КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2017 р. Справа№ 910/13755/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

секретар Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області

на рішення господарського суду міста Києва

від 11.10.2017

у справі №910/13755/17 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області

до Головного управління Держгеокадастру у Київській області

про визнання недійсним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсними та скасування наказу №КИ/:03:165/00004419 від 14.08.2013 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність", яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надано в приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення садівництва, із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Позов мотивований тим, що приймаючи оскаржуваний наказ, відповідач не дотримався вимог містобудівної документації та передав земельну ділянку, яка віднесена генеральним планом с. Нові Петрівці до земель водного фонду, чим порушив право територіальної громади села Нові Петрівці, як в цілому так і кожного окремо члена цієї громади на вільний доступ до водойми, що передбачено Конституцією України та Водним кодексом України.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.10.2017 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що спірний наказ видано відповідно до вимог чинного законодавства в межах компетенції відповідача, які діяли на час прийняття спірного наказу.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі №910/13755/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, аналогічні тим, які викладено в позовній заяві.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 27.11.2017 прийнято апеляційну скаргу Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області до провадження; апеляційну скаргу призначено до розгляду на 20.12.2017.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає за необхідне здійснювати розгляд справи №910/13755/17 за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у главі 1 "Апеляційне провадження" розділу IV ГПК України.

В судове засідання апеляційної інстанції представники сторін не з'явилися.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу у відсутність представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

14 серпня 2013 року Головним управлінням Держземагентства в Київській області прийнято наказ №КИ/:03:165/00004419 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність", яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надано в приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення садівництва, із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що Головне управління Держгеокадастру у Київській області не мало право передавати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення садівництва, оскільки на момент прийняття відповідачем спірного наказу №КИ/:03:165/00004419 від 14.08.2013, вищевказана земельна ділянка відносилась до земель водного фонду, оскільки перебувала в прибережній захисній смузі водойми (озеро Канево), на підтвердження чого позивач надав суду викопіювання з генерального плану села Нові Петрівці, затвердженого рішенням Новопетрівської сільської ради №482-21-6 від 02.04.2013.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України (п.2 ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла на час прийняття рішення судом першої інстанції)).

Згідно з п.6 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду першої інстанції) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Як зазначено в п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №6 " Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

Господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

У вирішенні питання про те, чи мають земельні відносини приватноправовий характер, слід враховувати таке.

Виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 148 Господарського кодексу України (далі - ГК України), земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Відповідно до ч.1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла на час прийняття рішення судом першої інстанції), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Колегія суддів вважає, що даний спір не підвідомчий господарським судам, з урахуванням змісту позовних вимог та складу сторін спору, та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що провадження у справі за позовом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним та скасування наказу№КИ/:03:165/00004419 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність", яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення садівництва на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надано в приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення садівництва, із земель сільськогосподарського призначення державної власності підлягає закриттю.

Відповідно до частин першої та другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржуване рішення підлягає скасуванню в повному обсязі із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 231 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи те, що підставою для скасування рішення суду є порушення правил юрисдикції господарських судів, незалежно від доводів апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 231, ст.ст. 269, 275, 278, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі №910/13755/17 скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним та скасування наказу № КИ/:03:165/00004419 від 14.08.2013 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність", яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надано в приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення садівництва, із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Матеріали справи №910/13755/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко

(повний текст постанови складено 22.12.2017)