ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017р. Справа № 914/3362/16

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Запотічняк О.Д.

Суддя Козак І.Б.

Суддя Манюк П.Т.

при секретарі Думин В.Я.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Національного університету "Львівська політехніка", м.Львів,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кос Лесі Миколаївни, Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна,

про стягнення 38 844,12 грн.

За участю представників:

Від позивача: Кордюк М.М. - представник;

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: Національний університет "Львівська політехніка" звернувся в Господарський суд Львівської області з позовом до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кос Лесі Миколаївни про стягнення 38 844,12 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач всупереч досягнутій між сторонами домовленості не виконує належним чином передбачених Договором №43 від 18.04.2013року своїх зобов'язань перед Національним університетом «Львівська політехніка» як Балансоутримувачем в частині своєчасної оплати орендної плати, у зв'язку із чим в нього виникла заборгованість по орендній платі за період червень - грудень 2016 року на загальну суму 6705,19грн.

За неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором №43, позивач нарахував йому інфляційні втрати за період липень-грудень 2016 року в розмірі 317,12 грн., 3% річних за період з 16.07.2016 року по 10.02.2017 року в розмірі 71,60 грн, неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення за період з 16.07.2016 року по 10.02.2017 року в сумі 598,88 грн. та штраф 10% в сумі 593,07 грн.

Окрім того позовні вимоги мотивовані тим, що Фізичною особою - підприємцем Кос Лесею Миколаївною порушено договірні зобов'язання щодо відшкодування витрат Балансоутримувача - Національного університету «Львівська політехніка» на утримання та експлуатацію об'єкта оренди та основних фондів спільного користування, які виникли на підставі Договору № 43К від 18.04.2013р. Заборгованість по Договору № 43К від 18.04.2013 року становить 13 889,03 грн. з яких: сума основного боргу за період з грудня 2015 року по 17 квітня 2016року - 9 969,56 грн.; сума інфляційних втрат 1 684,83 грн.; сума 3% річних 389,30 грн.; сума пені 1 845,34 грн.

Також позивач посилається на те, що в період з 18 квітня 2016 року по 27 грудня 2016року, після закінчення строку дії договору №43К відповідач фактично споживав комунальні послуги в орендованому приміщені, яке перебуває на балансі НУ «Львівська політехніка», без укладення відповідного договору на відшкодування витрат на утримання і експлуатацію об'єкта оренди, тому витрати понесені НУ «Львівська політехніка» на утримання і експлуатацію об'єкта оренди у зазначений вище період, є збитками, які складаються з витрат за спожиту теплову енергію, за приєднане теплове навантаження, воду, земельний податок, утримання фондів спільного користування в загальній сумі 9 632,89 грн. та витрат на електроенергію за період з вересня по грудень 2016 року в сумі 7 036,34 грн.

Обставини справи: Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2016р., для розгляду даної справи визначено суддю Фартушка Т.Б.

Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 30.12.2016року порушив провадження у справі та призначив розгляд справи в судовому засіданні на 31.01.2017року.

В судовому засіданні 31.01.2017р. розгляд справи відкладався на 14.02.2017р. у зв'язку із неявкою представника позивача.

13.01.2017р. відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов в якому звернув увагу на те, що відповідач просить стягнути заборгованість за період з грудня 2015 р. по листопад 2016р., однак договір про утримання і експлуатацію об'єкта оренди та частини основних фондів спільного користування, що зебезпечують життєдіяльність об'єкта оренди №43К діяв тільки до 17.04.2016р., а відтак на думку відповідача у позивача не було підстав для здійснення будь-яких нарахувань після 18.04.2016р. Також відповідач звертає увагу на те, що позивач не надавав щомісячно відповідачу рахунків для сплати платежів, а надіслав їх тільки 27.12.2016р., що позбавило відповідача можливості виконати свої зобов'язання.

Відповідач просить суд частково відмовити в задоволенні позову, а саме:

- в частині стягнення заборгованості по договору № 43К від 18.04.2013 року у розмірі 12375,94 грн, з яких основний борг 925,32 грн. - квітень 2016 р., 952,70 грн. - травень 2016 р., 693,97 грн. - червень 2016 р., 584,37 грн. - липень 2016 р., 689,40грн.- серпень 2016 р., 749,34 грн. - вересень 2016 р., 1750,83 грн. - жовтень 2016 р., 2285,57 грн. - листопад 2016р., всього 8 631,50 грн., а також штрафні санкції за грудень 2015 р. - листопад 2016 р.: 1112,85 грн., - збитки від інфляції, 304,46 грн -3% річних, 2357,13 грн. - пеня;

- в частині стягнення штрафних санкцій по Договору оренди нерухомого державного майна №43 від 18.04.2013р. у розмірі 778,31грн, з яких 261,39 грн - інфляційні втрати, 48,12 грн - 3% річних, 468,80 грн. - пеня.

