РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017Справа № 910/17441/17
Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"
доТовариства з обмеженою відповідальністю фірма "Технова"
простягнення 1 868 950 грн 52 коп.
Представники:
від позивача: Смітюх І.І. - представник за довіреністю
від відповідача: Шапор Л.П. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.10.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Технова" про стягнення 1 868 950 грн 52 коп. заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № CHR/2015/0652/ від 01.11.2015, у тому числі: 1 795 740 грн 55 коп. основної заборгованості, 65 160 грн 69 коп. пені, 7 819 грн 28 коп. 3% річних та 230 грн 00 коп. інфляційних витрат.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № CHR/2015/0652/ від 01.11.2015, належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість з оплати послуг транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірі 1 795 740 грн 55 коп., крім того у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором позивачем нараховано пеню у розмірі 65 160 грн 69 коп., 7 819 грн 28 коп. 3% річних та 230 грн 00 коп. інфляційних витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2017 порушено провадження у справі № 910/17441/17 та призначено розгляд справи на 13.11.2017.

13.11.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

13.11.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Судове засідання, призначене на 13.11.2017, не відбулося у зв'язку із перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 розгляд справи призначено на 11.12.2017 та повторно зобов'язано позивача та відповідача провести звірку розрахунків за укладеним договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № CHR/2015/0652/ від 01.11.2015, а також подати суду підписаний повноважними представниками сторін (керівником та бухгалтером) акт звірки з зазначенням в ньому всіх дат та вартості наданих послуг за договором, а також дат, номерів рахунків та сум коштів, отриманих відповідачем в оплату послуг за спірний період.

11.12.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу.

У судове засідання 11.12.2017 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті спору. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 65 160 грн 69 коп. пені, 7 819 грн 28 коп. 3% річних та 230 грн 00 коп. інфляційних витрат.

Представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 11.12.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2015 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (газотранспортне підприємство за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Технова" (замовник за договором) укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № CHR/2015/0652/, відповідно до умов якого, газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Як передбачено пунктом 11.1. договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.2015. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

В подальшому між сторонами були підписані додаткові угоди № 1 від 01.04.2016, № 2 від 01.11.2016 та № 3 від 01.11.2015 якими були внесені відповідні зміни та доповнення до договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № CHR/2015/0652/ від 01.11.2015.

Згідно з пунктом 5.1. договору розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюється за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Відповідно до пункту 5.2. договору тарифи, визначені в пункті 5.1. договору є обов'язковими для сторін з дати набрання ними чинності. Визначена на їх основі вартість послуги застосовується сторонами при складанні актів наданих послуг та розрахунках за ці послуги згідно з умовами договору.

Як передбачено пунктом 5.3. договору розрахунковий період за договором становить один місяць з 9:00 години першого дня місяця до 9:00 години першого дня наступного місяця включно.

Вартість послуг з транспортування газу за місяць визначається як добуток тарифу на загальну кількість протранспортованого газу, визначеного згідно з розділом 4 договору, та податку на додану вартість.

Пунктом 5.4. договору визначено, що вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг.

Відповідно до пункту 5.5. договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 03.04.2017, оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) або структурним підрозділом замовника Комунальним енергогенеруючим підрозділом "Чернігівська теплоелектроцентраль" ТОВ фірми "Технова" шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100% попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України майново-господарські зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № CHR/2015/0652/ від 01.11.2015 позивачем були надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами на загальну суму 1 971 168 грн 92 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими відтисками печаток підприємств актами надання послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 05-17-/CHR/2015/0652 від 31.05.2017 на суму 230 537 грн 34 коп., № 06-17-/CHR/2015/0652 від 30.06.2017 на суму 228 413 грн 60 коп., № 07-17-/CHR/2015/0652 від 31.07.2017 на суму 1 263 502 грн 70 коп., № 08-17-/CHR/2015/0652 від 31.08.2017 на суму 248 715 грн 28 коп.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем за надані за період з травня по серпень 2017 року послуги у розмірі 1 795 740 грн 55 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати наданих послуг у розмірі 1 795 740 грн 55 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи банківських виписок за період з 01.05.2017 по 08.11.2017 та акту звіряння розрахунків від за період з 01.05.2017 по 30.11.2017 відповідачем було здійснено оплату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами згідно з договором № CHR/2015/0652/ від 01.11.2015 у розмірі 1 795 740 грн 55 коп.

Згідно з пунктом 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Розглянувши надані відповідачем докази сплати заборгованості після порушення провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірі 1 795 740 грн 55 коп.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № CHR/2015/0652/ від 01.11.2015, позивачем нараховано відповідачу 65 160 грн 69 коп. пені, 7 819 грн 28 коп. 3% річних та 230 грн 00 коп. інфляційних витрат. за період зальний період прострочення, щодо кожного з платежів окремо, з 21.06.2017 по 03.10.2017.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з пунктом 7.3. договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені) відповідно до умов пункту 7.3 договору та захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № CHR/2015/0652/ від 01.11.2015, вимоги позивача про стягнення з відповідача 65 160 грн 69 коп. пені, 7 819 грн 28 коп. 3% річних та 230 грн 00 коп. інфляційних витрат, за період зальний період прострочення, щодо кожного з платежів окремо, з 21.06.2017 по 03.10.2017, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо відповідно до укладеного між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Департаментом фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації, Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Технова", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" було підписано спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу № 2785/у від 24.05.2017 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України змінили порядок і строк проведення розрахунків за договором за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № CHR/2015/0652/ від 01.11.2015, не приймаються судом до уваги, відповідно до вказаного протокольного рішення, передбачено організацію проведення розрахунків з теплопостачання за квітень 2017 року, тоді як предметом дослідження у даній справі є неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за послуги отримані у період з травня по серпень 2017 року.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору (частина 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України).

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача, який вчасно не вчинив заходів до поновлення порушених прав і законних інтересів позивача (утримався від задоволення її заснованих на законодавстві вимог), оскільки відповідачем здійснено погашення боргу 30.10.2017, тобто після звернення позивача до суду з позовною заявою та порушення провадження у справі (09.10.2017), судовий збір покладається на відповідача.

Kеруючись ст. 43, ч.ч. 1 та 2 ст. 49, ст. 75, п. 1-1 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Технова" (04071, місто Київ, вулиця Оболонська, будинок 38, квартира 36, ідентифікаційний код 24100060) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1, ідентифікаційний код 30019801) в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (03065, місто Київ, проспект Космнавта Комарова, 44, ідентифікаційний код 23517243) пеню в розмірі 65 160 (шістдесят п'ять тисяч сто шістдесят) грн 69 коп., 3% річних в розмірі 7 819 (сім тисяч вісімсот дев'ятнадцять) грн 28 коп., інфляційні витрат у розмірі 230 (двісті тридцять) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 28 034 (двадцять вісім тисяч тридцять чотири) грн 26 коп.

3. Припинити провадження у справі в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Технова" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" заборгованості з оплати наданих послуг у розмірі 1 795 740 грн 55 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 27.12.2017

Суддя Н.Б. Плотницька