КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа№ 910/9437/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Іоннікової І.А.

за участю представників сторін:

від позивача : Маньчин О.О. - представник за дов. №18-37 від 19.12.2016 року;

від відповідача: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод Феросплавів"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 року

у справі № 910/9437/17 (суддя: Якименко М.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод Феросплавів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЦ "Шляхмашсервіс"

про стягнення 354 927,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод Феросплавів" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЦ "Шляхмашсервіс" (далі -відповідач) про стягнення 354927,15 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив зобов'язання за договором №284 щодо поставки (продажу) нового бульдозеру DRESSTA TD-25M, який повинен бути укомплектований новим двигуном, в той час як відповідач поставив (продав) зазначений бульдозер з укомплектованим двигуном, що був у використанні.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 року у справі № 910/9437/17 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення у даній справі в частині задоволення позову та прийняти постанову, якою позовні вимоги задоволь6нити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 257, ч.ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України.

Крім того, скаржник зазначив, що суд першої інстанції, припустившись порушення приписів ст. 257 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, відповідно до якого позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, безпідставно прийняв до уваги заяву відповідача про сплив позовної давності щодо вимоги належної якості товару та на підставі ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України відмовив в задоволенні позову.

Також, скаржник як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, вказав, що відповідачем була порушена комплектність товару, і відповідно позовна давність в 1 рік застосовуватись не повинна.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 07.09.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод Феросплавів" було прийнято до провадження.

Протоколом автоматичної зміни колегії суддів від 15.11.2017 року, у зв'язку з участю судді Гаврилюка О.М., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у первинному кваліфікаційному оцінюванні 16.11.2017 року, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/9437/17 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Майданевич А.Г., Іоннікова І.А.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 15.11.2017 року апеляційну скаргу прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод Феросплавів" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 року у справі № 910/9437/17 до свого провадження у новому складі колегії суддів.

У судовому засіданні 12.12.2017 року апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

Представник відповідача у судове засідання 12.12.2017 року не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 15.11.2017 року на відповідну адресу.

Пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 встановлює, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Згідно з п. 3.9.2. Постанови Пленуму, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Разом з цим, згідно частини 3 пункту 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 1 ст. 102 ГПК України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 року підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод Феросплавів" - без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

10.03.2010 року між Відкритим акціонерним товариством "Запорізький завод Феросплавів" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод Феросплавів"; покупець, ПАТ "Запорізький завод Феросплавів") та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЦ "Шляхмашсервіс" було укладено Договір №287 (далі - договір), за умовою якого (п. 1.1. договору) продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити на умовах даного договору продукцію, іменовану надалі "Товар", в асортименті і за цінами, вказаними в специфікаціях до договору, які є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1. договору покупець сплачує продавцю вартість "Товару" за погодженою сторонами договірною ціною, вказаною в специфікації №1 до договору згідно з виставленими рахунками. Ціна визначена на умови доставки продавцем товару на склад покупця.

Згідно п. 2.2 договору загальна сума договору на момент його укладення складає 2 780 000,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до специфікації №1 до договору відповідач зобов'язаний поставити позивачу Бульдозер DRESSTA TD-25M (далі по тексту - бульдозер, спільний бульдозер) вартістю 2 780 000,00 грн.

Товар повинен бути новим, випущені виробником не раніше 2008 року (п. 5.1. Договору).

Згідно з п. 5.2. договору продавець гарантує високу якість поставленого товару протягом 12 місяців від дати прийому в експлуатацію покупцем .

24.04.2010 року, на виконання умов договору, позивач розрахувався з відповідачем за товар, що підтверджується меморіальним ордером №10/155 tr. VD95A042800026 1 від 28.04.2010 року на суму 2 780 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2010 року відповідачем поставлено та передано, а відповідачем прийнято Бульдозер DRESSTA TD-25M зав. №4970005Р073073, що підтверджується Актом приймання-передачі, в якому передбачено, що покупець перевірив якість, комплектність, справність та відповідність умов договору (в т.ч. відповідність встановленим покупцем умов та специфікаціям) та підтверджу, що бульдозер DRESSTA TD-25M відповідає всім встановленим покупцем, специфікацією та договором, вимогам.