В судове засідання 14.02.2017р. з'явилися представники сторін. Представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог. Заява мотивована тим, що згідно вимог викладених в позовній заяві, з відповідача стягується заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 5 930,70 грн. за період червень-листопад 2016 року. Однак п. 3.11 Договору оренди передбачено, що у разу припинення договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу. Оскільки орендоване майно відповідач повернув тільки 27.12.2016р. згідно акту, позивачем було проведено нарахування орендної плати за грудень 2016 року. Таким чином, загальна сума основного боргу відповідача за договором №43 за період червень-грудень 2016 року становить 6705,19 грн.

Також позивачем було проведено перерахунок інфляційних втрат, 3% річних,

пені та штрафу, а саме:

- інфляційні втрати за період липень-грудень 2016 року в розмірі 317,12 грн;

- 3% річних за період з 16.07.2016 року по 10.02.2017 року в розмірі 71,60 грн;

- неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення за період з 16.07.2016 року по 10.02.2017 року в сумі 598,88 грн;

- штраф 10% в сумі 593,07 грн.

Окрім того у поданій заяві позивач зазначає, що відповідачу донараховано суму відшкодування витрат балансоутримувача за грудень 2016 року у розмірі 1825,74 грн, пропорційно кількості днів в яких це майно використовувалось. Також відповідачу нараховано суму відшкодування витрат за спожиту електроенергію за вересень-грудень 2016 року в розмірі 9 044,35 грн, яка була частково оплачена.

Загальна сума основного боргу відповідача по договору №43К з врахуванням витрат за спожиту електроенергію становить 26 938,79грн.

Також позивачем проведено перерахунок інфляційних втрат, 3% річних та пені по договору №43К:

Зокрема позивач просить стягнути інфляційні втрати в сумі - 1263,96 грн, 3% річних - 374,43 грн та пеню - 2625,83 грн.

В судовому засіданні 14.02.2017р. оголошувалась перерва до 28.02.2017р. для надання сторонам можливості подати додаткові докази по справі.

Ухвалою від 28.02.2017р. суд продовжив строк розгляду справи на 15 днів та відклав розгляд справи на 09.03.2017р.

В судове засідання 09.03.2017р. з'явилися представники стороні. Представник позивача надав додаткові письмові пояснення в яких розшифрував рахунки на компенсацію витрат балансоутримувача за договором №43К за період грудень2015-грудень 2016р.

В судовому засіданні 09.03.2017р. оголошувалась перерва до 14.03.2017р.

В судове засідання 14.03.2017р. з'явилися представники сторін. Представник позивача подав додаткові письмові пояснення по суті заперечень відповідача. Зокрема позивач звертає увагу на те, що відповідач повернув об'єкт оренди тільки 27 грудня 2016 року згідно Акту повернення майна. Таким чином, в силу положень ст.795 ЦК України Договір оренди нерухомого державного майна №43 від 18.04.2013р. вважається припиненим з 28.12.2016р. До цього часу відповідач використовував майно та продовжував споживати комунальні послуги .

Позивач вважає, що зважаючи на похідний характер Договору №43К від 18.04.2013р. від Договору оренди нерухомого державного майна №43 від 18.04.2013р., фактичне користування орендованим Майном та споживання комунальних послуг після 17.04.2016р., відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача усі витрати по утриманню орендованого майна та за спожиті комунальні послуги до моменту його повернення за актом передачі-приймання, а саме - до 28.12.2016р.

Також позивач звертає увагу на те, що всі рахунки виставлялись відповідачу своєчасно, а в грудні 2016 року були направлені повторно. Позивач звертає увагу на те, що розмір орендної плати та строк протягом якого вона повинна була бути сплачена було визначено умовами договору №43 від 18.04.2013р. В той же час умовами договору не передбачено обов'язку позивача виставляти відповідачу рахунки.

