ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р.Справа № 922/3648/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківпроменерго", м. Харків
про стягнення 72989,31 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківпроменерго" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій у розмірі 72989,31 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору підряду № 2155/У-530-16 на виконання проектних робіт від 20.12.2016 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.10.2017 р. було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 29.11.2017 р. о 10:30.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.11.2017 р. розгляд справи відкладено на 12.12.2017 р. о 10:00.

Представник позивача у призначене судове засідання не з'явився.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення відповідачу ухвал суду по справі, відзив на позовну заяву до суду не надав, про причини неявки свого представника у призначене судове засідання не повідомив.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

20 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківпроменерго" (підрядник) укладено договір підряду № 2155/У-530-16 на виконання проектних робіт (надалі-договір).

За цим договором підрядник зобов'язується, згідно з завданням проектування замовника (додаток 1), у відповідності з вимогами ДБН А.2.2-3-2014. ДБН В.1.2.-14-2009, інших нормативних документів, на свій ризик виконати, погодити та здати замовнику у встановлений строк проектно-кошторисну документацію: "Будівництво ПЛ-6 кВ ПС 110 кВ Райгородская-КТП-2209 Щастинського РЕМ" стадії Робочий проект. В свою чергу замовник зобов'язується прийняти від підрядника закінчену проектно-кошторисну документацію та оплатити її (п. 1.1. договору).

Згідно пункту 2.1. договору, договірна ціна у договорі визначається в гривнях на основі кошторису (додаток 3) та фіксується в протоколі узгодження договірної ціни (додаток 2), які є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 2.3. договору була визначена ціна договору, яка відповідно до протоколу узгодження, договірної ціни становить 292425,09 грн., крім того ПДВ (20%) у розмірі 58485,02 грн. Загальна ціна договору з ПДВ складає 350910,11 грн.

Підрядник розпочинає виконання робіт з дня, наступного за днем одержання вихідних даних (пункт 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2. договору строк закінчення робіт, передбачених даним договором: 90 календарних днів з дати початку робіт.

Згідно п. 7.2. договору, у випадку порушення підрядником строку закінчення робіт, що передбачений договором, замовник має право нарахувати підряднику штрафну санкцію у розмірі 0,2 % від загальної ціни договору за кожен день прострочення, а підрядник зобов'язується на вимогу замовника сплатити зазначену штрафну санкцію.

Пунктом 12.1. договору було передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін, і діє до 31.05.2017 р. в частині здійснення розрахунків та гарантійних зобов'язань - до їх повного виконання.

Відповідно до п. 4.1.1. договору підрядник зобов'язувався своєчасно та якісно виконати роботи, передбачені даним договором та додатками до нього, відповідно до вихідних даних наданих замовником.

Згідно позову позивач вказує, що ним 20.12.2016 р. надало підряднику усі необхідні документи, вихідні дані виконання робіт, передбачені п. 4.3.1. договору, та 27.12.2016 р. здійснена оплата за договором у розмірі 350910,11 грн. (платіжне доручення № 2775 від 22.12.2016 р. на суму 250000,00 грн. та платіжне доручення № 2817 від 27.12.2016 р. на суму 100910,11 грн.).

Таким чином, підрядник повинен був надати робочий проект до 20.03.2017 р., у строк передбачений умовами договору. Проте, з матеріалів справи вбачається, що в зазначений строк підрядник не надав робочий проект, чим порушив п. 3.2. договору.

Позивач звертався до відповідача листами: № 01-34/2/2232 від 27.12.2017 р., №01-34/2/87 від 26.01.2017 р., № 01-34/2/386 від 14.03.2017 р., № 01-34/2/471 від 22.03.2017 р., № 01-34/2/554 від 29.03.2017 р., № 01-24/2/706 від 18.04.2017 р., № 01-24/2/718 від 19.04.2017 р., № 01-24/2/725 від 19.04.2017 р., № 01-24/2/796 від 26.04.2017 р., № 01-24/2/1065 від 24.05.2017 р. та № 01-24/2/1157 від 12.06.2017 р., в яких просив прискорити роботи з проектування, вимагав надати робочий проект, сплатити штраф за прострочення виконання зобов'язань за договором.

09.06.2017 р. позивачем була направлена відповідну претензія № 01-24/2/1144 від 07.06.2017 р. про необхідність сплатити нараховану суму штрафу, що утворилась внаслідок невиконання зобов'язань договором, та необхідність надання на погодження проектної документації. Також, листом № 01-24/2/1187 від 14.06.2017 р. позивач звертався до відповідача з зауваженнями до проекту.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач штрафні санкції позивачу не сплатив, а робочий проект "Будівництво ПЛ-6 кВ ПС 110 кВ Райгородська - КТП - 2209 Щастинського РЕМ" надав лише 03.07.2017 р. за вх.№ 01-24/2/721.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч.2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Враховуючи вищевикладене, та те, що матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем свого зобов'язання по виконанню робіт за договором на 104 дні, господарський суд приходить до висновку, що відповідно до п.7.2. договору сума штрафних санкцій у розмірі 72989,31 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, господарський суд на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 1600,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 530, 549, 611, 612, 628, 629, 837 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 4-3, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківпроменерго" (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 13/15, ідентифікаційний код 30655746) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (адреса для листування: 92702, м. Старобільськ, вул. Горького, 123; адреса місцезнаходження: 91021, м. Луганськ, кв. Гайового, 35 "а"; ідентифікаційний код 31443937; п/р 9603 в ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1", МФО 334851) штрафні санкції у розмірі 72989,31 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 18.12.2017 р.

Суддя ОСОБА_2