ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року, м. Херсон, справа № 923/1092/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., при секретарі судового засідання Бєловій О.С., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТерраТарса Україна"

до:

відповідача-1- Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Мінерал"

відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Хаус ТМ»

про солідарне стягнення 228360,18 грн,

за участі представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (представника за дорученням),

відповідача-1 не зявився,

відповідача-2 не зявився,

в с т а н о в и в:

29.11.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТерраТарса Україна" звернулось до суду з позовом, спрямованим до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Мінерал" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Хаус ТМ", про солідарне стягнення 228360,18 грн, з яких: 131530,46 грн основної заборгованості, 9122,06 грн доплати вартості товару у звязку зі зміною валютного курсу, 39268,42 грн пені, 13153,04 грн штрафу та 35286,20 грн річних. Безпосередньо позовні вимоги ґрунтуються на неналежному виконанні відповідачем-1 взятих на себе зобовязань щодо оплати товару за договором поставки № 04/06-19 від 06.04.2016. Позовні вимоги щодо солідарної відповідальності ґрунтуються на укладеному між позивачем та відповідачем-2 договорі поруки № П-04/06-19-1 від 06.04.2015, за яким він солідарно відповідає за зобовязаннями відповідача-1 щодо виконання вказаного договору поставки перед позивачем.

Ухвалою суду від 01.12.2017 порушене провадження у справі та її розгляд призначений на 12.12.2017 із зобовязанням сторін направити своїх представників в судове засідання, а відповідачів також надати відзиви на позов, проте представники відповідачів в засідання не прибули та вимоги суду не виконали, а тому розгляд справи був відкладений до 26.12.2017. У вказаний час представники відповідача повторно не прибули та відзиви на позов не подали, а тому справа розглянута без їх участі за наявними в ній доказами, наданими позивачем.

Крім викладеного судом встановлено, що 06.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Мінерал» укладений договір поставки, за умовами якого позивач зобовязався поставити мінеральні добрива, обладнання для капельного зрошення, а відповідач-1 зобовязався прийняти та оплатити вартість товару (пункт 1.1.). Сторонами також погоджено, що найменування товару, його кількість, ціна за одиницю тоару, строки, місце поставки, вартість товару і її еквівалент в іноземній валюті визначаються у специфікації (пункт 1.2.).

В пункті 2.2. договору сторонами досягнуто згоди, що ціна товару, виражена у гривнях, яку покупець зобовязаний оплатити постачальнику, у разі збільшення курсу продажу іноземної валюти, визначеної у специфікації, більш ніж на 2 % на день, що передує дню оплати вартості товару, в порівнянні з курсом, встановленим на день, що передує дню підписання такої специфікації, коригується без додаткового узгодження за наступною формулою: Ц = Цп х А2/А1, де Ц вартість товару на день оплати в гривнях, Цп вартість товару на дату підписання специфікації в гривнях, А1 значення курсу продажу, визначеної у специфікації іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню підписання специфікації у гривнях, А2 значення курсу продажу визначеної у специфікації валюти на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню оплати вартості товару, у гривнях. При цьому, показники зазначених курсів іноземної валюти визначаються сторонами договору за даними сайту http://minfin.com.ua.

В межах договору сторонами підписані специфікації:

- № 1 від 13.04.2016 на поставку стрічки на суму 192754,04 грн, що склало в еквіваленті до іноземної валюти 6644 Євро, з оплатою товару: 1) 50 % передоплати вартості товару в сумі 96377,02 грн до 13.04.2016; 2) 50% - до 03.10.2016;

- № 2 від 29.04.2016 на поставку гнучкого шлангу на суму 89011,44 грн, що склало в еквіваленті до іноземної валюти 3528 доларів США, з оплатою товару: 1) 50 % передоплати вартості товару в сумі 44505,72 грн до 29.04.2016; 2) 50% - до 03.10.2016;

Таким чином, як слідує з пункту 2.2. договору та пункту 1 специфікацій № 1 від 13.04.2016 та № 3 від 29.04.2016 грошовий еквівалент вартості товару виражений сторонами в іноземній валюті: за специфікацією № 1 у Євро, за специфікацією № 3 у доларах США.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу через його представника, який діяв за довіреностями № 01 від 13.04.2016 та № 2 від 29.04.2016, товар на загальну суму 266030,46 грн за видатковими накладними: № 1097 від 13.04.2016 на суму 177019,02 грн (по специфікації № 1) та № 1579 від 29.04.2016 на суму 89011,44 грн (по специфікації № 3).