Представником відповідача було подано клопотання про призначення колегіального розгляду справи в складі трьох суддів.

Ухвалою від 14.03.2017р. суд призначив колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 15.03.2017р. для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі:

Головуючий суддя - Фартушок Т.Б.

Суддя Горецька З.В.

Суддя Манюк П.Т.

Ухвалою від 16.03.2017р. колегія суддів прийняла справу №914/3362/16 до провадження та призначила розгляд справи на 12.04.2017р.

В судовому засіданні 12.04.2017р. розгляд справи було відкладено на 10.05.2017р. у зв'язку із неявкою представника відповідача.

Ухвалою від 10.05.2017р. суд продовжив строк розгляду справи на 15 днів та відклав розгляд справи на 24.05.2017р. у зв'язку із неявкою представника відповідача.

В судовому засіданні 24.05.2017р. оголошувалась перерва до 29.05.2017р. для надання сторонам можливості подати додаткові докази по справі.

У зв'язку із перебуванням у відрядженні судді Горецької З.В., згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.05.2017р., суддю Горецьку З.В. було замінено на суддю Бортник О.Ю.

Ухвалою від 29.05.2017р. колегія суддів у складі: Фартушок Т.Б.- головуючий суддя, суддя Бортник О.Ю., суддя Манюк П.Т. прийняла справу до провадження та відклала розгляд справи на 27.06.2017р. у зв'язку із неявкою представника відповідача.

26.06.2017р. позивачем було подано заяву про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог.

Як вбачається із даної заяви позивачем змінено підстави позову в частині стягненні заборгованості по відшкодуванню витрат НУ «Львівська політехніка» на утримання та експлуатацію об'єкта оренди та частини основних фондів спільного користування

Зокрема у поданій заяві позивач зазначає, що за період з грудня 2015 року по 17 квітня 2016 року (включно) відшкодування витрат на утримання і експлуатацію об'єкта оренди та частини основних фондів спільного користування, що забезпечують життєдіяльність об'єкта оренди підлягають до стягнення згідно Договору № 43К від 18.04.2013 року в сумі 13 889,03 грн. з яких: сума основного боргу - 9 969,56 грн.; сума інфляційних втрат за період лютий 2016 року по травень 2017 року - 1684,83 грн.; сума 3% річних за період з 16.01.2016 року по 23.06.2017 року - 389,30 грн.: сума пені за період з 16.01.2016 року по 23.06.2017 р. - 1 845,34 грн. В цій частині позивач - НУ «Львівська політехніка» не змінює підставу позову та просить задоволити позовні вимоги з тих підстав, які вказані в позовній заяві.

Оскільки в період з 18 квітня 2016 року по 27 грудня 2016 року відповідач фактично споживав комунальні послуги в орендованому приміщені, яке перебуває на балансі НУ «Львівська політехніка», без укладення відповідного договору на відшкодування витрат на утримання і експлуатацію об'єкта оренди, позивач вважає, що витрати понесені НУ «Львівська політехніка» на утримання і експлуатацію об'єкта оренди відповідачем у зазначений вище період, є збитками, які складаються з витрат за спожиту теплову енергію, за приєднане теплове навантаження, воду, земельний податок, утримання фондів спільного користування в загальній сумі 9 632,89 грн. та витрат на електроенергію за період з вересня по грудень 2016 року в сумі 7 036,34 грн.

Тому позивач просить суд Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кос Лесі Миколаївни на користь Національного університету «Львівська політехніка» суму заборгованості у розмірі 38 844,12 грн з яких:

- заборгованість по Договору оренди нерухомого державного майна № 43 від 18.04.2013 року у розмірі 8 285,86 грн. з яких: основний борг - 6 705,19 гри.; інфляційні втрати - 317,12 грн.; 3% річних -71,60 грн.; пеня - 598,88 грн.; штраф - 593,07 грн.;

- заборгованість по Договору № 43К від 18.04.2013 року про утримання і експлуатацію об'єкта оренди та частини основних фондів спільного користування, що забезпечують життєдіяльність об'єкта оренди, у розмірі 13 889,03 грн. з яких: сума основного боргу - 9 969,56 грн.; суми інфляційних втрат 1 684,83 грн.; сума 3% річних 389,30 грн.; сума пені 1 845,34 грн.;

- збитки в сумі 16 669,23 грн.