26.04.2010 року продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв гусеничний бульдозер моделі DRESSTA TD-25M у стандартному виконанні виробництва АТ "ХУТА СТАЛЕВА ВОЛЯ" (Республіка Польща), 2010 року випуску, заводський №4970005Р073073 (знаходиться на задній рамі з правого боку), укомплектований згідно з Паспортом бульдозера TD-25M наступними вузлами:

- двигуном CUMMINS QSX-15 потужністю 320 к.с. /238 кВТ/ заводський №14010701;

- гідрокінетичною передачею 002;

- коробкою передач 082р00072,

Як вбачається з Гарантійного сертифікату (Гарантії на нові машини компанії DRESSTA (Дресста), наданого продавцем ТОВ "ТЦ "Шляхмашсервіс" - офіційним представником компанії DRESSTA Co.Ltd. (Республіка Польща) в Україні, та вантажно-митної декларації форми МД-2, складеної 22.04.2010 року, зазначений бульдозер є новим.

Придбаний на підставі договору №287 бульдозер моделі DRESSTA TD-25M виробництва Польща, 2010 року випуску, ідентифікаційний №4970005Р073073, двигун №14010701 (V=l 3534 см3) був зареєстрований з присвоєнням державного номерного знаку Т06312АР в територіальному органі Держгірпромнагляду по Запорізькій області, про що останнім 20.10.2010 року видано свідоцтво про реєстрацію технологічного ТЗ серії АР №003945.

13.07.2015 року між позивачем та спеціалізованою підрядною організацією ТОВ "Комтек Сервіс", що є офіційним дистриб'ютором компанії CUMMINS (США) - виробника двигунів CUMMINS, укладений договір підряду №643, предметом якого є капітальний ремонт двигуна внутрішнього згорання CUMMINS QSX-15 (заводський №14010701), що входить до складу гусеничного бульдозера DRESSTA TD-25M (інвентарний №4201787), загальною вартістю 909 429,10 грн. з ПДВ 20%, в тому числі:

- капітальний ремонт двигуна внутрішнього згорання CUMMINS QSX-15 (заводський №14010701) - 17 760,00 грн. з ПДВ 20%;

- розточка блоку циліндрів - 5160,00 грн. з ПДВ 20%;

- вартість запасних частин - 886 509,10 грн. з ПДВ 20%.

07.10.2015 року на виконання договору підряду №643 від 13.07.2015 року капітального ремонту двигуна внутрішнього згорання CUMMINS QSX-15 (заводський №14010701) спільною комісією співробітників позивача та ТОВ "Комтек Сервіс" здійснений його огляд, за результатами якого у зв'язку з тим, що:

- на 4 корінній опорі блоку циліндрів в місці масляного каналу виявлено тріщини довжиною 6 та 8 мм в протилежні сторони;

- на блоці циліндрів нанесений номер 14019046, який не відповідає номеру двигуна 14010701;

- номер 14019046 нанесений методом таврування та забитий фігурами у вигляді квадратів, зверху зазначеного номеру набитий другий номер 8SB001611, а знизу нанесені символи 8Е;

- місце на блоці циліндрів, де нанесений номер, має лакофарбове покриття того ж кольору, що й увесь двигун;

- лакофарбове покриття блоку циліндрів та інших частин двигуна візуально ідентичні,

зазначена спільна комісія прийшла до висновку про недоцільність ремонту блоку циліндрів №14019046 та про необхідність його заміни на новий, про що був складений Акт огляду блоку двигуна CUMMINS QSX-15.

Як зазначено в позовні заяві, в подальшому позивачу стало відомо:

1) у жовтні 2015 року, що:

- двигун CUMMINS QSX-15 заводський №14010701 був виготовлений в 2000 році;

- початок гарантії на нього - з 12.11.2002 року;

- у 2004 та 2005 роках зазначений двигун піддавався гарантійному ремонту у вигляді заміни актуатора та форсунки відповідно;

- у 2006 році відбувся його капітальний ремонт, в ході якого була здійснена заміна блоку циліндрів з установкою Short block №SB001611.

Зазначене підтверджується листом від 08.10.2015 року №04-1552 ТОВ "Комтек Сервіс" на адресу представництва DRESSTA в Україні.