Відповідачем вартість отриманого товару оплачена в сумі 134500 грн, а саме: по специфікації № 1 90000 грн сплачено 13.04.2016; по специфікації № 3 44500 грн сплачено 29.04.2016, у звязку з чим за обліковими даними позивача на даний час наявна заборгованість складає: за специфікацією № 1 87019,02 грн, за специфікацією № 3 44511,44 грн. Вказані суми відображені також сторонами у складених актах звірок взаємних розрахунків № 1 від 31.12.2016 та № 2 від 31.12.2016.

З урахуванням договірних умов щодо оплати товару в співвідношенні до курсу іноземної валюти, заборгованість відповідача за поставкою: 1) по специфікації № 1 (вартість товару за цією специфікацією 177019,02 грн - в еквіваленті до іноземної валюти 6102 Євро) збільшилася на 6899,13 грн. Зокрема, відповідно до розрахунку донарахування вартості товару курс Євро по відношенню до гривні складав 29,01 грн за 1 Євро станом на день підписання специфікації та 31,31 грн за 1 Євро відповідно станом на 15.11.2017; 2) по специфікації № 3 (вартість товару за цією специфікацією 89011,44 грн - в еквіваленті до іноземної валюти 3528 доларів США) збільшилася на 2222,93 грн. Так, відповідно до розрахунку донарахування вартості товару курс долара США по відношенню до гривні складав 25,23 грн за 1 долар станом на день підписання специфікації та 26,49 грн за 1 долар відповідно станом на 15.11.2017.

Таким чином, заборгованість відповідача за поставкою по специфікації № 1 складає 93918,15 грн, по специфікації № 3 46734,37 грн, а всього 140652,52 грн.

Через несвоєчасне виконання зобовязання щодо оплати вартості товару позивачем нараховані у звязку з несплатою по поставці: 1) за специфікацією № 1: 25979,53 грн пені за період з 04.10.2016 по 15.11.2017; 8701,90 грн штрафу; 23344,94 грн річних за той же період; 2) за специфікацією № 3: 13288,89 грн пені за період з 04.10.2016 по 15.11.2017; 4451,14 грн штрафу; 11941,26 грн річних за той же період.

Встановлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобовязань, в силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобовязань (майново-господарських зобовязань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на його підставі, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки. Зокрема, згідно з приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В свою чергу, істотні умови господарського договору визначені статтею 180 ГК України. Так, за положеннями цієї норми зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобовязані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 2 статті 189 ГК України встановлено, що ціна зазначається в договорів у гривнях, а за змістом частини 2 статті 533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.

Таким чином, закон дозволяє застосування грошового еквівалента при визначені ціни договору, а тому суд констатує про правомірність такої договірної умови вимогам закону.

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобовязань, за яким субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). При цьому не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7).

Таким чином, несвоєчасне та неповне виконання відповідачем взятого на себе зобовязання по оплаті вартості придбаного товару, є порушенням взятих відповідачем на себе зобовязань та вказаних правових положень.

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення сум пені, штрафу та річних, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Безпосередньо правові наслідки порушення грошових зобовязань передбачені приписами статей 230-237 ГК України та статей 549 - 552, 611, 625 ЦК України.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме: пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання; а у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобовязання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобовязання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобовязання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

За приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

При цьому за частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Так, в пункті 7.3. договору сторони встановили нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, а при простроченні тривалістю більше ніж 30 календарних днів покупець зобовязаний сплатити штраф у розмірі 10 % від несплаченої у строк вартості товару.

За таких обставин, позивачем при розрахунку пені взятий період, який значно більший ніж шестимісячний строк з моменту невиконання відповідачем зобовязання по оплаті, зокрема правомірним періодом нарахування є: з 04.10.2016 по 04.04.2017 (шестимісячний строк), а тому правильним обрахунком пені є наступний:

- за поставкою по специфікації № 1:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
87019,0204.10.2016 - 27.10.20162415 %0,082 %1711,85
87019,0228.10.2016 - 08.12.20164214 %0,077 %2796,02
87019,0209.12.2016 - 26.01.20174914 %0,077 %3262,02
87019,0227.01.2017 - 01.03.20173414 %0,077 %2269,65
87019,0202.03.2017 - 04.04.20173414 %0,077 %2269,65
Таким чином, сума пені складає 12309,19 грн з розрахунку: 1711,85 грн + 2796,02 грн + 3262,02 грн + 2269,65 грн + 2269,65 грн = 12309,19 грн;

