ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 Справа № 917/1854/17

м. Полтава

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шоколадна компанія "МИР", 49010, м. Дніпро, вул. Марії Кюрі, б. 5

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Мілео", 37301, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, б.82, офіс 28

про стягнення 937 247,21 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 01.12.2017 року

від відповідача: ОСОБА_2 дов. від 31.10.2017 року

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 937 247,21 грн. безпідставно набутих грошових коштів.

Позивач подав заяву від 14.12.2017 року про зміну підстав позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 937 247,21 грн. попередньої оплати за товар за договором поставки № 25/01/2017 від 25.01.2017 року.

Згідно ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки такі дії позивача не суперечать законодавству, не порушують права і охоронювані законом інтереси будь-яких осіб, заява від 14.12.2017 року про зміну підстав позову приймається до розгляду.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами відзиву на позовну заяву, посилаючись на те, що позивачем не доведено факт настання строку поставки товару.

Рішення приймається після перерви, оголошеної в судовому засіданні 14.12.2017 року о 11-00 год для надання можливості представнику відповідача відреагувати на заяву ТОВ "Шоколадна компанія "Мир" від 14.12.2017р. про зміну підстав позову.

Обставин, які б перешкоджали розглянути спір у даному судовому засіданні, судом не виявлено, суд надавав можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, тому приймає рішення по суті позовних вимог в даному судовому засіданні.

Резолютивна частина рішення оголошена згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України 12.10.2017 року.

Повне рішення складено 15.12.2017 року.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

25.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Мілео" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мир" (покупець) був укладений Договір поставки № 25/01/2017 (далі Договір), в узгодженій редакції за протоколом розбіжностей від 25.01.2017 р.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору, постачальник зобов'язується у встановлений договором строк поставити та передати товар (продукти харчування) у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його в порядку та на умовах цього Договору.

09.07.2017 року сторони уклали додаток до Договору, а саме Специфікацію № 1, відповідно до якої сторони погодили умови поставки товару в кількості та асортименті: 20 000 кг сироватки молочної підсирної демінералізованої сухої вартістю 524 160,00 грн. та 20 000 кг сухого молока 1,5% жирності вартістю 1 195 200,00 грн.

Відповідно до Специфікації № 1 від 09.07.2017 року загальна вартість товару становить 1 719 360,00 грн.

Постачальник зобов'язаний поставити товар в строк до 25.10.2017 року на умовах 100% попередньої оплати, яка має бути перерахована на розрахунковий рахунок Постачальника до 24.10.2017 року на підставі наданих Постачальником рахунків (п. 3 Специфікації № 1 від 09.07.2017 року).

Позивач протягом погодженого сторонами у Специфікації строку здійснив попередню оплату вартості товару на загальну суму 1 780 962,40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № НОМЕР_1 від 14.07.2017р., № НОМЕР_2 від 17.07.2017р., № НОМЕР_3 від 26.07.2017р., № НОМЕР_4 від 31.07.2017р., № НОМЕР_5 від 11.08.2017р.

За даними позивача, не спростованими відповідачем, було здійснено часткову поставку товару і на момент прийняття рішення не здійснено поставку товару на суму 937 247,21 грн.

Листом від 26.10.2017р. позивач звернувся до відповідача із відмовою від непоставленого товару (передбаченого Специфікацією №1) та вимогою про повернення перерахованих у якості передоплати грошових коштів у розмірі 937 247,21 грн. Відповідач вимоги позивача залишив без реагування, грошові кошти не повернув.

Оцінюючи наявні у справі докази суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 11, 626 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Як передбачено ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач всупереч досягнутих домовленостей порушив свої зобов'язання - поставку товару не здійснив.

Відповідно до ч. 2 ст. 538 ЦК України при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б свідчили про те, що він повідомляв позивача про неможливість здійснення поставки.

Згідно з ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Внаслідок порушення відповідачем умов Договору позивач відмовився від непоставленого товару та отримав право вимагати повернення попередньої оплати в порядку ч. 2. ст. 693 ЦК України

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

На час розгляду справи відповідач суму попередньої оплати товару не повернув.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, з посиланням на ненаправлення позивачем заявки на поставку конкретної партії товару, визнаються судом необґрунтованими, оскільки специфікацією № 1, яка є додатком до договору, сторони фактично змінили умови договору, визначивши конкретний строк та умови поставки для певної партії товару.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, здійснивши попередню оплату за товар згідно Договору, тоді як відповідач товар не поставив і коштів не повернув, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Прийняти заяву позивача від 14.12.2017 року про зміну підстав позовних вимог.

2. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Мілео", 37301, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, б.82, офіс 28, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шоколадна компанія "МИР", 49010, м. Дніпро, вул. Марії Кюрі, б. 5, - передоплати за товар у розмірі 937 247,21 грн. ; 14 058,71 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ при набранні рішенням законної сили.

Суддя Пушко І.І.

Повне рішення складено 15.12.2017 року.