Проте, в пункті 2.4 "Двигун" розділу 2 "Основні технічні дані", сторінка 7 Паспорту бульдозера TD-25M про наявність Short block не йдеться;

2) у грудні 2016 року, що:

- транспортний засіб бульдозер моделі DRESSTA TD-25M виробництва Польща, 2010 року випуску, заводський №4970005Р073073, двигун №14010701 (V=13534 см3), рік випуску - червень 2000 року не відповідає технічним вимогам за параметрами: тип, модель, ідентифікаційний номер вузлів і агрегатів, номерний знак, а саме: номер двигуна а табличці двигуна та електронному блоці - 14010701, а номер двигуна, визначений на блоці циліндрів, має подвійний номер №SB001611 та №14019046.

Зазначене підтверджується Актом технічного обстеження технологічного транспортного засобу, виданого 30.12.2016 року Запорізькою філією ПрАТ "Миколаївський Експертно-технічний центр";

3) у лютому 2017 року, що:

- двигун CUMMINS QSX-15 заводський №14010701 був виготовлений в США 01.06.2000 року;

- у серпні 2004 року та в серпні 2005 року на цьому двигуні була здійснена заміна паливного актуатора та однієї форсунки відповідно.

Зазначене підтверджується листом від 20.02.2017 року ТОВ "CUMMINS" (Російська Федерація) - офіційним дистриб'ютором продукції компанії CUMMINS Inc. на території держав СНД, яке входить в структуру корпорації CUMMINS.

4) у квітні 2017 року, що:

- двигун CUMMINS QSX-15 заводський №14010701 був виготовлений в США 01.06.2000 року;

- дата початку гарантії двигуна CUMMINS QSX-15 заводський № 14010701 - 12.11.2002 року;

- ймовірно після 2006 року на двигуні виконувався капітальний ремонт з заміною блоків циліндрів, при цьому встановлений Short block серійний номер SB 001611.

Зазначене підтверджується листом від 23.01.2017 року № 04-140 ТОВ "Комтек Сервіс", отримане ПАТ "ЗФЗ" 10.04.2017 року.

При поставці відповідачем спірного бульдозеру позивачу були, окрім Паспорту бульдозера TD-25M, передані: інструкція з обслуговування гусеничного бульдозеру TD-25M та каталог деталей TD-25M.

У каталозі деталей TD-25M, наданому відповідачем позивачу, є наявним креслення картеру маховика - деталі двигуна CUMMINS QSX-15 (позиція 12-61-2) із зазначенням його каталожного №3101264.

Однак, як стверджує позивач, в офіційному каталозі виробника двигунів CUMMINS QSX-15 - компанії CUMMINS (США) вказано, що на двигуні внутрішнього згорання CUMMINS QSX-15 із серійним №14010701 встановлений картер маховика за каталожним №3680785, який є конструктивно відмінним від картера маховика, що встановлений на двигуні CUMMINS QSX-15 із серійним №1410701, яким укомплектований спірний бульдозер.

Про вищевказане позивачу стало відомо в листопаді 2016 року після отримання від ТОВ "Комтек Сервіс" відповідної частини електронного каталогу деталей виробника двигунів CUMMINS QSX-15 - компанії CUMMINS (США).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №4280, складеного 18.04.2017 року експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України Поздняковим Г.О., зменшення ціни спірного бульдозеру, укомплектованого двигуном, що був у використанні, етапом на момент укладення 10.03.2010 року договору №287 становить 139000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що відповідач порушив зобов'язання за договором щодо поставки (продажу) нового бульдозеру DRESSTA TD-25M, який повинен бути укомплектований новим двигуном, в той час як відповідач поставив (продав) зазначений бульдозер з укомплектованим двигуном, що був у використанні, в зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь: 139 000,00 грн. - зменшення ціни, 215 927,15 грн. - збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками (ч. 1 ст. 266 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексуК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 270 Господарського кодексу України товари повинні поставлятися комплектно відповідно до вимог стандартів, технічних умов або прейскурантів. Договором може бути передбачено поставку з додатковими до комплекту виробами (частинами) або без окремих, не потрібних покупцеві виробів (частин), що входять до комплекту. Якщо комплектність не визначено стандартами, технічними умовами або прейскурантами, вона в необхідних випадках може визначатися договором.

Комплект - це сукупність визначених вузлів, деталей, самостійних виробів або інших предметів, передбачених нормативно-технічною документацією, відповідно з якою вони разом складають єдине ціле.