Ухвалою від 27.06.2017р. суд прийняв заяву позивача про зміну підстав позову до розгляду, продовжив строк розгляду справи на 15 днів та відклав розгляд справи на 16.08.2017р.

20.07.2017р. відповідач подав письмові заперечення на заяву позивача про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог.

У зв'язку із перебуванням у відпустці судді Бортник О.Ю., згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.08.2017р., суддю Бортник О.Ю. було замінено на суддю Пазичева В.М.

В судовому засіданні 16.08.2017р. було оголошено перерву до 20.09.2017р.

У зв'язку із перебуванням у відпустці судді Пазичева В.М., згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.09.2017р., суддю Пазичева В.М. було замінено на суддю Бортник О.Ю.

Ухвалою від 20.09.2017р. задоволено заяву головуючого судді Фартушка Т.Б. про самовідвід.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2017р.справу передано на розгляд колегії суддів у складі:

Головуючий суддя Запотічняк О.Д.

Суддя Бортник О.Ю.

Суддя Манюк П.Т.

Ухвалою від 26.09.2017р. колегія суддів прийняла справу до провадження та призначила розгляд справи на 18.10.2017р.

В судовому засіданні 18.10.2017р. оголошувалась перерва до 08.11.2017р. для надання сторонам можливості провести звірку взаєморозрахунків по кожному договорі із зазначенням періоду виникнення заборгованості, а також для надання позивачу можливості надати докази понесення збитків.

В судовому засіданні 08.11.2017р. розгляд справи відкладався на 22.11.2017р. у зв'язку із неявкою представників сторін.

У зв'язку із перебуванням у відпустці судді Бортник О.Ю., згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.11.2017р. її було замінено на суддю Козак І.Б.

В судовому засіданні 22.11.2017р. розгляд справи було відкладено на 06.12.2017р.

В судове засідання 06.12.2017р. з'явився представник позивача. Надав додаткові пояснення в яких зазначив, що установами, які надають Національному університету «Львівська політехніка» послуги з постачання теплової та електричної енергії, водопостачання та водовідведення, було видано довідки про відсутність в НУ «Львівська політехніка» заборгованості перед цими установами за надані ними в період січень-грудень 2016 року послуги. Позивач вважає, що відсутність такої заборгованості в НУ «Львівська політехніка» та проведення повного розрахунку з відповідними установами за надані ними впродовж 2016 року послуги підтверджує понесення Університетом в період з 18 квітня по 27 грудня 2016 року витрат на утримання та експлуатацію орендованого ФОП Кос Л.М. згідно Договору оренди нерухомого державного майна - нежитлових вбудованих приміщень (№1-2) загальною площею 30,6 кв.м., які знаходяться на цокольному поверсі гуртожитку №7, що розташований по вул. Лукаша, 1Д в місті Львові, без наступного відшкодування ФОП Кос Л.М. цих витрат Університету, що в свою чергу підтверджує завдання ФОП Кос Л.М. Національному університету «Львівська політехніка» збитків в сумі 16 669,23 грн. у зв'язку із споживанням ФОП Кос Л.М. в період з 18 квітня по 27 грудня 2016 року комунальних послуг в орендованому нею приміщенні без укладення з НУ «Львівська політехніка» договору на відшкодування витрат на утримання і експлуатацію об'єкта оренди. Відповідні довідки позивач долучив до справи.

Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомив.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а матеріалів справи достатньо для її розгляду по суті, у відповідності до ст.75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

18 квітня 2013 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області ( Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Кос Лесею Миколаївною, (Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого державного майна № 43, предметом якого визначено передання в строкове платне користування з метою розміщення у навчальному закладі їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи, нерухомого державного майна - нежитлових вбудованих приміщень (№1-2) загальною площею 30.6 кв.м., які знаходяться на цокольному поверсі гуртожитку №7, що розташований по вул. Лукаша,1 в місті Львові, та які перебувають на балансі Національного університету «Львівська політехніка».

Факт передачі майна в оренду підтверджується Актом приймання-передавання нерухомого державного майна №43 від 18.03.2013 року (а.с. 37 том І).

Відповідно до п.10.1 договору, його було укладено строком на 1 рік а саме до 17.04.2014р.

05 травня 2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Фізичною особою-підприємцем Кос Лесею Миколаївною було укладено Договір про внесення змін до Договору № 43 від 18.04.2013 року, яким продовжено строк чинності Договору №43 від 18.04.2013 року до 17.04.2015 року.