- за поставкою по специфікації № 3:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
44511,4404.10.2016 - 27.10.20162415 %0,082 %875,63
44511,4428.10.2016 - 08.12.20164214 %0,077 %1430,20
44511,4409.12.2016 - 26.01.20174914 %0,077 %1668,57
44511,4427.01.2017 - 01.03.20173414 %0,077 %1160,96
44511,4402.03.2017 - 04.04.20173414 %0,077 %1160,96
Таким чином, сума пені складає 6296,32 грн з розрахунку: 875,63 грн + 1430,20 грн + 1668,57 грн + 1160,96 грн + 1160,96 грн = 6296,32 грн.

За таких обставин, загальна сума пені за обома специфікаціями складає 18605,51 грн з розрахунку: 12309,19 грн + 6296,32 грн = 18605,51 грн.

Поряд з цим, обрахунок штрафу судом перевірений та він є правомірним.

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічні правові висновки викладені в пункті 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань»

Таким чином, відповідач, порушивши грошове зобовязання, повинен, за вказаних правових приписів та договірних умов, сплатити позивачу 35286,20 грн річних, розрахунок яких судом перевірений та він є правомірним як за результатами математичних дій по їх нарахуванню, так і періоду нарахування.

З метою забезпечення зобовязань за вказаним договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Хаус ТМ» укладений договір поруки № П-04/06-19-1 від 06.04.2015, за умовами якого відповідач-2 поручився за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Мінерал» зобовязань за договором поставки № 04/06-19 від 06.04.2016. Поряд з цим, в пункті 4.2. договору сторонами обумовлено, що порука припиняється після закінчення десятирічного строку, який починає свій перебіг з дня, наступного за днем набрання чинності цим договором.

Під час судового розгляду справи представник позивача повідомив, що дата укладення договору поруки 06.04.2015 вказана помилково, оскільки договір укладався саме 06.04.2016, підтвердженням чому є пункт 2.1., за змістом якого основним договором є договір поставки № 04/06-19 від 06.04.2016, укладений між позивачем та відповідачем-1, а тому судом датою укладення договору поруки сприймається саме 06.04.2016.

Вказаний договір відповідає положенням статті 553 ЦК України, за якою за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, а також за порушення зобовязання боржником, а за статтею 554 того ж Кодексу боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники.

З метою виконання договору поруки позивачем на адресу відповідача-2 двічі направлялися вимоги, а саме за вихідним № 279 від 03.10.2017 та № 671 від 17.11.2017, проте заборгованість ним не сплачена.

Таким чином, відповідач-2 є солідарним боржником з відповідачем-1 за невиконання останнім зобовязань за названим договором поставки у вказаних вище сумах як основного зобовязання, так неустойки і річних.

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту невиконання відповідачами взятих на себе зобовязань, несплати нарахованих позивачем сум в добровільному порядку, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки спір виник з вини відповідачів, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судовий збір у розмірі 3115,40 грн (90,95 % задоволених вимог) покладається на відповідачів в рівних частинах.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Мінерал» (75500 Херсонська область, м. Генічеськ. АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 39734967) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Хаус ТМ» (28020 Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Заводська, буд. 17, корпус А; ідентифікаційний код 39643985) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» (74800 Херсонська область, м. Каховка, вул. Південна, буд. 4, ідентифікаційний код 37871328) 140652,52 грн основної заборгованості (яка складається з 131530,46 грн вартості несплаченого товару та 9122,06 грн доплати у звязку зі зміною валютного курсу), 18605,51 грн пені, 13153,04 грн штрафу, 35286,20 грн річних.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Мінерал» (75500 Херсонська область, м. Генічеськ. АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 39734967) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» (74800 Херсонська область, м. Каховка, вул. Південна, буд. 4, ідентифікаційний код 37871328) 1557,70 грн компенсації по сплаті судового збору.

4.Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Хаус ТМ» (28020 Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Заводська, буд. 17, корпус А; ідентифікаційний код 39643985) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» (74800 Херсонська область, м. Каховка, вул. Південна, буд. 4, ідентифікаційний код 37871328) 1557,70 грн компенсації по сплаті судового збору.

5.В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26.12.2017

Суддя М.К. Закурін