ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.12.2017 Справа № 904/9491/17

За позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Приватного підприємства "Собор", м. Дніпро

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 17 489, 64 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність 10/4-27 від 23.05.17р.;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради звернувся до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "Собор", третя особа - комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 15 556,95грн. та пені в розмірі 1 932,69 грн. витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 236-УКВ/10 від 28.07.2010 року щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів.

Відповідач відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судові засідання, призначені для розгляду справи, не забезпечив, про дату, час і місце проведення судових засідань відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, письмові пояснення по суті позовних вимог не надав.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України у відсутність представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 13.12.2017року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради (правонаступником якого є Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення) (далі-позивач) та Приватним підприємством "Собор" (Відповідач) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 28.07.2010 року №236-УКВ/10 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, з метою ефективного використання комунального майна Орендодавець (Позивач) на підставі рішення міської ради від 21.03.07 № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а Орендар (Відповідач) приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно вбудоване нежитлове приміщення (далі - об'єкт оренди) загальною площею 183,7 кв.м., розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Богданова, б.1 на першому поверсі 9-ти поверхового будинку, вартість якого згідно з незалежною оцінкою становить 673362,00 грн., що перебуває, і балансі КВ ЖРЕП Красногвардійського району, для використання під розміщення суб'єктів господарювання, що здійснюють побутове обслуговування населення (лазня громадського користування).

Пунктом 3.2. договору передбачено, що розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, становить 2805,68гривень без ПДВ /базова за червень місяць 2010 рік/. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується Орендарем на рахунок балансоутримувача. Орендна плата за перший місяць оренди коригується на індекс інфляції, починаючи з липня місяця 2010року.

Згідно із п.3.3. договору, за користування обєктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

-50 % від загальної суми орендної плати у розмірі 1402,84 грн. до загального фонду міського бюджету;

-50% від загальної суми орендної плати у розмірі 1402,84грн. на рахунок балансоутримувача обєкта оренди.

Згідно з п. 3.5 договору орендна плата сплачується Орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності Орендаря. Орендна плата сплачується Орендарем за весь час фактичного використання об'єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди, включно.

На виконання умов договору, позивач передав в оренду відповідач вбудоване нежитлове приміщення, обумовлене договором від 28.07.2010 року, що підтверджується актом приймання - передачі від 28.07.2010 року (а.с.19).

Пунктом 2.5 договору передбачено, що у разі припинення цього договору об'єкт оренди повертається протягом 5 календарних днів з дати припинення цього договору.

Відповідно до п. 10.1 Договору строк дії даного договору укладеного з Відповідачем від 28.07.2010 року до 28.07.2012 року включно.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», що кореспондується з ст. 284 Господарського кодексу України та 764 Цивільного кодексу України, термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін (ч.1 ст. 17 Закону). У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч.2 ст. 17 Закону).

Після 28.07.2012 орендар продовжував користуватися орендованим майном. 31.03.2017 було складено акт приймання - передачі комунального нерухомого майна (а.с.20) на підставі якого нарахування були припиненні.

За період з 01.04.2016 року по 31.03.2017року відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 15 556,95 грн.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному Договору оренди на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку ( ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст.762 ЦК України).

На спірні правовідносини, враховуючи, що предметом оренди є комунальне майно, розповсюджується також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України, орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частиною 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч. 4 ст. 286 Господарського кодексу України передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Крім того, відповідно до п. 5.2. Договору оренди, відповідач зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об'єднання оренди до дати підписання акта приймання - передачі об'єкта оренди, включно.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначено в ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зважаючи на порушення відповідачем зобов'язань щодо своєчасної сплати орендної плати, вимоги позивача про стягнення в розмірі 15 556,95 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 9.2. договору передбачено, що за несвоєчасну сплату суми орендної плати орендар має сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення платежу.

За несвоєчасну оплату орендних платежів відповідачу нарахована пеня у розмірі 1932,69 грн. за період з 22.03.2017 року по 21.09.2017 року, яка підлягає стягненню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85,115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства "Собор" (49000, м. Дніпро, вул. Богданова, б. 2 б, ) на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, проспект Д.Яворницького, 75-А, ) заборгованість з орендної плати у розмірі 15 556,95грн., пеню в розмірі 1 932,69 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.12.2017

Суддя ОСОБА_2