12 травня 2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Фізичною особою-підприємцем Кос Лесею Миколаївною було укладено Договір про внесення змін до Договору № 43 від 18.04.2013 року, яким продовжено строк чинності Договору №43 від 18.04.2013 року до 17.04.2016 року включно.

11 травня 2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Фізичною особою-підприємцем Кос Лесею Миколаївною було укладено Договір про внесення змін до Договору № 43 від 18.04.2013 року, яким, зокрема внесено зміни до п. 10.1. Договору, та продовжено строк чинності Договору №43 від 18.04.2013 року до 17.04.2017 року включно.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач повернув позивачу орендоване майно ще до закінчення строку дії договору оренди, а саме 27.12.2016р., що підтверджується відповідним актом (а.с. 137, том І)

Відповідно до п.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст.286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з п.3.1 договору, сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди лютий 2013 року - 376,84 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - квітень 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди лютий 2013 р. на індекс інфляції за квітень 2013 року.

Згідно договору від 11 травня 2016 року про внесення змін до Договору № 43 від 18.04.2013 року сторонами внесено зміни до п.3.1. вказаного Договору, яким змінено розмір орендної плати за базовий місяць оренди - лютий 2016 року в розмірі 1270,33грн та визначено, що орендна плата за перший місяць оренди - квітень 2016 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди лютий 2016р. на індекс інфляції за березень, квітень 2016 року. Орендна плата згідно даного договору сплачується з 18.04.2016р.

Окрім того, сторони доповнили Договір п. 3.12., згідно якого встановлено обов'язок для Орендаря в 20-денний термін з моменту підписання цих змін сплатити до державного бюджету та Балансоутримувачу суму донарахувань орендної плати, що виникла у зв'язку із зміною орендної плати.

Пунктами 3.3. та 3.4. Договору №43 від 18.04.2013 року визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Відповідно до п. 3.6 договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у наступному співвідношенні:

- 50% орендної плати до Державного бюджету на рахунок, визначений Державною казначейською службою України.

- 50% на рахунок балансоутримувача.

Згідно договору від 12 травня 2015 року про внесення змін до Договору № 43 від 18.04.2013 року сторонами було внесено зміни до п.3.6. вказаного Договору щодо порядку сплати орендної плати та визначено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу (Національному університету «Львівська політехніка») щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до п.3.11 Договору оренди сторони також визначили, що у разі припинення договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.3 договору, відповідач, як орендар зобов'язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу.

Однак відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість по орендній платі за період з червня по грудень 2016 року в сумі 6 705,19 грн.

Відповідачем не подано суду жодних доказів які б спростовували факт існування заборгованості в сумі 6705,19 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із положеннями ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором №43, позивач нарахував йому інфляційні втрати за період липень-грудень 2016 року в розмірі 317,12 грн. та 3% річних за період з 16.07.2016 року по 10.02.2017 року в розмірі 71,60 грн,

Відповідно до п. 3.7 договору орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п.3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Виходячи з даних положень договору, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення за період з 16.07.2016 року по 10.02.2017 року в сумі 598,88 грн.

Відповідно до п.3.8 договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Оскільки відповідачем допущено заборгованість за період більше трьох місяців, позивачем нараховано йому штраф в сумі 593,07 грн.

Суд звертає увагу на те, що Пленум Вищого господарського суду України у своїй постанові від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначає, що Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Не заслуговують на увагу суду твердження відповідача про те, що позивач не надавав щомісячно відповідачу рахунків для сплати платежів, а надіслав їх тільки 27.12.2016р., що позбавило відповідача можливості виконати свої зобов'язання.

Умовами договору №43 від 18.04.2013року визначено розмір орендної плати а також строк протягом якого орендна плата повинна сплачуватись. Умовами договору не передбачено обов'язку позивача, як балансоутримувача виставляти орендарю рахунки на оплату орендної плати.

