ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.12.2017 Справа № 905/2659/17

Господарський суд Донецької області в складі судді Чернової О.В.,

при секретарі Часовському Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" м. Покровськ, Донецька область

до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг в Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у Донецькій області

про стягнення інфляційних нарахувань в розмірі 176 087,07 грн. та 3% річних в розмірі 34 598,02 грн.

За участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 за довіреністю №68 від 10.01.2017р.

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Дочірнє підприємство "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" м. Покровськ, Донецька область звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 автомобільних доріг в Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Донецькій області м. Маріуполь Донецька область про стягнення інфляційних нарахувань в розмірі 176 087,07 грн. та 3% річних в розмірі 34 598,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем строку виконання зобов`язання за договором підряду №2-2 від 25.02.2014р.,у звязку з чим, нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 34 598,02 грн., та інфляційні нарахування у розмірі 176 087,07 грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 524-526, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.1,54-57, Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2659/17 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.11.2017р. позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2659/17.

У подальшому розгляд справи відкладався у відповідності до приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

12.12.2017р. через канцелярію господарського суду Донецької області від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог №01-24/1015 від 07.12.2017р., відповідно до якої останній просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 176087,07 грн. та 3% річних у розмірі 32594,98 грн., яка прийнята судом.

Відповідно до приписів ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

Частиною 6 ст.22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд не приймає зменшення розміру позовних вимог, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що зменшення розміру позовних вимог здійснено Позивачем внаслідок допущеної ним арифметичної помилки при розрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань, суд вважає, що такі дії Позивача не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відтак, суд приймає заяву Позивача про зменшення позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав підтримав позовні вимоги з урахуванням їх зменшення.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, своєї позиції до відома суду не довели та не надали витребуваних документів, хоча про судові засідання повідомлялися належним чином шляхом своєчасного надсилання ухвал за адресою місцезнаходження, визначеною за матеріалами справи та відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, достовірність яких (відомостей) презюмується ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців».

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

25.02.2014р. між ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області (Замовник) та ДП Донецький облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (Підрядник) був укладений договір №2-2, за умовами якого підрядник бере на себе зобовязання за завданням замовника своїми силами і засобами, на власний ризик виконати послуги у 2014 році з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування Донецької області, а Замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до п.2.1. договору (в редакції, погодженій сторонами у Додатковій угоді від 30.12.2014р. до договору №2-2 від 25.02.2014р.), договірна ціна послуг (робіт), надання яких доручається Підряднику, становить 79 499 969 грн. 79 коп., у тому числі: ПДВ 13 249 994 грн. 96 коп.

Відповідно до п.3.1. договору (в редакції, погодженій сторонами у Додатковій угоді від 31.12.2014р. до договору №2-2 від 25.02.2014р.), підрядник розпочинає виконання послуг (робіт) з 01.01.2014р. і забезпечує їх завершення до 31.03.2015р.

Відповідно до п.10.1. договору, розрахунки проводяться шляхом оплати замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в).

Відповідно до п.10.2. договору, до акта приймання виконаних будівельних робіт додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ф. КБ-3).

Відповідно до п.15.1. договору (в редакції, погодженій сторонами у додатковій угоді від 31.12.2014р. до договору №2-2 від 25.02.2014р.), договір діє до 31.03.2015р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобовязань та фінансових розрахунків за виконані послуги.

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором на загальну суму 2 215 487 грн. 19 коп. підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт.

Рішенням господарського суду Донецької області від 01.06.2017р. у справі №905/254/17 позовні вимоги Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до ОСОБА_1 автомобільних доріг в Донецькій області задоволені частково та вирішено стягнути з ОСОБА_1 автомобільних доріг в Донецькій області на користь Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заборгованість за договором №2-2 від 25.02.2014р. у розмірі 2215487,19 грн., інфляційні втрати у сумі 1240672,83 грн. за період з 01.02.2015р. по 01.01.2017р. та 3% річних у сумі 129469,42 грн. за період з 01.02.2015р. по 12.01.2017р.

Судом встановлений факт виконання позивачем робіт за вказаним договором в сумі 2 215 487,19 грн. та граничний строк оплати виконаних робіт 26.01.2015 р.

Відповідно ч.3. ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідач здійснив оплату суми основного боргу у розмірі 2215487,19 грн. 11.07.2017р., у зв`язку з чим несвоєчасна оплата згідно умов договору №2-2 від 25.02.2014р. кваліфікується судом як порушення відповідачем грошових зобовязань у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач таким, що прострочив згідно ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

Статтею 33 ГПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України про обовязковість договору для виконання сторонами.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних і інфляційної індексації за весь період прострочення.

Перевіривши арифметичні розрахунки позовних вимог щодо інфляційної індексації за період з 02.01.2017р. по 10.07.2017р. включно, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо стягнення інфляційної індексації в сумі 176087,07 грн., тобто в розмірі зазначеному позивачем.

Перевіривши арифметичні розрахунки позовних вимог щодо 3% річних за зазначений позивачем період з 13.01.2017р. по 10.07.2017р., суд дійшов висновку що їх розмір є арифметично вірним, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі 32594,98 грн.

В звязку з чим, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стягуються з Відповідача на користь Позивача пропорційно відношенню первісного розміру позовних вимог розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" м. Покровськ, Донецька область до ОСОБА_1 автомобільних доріг в Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України у Донецькій області м. Маріуполь Донецька область про стягнення інфляційних нарахувань в розмірі 176 087,07 грн. та 3% річних в розмірі 34 598,02 грн. задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 автомобільних доріг в Донецькій області (84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Уральська, 12, ) на користь Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" м. Покровськ (85307, Донецька область, м. Покровськ, вул. Захисників України, 2, ) 32594,98 грн. 3% річних, 176087,07 грн. - інфляційні витрати, а також відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 3130,28 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене через Господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його підписання або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

У судовому засіданні 14.12.2017 р. оголошено повний текст рішення.

Суддя О.В. Чернова