Відповідно до ч. 3 ст. Господарського кодексу України у разі поставки некомплектних виробів постачальник (виробник) зобов'язаний на вимогу покупця (одержувача) доукомплектувати їх у двадцятиденний строк після одержання вимоги або замінити комплектними виробами у той же строк, якщо сторонами не погоджено інший строк. Надалі до укомплектування виробу або його заміни покупець (одержувач) має право відмовитися від його оплати, а якщо товар уже оплачений, вимагати в установленому порядку повернення сплачених сум. У разі якщо постачальник (виробник) у встановлений строк не укомплектує виріб або не замінить його комплектним, покупець має право відмовитися від товару.

Згідно ч. 4 ст. 270 Господарського кодексу України, прийняття покупцем некомплектних виробів не звільняє постачальника (виробника) від відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 684 Цивільного кодексу України у разі передання некомплектного товару покупець має право вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) доукомплектування товару в розумний строк.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №4280, складеного 18.04.2017 року експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України Поздняковим Г.О., зменшення ціни бульдозеру, укомплектованого двигуном, що був у використанні, етапом на момент укладення 10.03.2010 року договору №287 становить 139 000,00 грн.

Листом від 24.04.2017 року вих. №18-2404 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату 139000,00 грн пропорційного зменшення ціни на бульдозер, в зв'язку з тим, що відповідач поставив позивачу бульдозер з укомплектованим двигуном, що був у використанні.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції , що відповідач поставив (продав) зазначений бульдозер з укомплектованим двигуном, що був у використанні, в зв'язку з чим порушив п.5.1. договору та ст. 270 Господарського кодексу України.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, позовні вимоги про стягнення з відповідача 139 000,00 грн. в якості зменшення ціни за поставку відповідачем бульдозеру, укомплектованого двигуном, що був у використанні є правомірними та обґрунтованими.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 215927,15 грн (збитків), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1, 2 ст. 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною (ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як у випадку невиконання договору, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство, як правило, виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (ст.ст. 614, 1166 Цивільного кодексу України).

Чинним законодавством України обов'язок доведення факту наявності порушення відповідача покладено на позивача, наявність та розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв'язок між правопорушенням і збитками.

Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. При цьому такий зв'язок між порушенням та збитками має бути прямим та безпосереднім.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем доведено причинно-наслідковий зв'язок між правопорушенням і збитками в розмірі 215927,15 грн.

Проте, відповідач подав заяву про застосування до позову наслідків пропуску строків позовної давності.

Суд звертає увагу, що в позовній заяві позивачем зазначено, що про недоліки товару (рік випуску двигуна) позивач дізнався з жовтня 2015 року.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що відповідно до листа позивача до відповідача від 11.11.2016 року №2-5-11/03 у 2011 році проводились перші ремонтні роботи двигуна, і як зазначається у самому листі у 20011 році бульдозер не працював 2100 годин, тобто про недоліки позивачу стало відомо ще у 2011 році, а з ладу він вийшов в 2013 році.

Щодо твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що враховуючи факт прийняття позивачем бульдозеру за актом прийому-передачі від 26.04.2010 року, що складався комісією стверджувати про некомплектність товару неможливо.

При цьому, враховуючи посилання позивача під час розгляду справи була встановлена невідповідність переданого товару вимогам новизни та належної якості, що підтверджує посилання суду першої інстанції на наявність саме недоліків проданого товару, а не його комплектність.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: у зв'язку з недоліками проданого товару (стаття 681 цього Кодексу).

Приписами ст. 681 Цивільного кодексу України передбачено, що до вимог у зв'язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності).

Відповідно до ч. 1 ст. 267 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 3, 4, 5 ст. 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оскільки зобов'язання з поставки товару за договором виконано 26.04.2010 року (Актом приймання-передачі бульдозеру від 26.04.2010 року), а гарантійні зобов'язання (п. 5.2. договору) діють на протязі 12 місяців від дати передачі товару, а тому в розумінні ст. 681 Цивільного кодексу України строк позовної давності для позовних вимог обмежений до 26.04.2011 року (включно).

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЦ "Шляхмашсервіс" позивачем було оформлено 06.06.2017 року та надіслано 07.06.2017 року позивачу, а Господарському суду міста Києва 08.06.2017 року, тобто з пропуском однорічного строку позовної давності.

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки строк позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, сплив, а судами не було встановлено обставин, передбачених ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України та ст. 268 Цивільного кодексу України або іншими законами, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 року у справі №910/9437/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод Феросплавів" - задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод Феросплавів" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 року у справі №910/9437/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/9437/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

І.А. Іоннікова