В той же час, в матеріалах справи наявні і рахунки і неодноразові претензії, які позивач направляв відповідачу з вимогою погасити наявну заборгованість в тому числі і по орендній платі, зокрема від 09.06.2016р., від 13.06.2016р., від 14.07.2016р., від 19.07.2016р., від 18.08.2016р., від 23.09.2016р. від 10.10.2016р., від 25.11.2016р., від 20.12.2016р. Однак дані претензії були залишені відповідачем без реагування.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за період червень - грудень 2016 року в сумі 6705,19грн, та нарахованих на дану заборгованість інфляційних втрат за період липень-грудень 2016 року в розмірі 317,12 грн., 3% річних за період з 16.07.2016 року по 10.02.2017 року в розмірі 71,60 грн, неустойки (пені) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення за період з 16.07.2016 року по 10.02.2017 року в сумі 598,88 грн. та штрафу 10% в сумі 593,07 грн є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до п.5.10. Договору №43 від 18.04.2013 року Кос Леся Миколаївна, як Орендар, зобов'язалась здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого нею майна, та після підписання цього Договору укласти з Національним університетом «Львівська політехніка», як Балансоутримувачем орендованого майна, договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна, плати податку на землю та надання комунальних послуг.

На виконання вимог пункту 5.10. Договору №43 від 18.04.2013 року, 18 квітня 2013 року між Національним університетом «Львівська політехніка», як Балансоутримувачем, та Фізичною особою-підприємцем Кос Лесею Миколаївною, як Орендарем, було укладено Договір № 43К про утримання і експлуатацію об'єкта оренди та частини основних фондів спільного користування, що забезпечують життєдіяльність об'єкта оренди.

Відповідно до розділу 2 договору, його було укладено строком на 1 рік до 17 квітня 2014року. Згідно додаткової угоди від 04.07.2014р., термін дії договору було продовжено на 1 рік до 17 квітня 2015 року, а додатковою угодою від 04.06.2015р. термін дії договору № 43К було продовжено до 17 квітня 2016 року включно.

Відповідно до п.1.1. Договору № 43К від 18.04.2013 року Орендар, відповідно до Договору оренди, користується нежитловими вбудованими приміщеннями, які є на балансі Національного університету «Львівська політехніка», розташованих за адресою: м. Львів, вул. Лукаша, 1 на цокольному поверсі гуртожитку №7 загальною площею 30,6 кв.м.

Пунктами 1.2. та 1.3. Договору №43К від 18.04.2013року визначено, що Балансоутримувач забезпечує утримання та експлуатацію об'єкта оренди. Балансоутримувач здійснює утримання та експлуатацію частини основних фондів спільного користування (будівля, інженерні споруди та комунікації, прибудинкова територія тощо), що є на його балансі і забезпечують життєдіяльність об'єкта оренди.

Пунктом 1.4 Договору №43К від 18.04.2013 року визначено, що Орендар відшкодовує Балансоутримувачу його витрати на утримання і експлуатацію об'єкта оренди та основних фондів спільного користування пропорційно до займаної ним площі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором.

Згідно із положеннями п.4.1 договору №43К від 18.04.2013року, Орендар щомісячно відшкодовує витрати Балансоутримувача на забезпечення утримання і експлуатації об'єкта оренди, в тому числі, за теплову енергію для опалення, використану холодну воду і водовідведення, витрати Балансоутримувача на сплату земельного податку; утримання і експлуатацію основних фондів спільного користування.

Відповідно до п.4.2 та п.4.3 договру №43К, сума відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та експлуатацію обєкта оренди визначається відповідно до діючих централізованих цін і тарифів, встановлених норм, показів лічильників.

Сума відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та експлуатацію основних фондів спільного користування становить 356,49 грн. на місяць без врахування ПДВ. Згідно додаткової угоди від 04.07.2014року сторони визначили, що сума відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та експлуатацію основних фондів спільного користування становить 371,18 грн, а додатковою угодою від 04.06.2015р. розмір відшкодування було збільшено до 386,78грн

Згідно з положеннями п. 9.6 договору (в редакції додаткової угоди від 04.06.2015р.), платежі орендаря зазначені в розділі 4 договору, за неповний місяць при розриві договірних відносин визначаються пропорційно кількості робочих днів.

Відповідно до п.4.6 та п.4.7 договору, Балансоутримувач щомісячно проводить нарахування суми відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання та експлуатацію об'єкта оренди та основних фондів спільного користування до 05 числа наступного за розрахунковим місяця. Орендар не пізніше 15 числа наступного за розрахунковим місяця здійснює оплату за окремим платіжним дорученням.

При тимчасовому припиненні використання об'єкта оренди складається відповідний двосторонній акт, приміщення та обладнання пломбуються. У цьому випадку Орендар відшкодовує витрати Балансоутримувача на теплопостачання, утримання та експлуатацію основних фондів спільного користування та земельний податок (п. 4.9.);

Пунктом 5.11. Договору №43К від 18.04.2013 року (в редакції додаткової угоди від 04.06.2015р.) визначено обов'язок Орендаря своєчасно, не пізніше 15 числа наступного за розрахунковим місяця, і в повному обсязі здійснити оплату відшкодування витрат Балансоутримувача, пов'язаних з утриманням та експлуатацією об'єкта оренди та основних фондів спільного користування, відповідно до розділу 4 цього Договору.

Згідно п.5.12. Договору №43К від 18.04.2013 року (в редакції додаткової угоди від 04.06.2015р.) визначено обов'язок Орендаря не пізніше 17 числа наступного за кінцем кварталу місяця проводити з бухгалтерією Балансоутримувача звірку платежів за Договором.

В матеріалах справи наявні рахунки на компенсацію витрат балансоутримувача, які як стверджує позивач наручно вручались відповідачу. Окрім того, дані рахунки були надіслані відповідачу листом від 27.12.2016р., що самим відповідачем не заперечується.

Суд також звертає увагу на те, що позивач направляв відповідачу неодноразові претензії з вимогою погасити наявну заборгованість за утримання та експлуатацію об'єкта оренди і частини основних фондів а також за спожиту електроенергію, однак такі були залишені відповідачем без реагування. електроенергії

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе за договором №43К від 18.04.2013р. зобов'язань, в нього виникла заборгованість за період грудень 2015 року - 17 квітня 2016р. по відшкодуванню витрат Балансоутримувача на утримання та експлуатацію об'єкта оренди та частини основних фондів спільного користування в сумі - 9 969,56 грн.

Відповідно до пункту 4.8. Договору №43К від 18.04.2013 року, сторони погодили, що сума відшкодування витрат, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, включаючи день оплати (починаючи з 16 числа наступного місяця).

Згідно з пунктом 8.1. Договору №43К від 18.04.2013 року за невиконання або неналежне виконання зобов'язань згідно з Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

За неналежне виконання договірних відносин в частині відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання та експлуатацію об'єкта оренди та частини основних фондів спільного користування, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 16.01.2016р. по 16.11.2016р. в сумі 1845,34 грн.

Також позивач скористався своїм правом передбаченим ст. 625 ЦК України та нарахував відповідачу інфляційні втрати за період лютий 2016р.-травень 2017р. в сумі 1684,83грн. та 3% річних за період з 16.01.2016р. по 23.06.2017р. в сумі 389,30 грн.

Суд звертає увагу на те, що дія договору Договір № 43К про утримання і експлуатацію об'єкта оренди та частини основних фондів спільного користування, що забезпечують життєдіяльність об'єкта оренди закінчилась 17 квітня 2016 року. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідач користуватися об'єктом оренди до 27.12.2016р.

Оскільки в період з 18.04.2016р. до 27.12.2016р. включно між сторонами не було договірних відносин щодо відшкодування витрат балансоутримувача на утримання і експлуатацію об'єкта оренди та частини основних фондів спільного користування, що забезпечують життєдіяльність об'єкта оренди, позивач вважає, що понесені ним за відповідний період витрати на оплату спожитої відповідачем теплової енергії та приєднаного теплового навантаження, води, електроенергії, витрати на оплату земельного податку та утримання і експлуатацію фондів спільного користування в сумі 16 669,23 грн, є збитками.

Як уже зазначалося судом, відповідно до п. 5.10. Договору №43 від 18.04.2013 року Кос Леся Миколаївна, як Орендар, зобов'язалась здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого нею майна, та після підписання Договору оренди укласти з Національним університетом «Львівська політехніка», як Балансоутримувачем орендованого майна, договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна, плати податку на землю та надання комунальних послуг.

З системного аналізу наведених положень договору випливає, що відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати витрати пов'язані з утриманням орендованого ним майна і саме на відповідача, як орендаря було покладено обов'язок укласти з позивачем договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна, плати податку на землю та надання комунальних послуг.

Положеннями п. 5.10. Договору №43 від 18.04.2013 року не визначено на який термін мав бути укладений договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна, плати податку на землю та надання комунальних послуг, однак враховуючи, що цей договір мав врегулювати відносини сторін щодо відшкодування витрат балансоутримувача на утримання саме майна, яке було передано відповідачу в користування за умовами договору оренди нерухомого державного майна №43 від 18.04.2013р., та безпосередньо, то слід зробити висновок, що відповідач повинен був укласти такий договір на весь період протягом якого він використовував орендоване майно.

Як уже зазначалося судом, між сторонами був укладений відповідний договір, однак строк його дії закінчився 17.04.2016р., в той час, які відповідач повернув позивачу майно 27.12.2016року.

З огляду на викладене судом не беруться до уваги твердження відповідача про те, що він виконав свій обов'язок передбачений п.5.10 Договору №43 від 18.04.2013 року щодо укладення договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна, плати податку на землю та надання комунальних послуг, оскільки такий був виконаний ним тільки частково.

Відповідач фактично користувався орендованим майном та споживав комунальні послуги після 17.04.2016р. та до моменту повернення майна балансоутримувачу.

В підтвердження того, що відповідач використовуючи орендоване майнов період з 18.04.2016р. до 27.12.2016р. користувався також комунальними послугами, позивачем долучено до справи копії сторінок журналу показників лічильників води за період січень-грудень 2016 року, копії довідок про спожиту електроенергію за період березень-грудень 2016року, копії наказів про затвердження норм щодо відшкодування витрат на утримання і експлуатацію приміщень переданих в оренду, розрахунки земельного податку (а.с. 215-251 том І, а.с.1-11 том ІІ).

Також позивачем долучено до спарви:

- довідку ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 05.12.2017р. №08-338 з якої вбачається, що у НУ «Львівська політехніка» відсутня заборгованість по постачанні теплової енергії в гарячій воді за період січень-грудень 2016р.

- довідку ЛМКП «Львівводоканал» від 05.12.2017р. №8388-17 про те, що станом на 01.01.2017р. у НУ «Львівська політехніка» відсутня заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення.

- довідку ПрАТ «Львівобленерго» з якої також вбачається, що у НУ «Львівська політехніка» відсутня заборгованість за спожиту електричну енергію за 2016 рік.

Згідно долучених до справи розрахунків, в період з 18 квітня 2016 року по 27 грудня 2016 року НУ «Львівська політехніка» поніс витрати на утримання і експлуатацію об'єкта оренди яким користувався відповідачу зазначений вище період, а саме на оплату витрат за спожиту теплову енергію, за приєднане теплове навантаження, воду, земельний податок, утримання фондів спільного користування в загальній сумі 9 632,89 грн. та витрат на електроенергію за період з вересня по грудень 2016 року в сумі 7 036,34 грн.

Відповідно до ст.224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом статті 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Оскільки відповідач знаючи про свій обов'язок передбачений п. 5.10 договору оренди №43 щодо здійснення ним витрат пов'язаних з утриманням орендованого майна, не здійснював таких витрат в період з 17.04.2016р. до 27.12.2016р. та не уклав з позивачем відповідного договору на відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна, плати податку на землю та надання комунальних послуг, його дії слід визнати неправомірними, умисними та такими що спричинили понесення позивачем витрат на відшкодування вартості спожитих саме відповідачем послуг.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити в повному обсязі:

-Стягнути з відповідача заборгованість по договору №43 від 18.04.2013року в сумі 6705,19грн а також нараховані інфляційні втрати в розмірі 317,12 грн., 3% річних в розмірі 71,60 грн, неустойку (пеню) в розмірі 598,88 грн. та штраф 10% в сумі 593,07 грн.

-Стягнути з відповідача заборгованість по договору № 43К від 18.04.2013р. в сумі - 9 969,56 грн а також нараховані інфляційні втрати в сумі - 1 684,83 грн, 3% в сумі 389,30 грн та пенюв сумі - 1 845,34 грн.

-Стягнути з відповідача збитки в сумі 16 669,23 грн.

Всього 38844,12 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору суд покладає на винну сторону відповідача в сумі 1600,00 грн.

Керуючись ст. ст.28, 33 ,43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кос Лесі Миколаївни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Національного університету "Львівська політехніка" (79013, м.Львів, вул. Степана Бандери,12, ) -38844,12 грн та 1600,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

4. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено 11.12.2017р.

Головуючий суддя Запотічняк О.Д.

Суддя Козак І.Б.

Суддя Манюк П.Т.