РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017Справа №910/9655/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні»
до про Акціонерного товариства «Перша вантажна компанія» стягнення 1 751 000 російських рублів 29 коп., що еквівалентно 799 821 грн. 78 коп.
Представники:

від Позивача: Тукало О.М. (представник за довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Перша вантажна компанія» (надалі також - «Відповідач») про стягнення 1 751 000 російських рублів 29 коп., що еквівалентно 799 821 грн. 78 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 19.12.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» (Підрядник) та Акціонерним товариством «Перша вантажна компанія» (Замовник) було укладено Договір про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК» №ДД/В-1043/8, відповідно до умов якого Підрядник зобов'язався надати послуги з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК», які здійснюють міжнародні транзитні перевезення, а Замовник зобов'язався сплачувати Підряднику роботи по ТОР. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він надав послуги з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК», що підтверджується відповідним актом, проте Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» в розмірі 1 751 000 російських рублів 29 коп., що еквівалентно 799 821 грн. 78 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 порушено провадження по справі №910/9655/17, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" надати належним чином нотаріально засвідчені копії перекладу ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі від 15.06.2017 р. на російську мову та позовну заяву з доданими до неї документами на російській мові, зупинено провадження у справі до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 судове засідання призначено на 20.09.2017, а у разі неотримання Господарським судом міста Києва повідомлення про виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання або нез'явлення в судове засідання 20.09.2017 року представника Відповідача, розгляд справи призначено на 22.11.2017.

14.07.2017 направлено судове доручення про вручення Акціонерному товариству "Перша вантажна компанія" копії нотаріально посвідченого перекладу ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі №910/9655/17 від 15.06.2017р. та позовної заяви з доданими до неї документами на російській мові в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, підписаної у місті Києві 20 березня 1992 р. через Арбітражний суд міста Москви.

20.09.2017 року судове засідання не відбулось, у зв'язку із ненадходженням повідомлення про виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання. Крім того, 20.09.2017 року представник Акціонерного товариства "Перша вантажна компанія" до Господарського суду міста Києва не з'явився, жодних клопотань чи заяв не подав.

22.11.2017 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла довідка про зміну місцезнаходження з приєднаними до неї відповідними підтверджуючими документами.

22.11.2017 судове засідання не відбулось у зв'язку із направленням судді Чинчин О.В. на навчання до Національної школи суддів України.

Станом на даний час доказів виконання судового доручення про вручення судових документів (ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/9653/17 від 15.06.2017 та позовної заяви з доданими до неї документами) Товариству з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" до матеріалів справи не надійшло.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 року поновлено провадження у справі №910/9655/17, судове засідання призначено на 13.12.2017 року.

13.12.2017 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

В судовому засіданні 13 грудня 2017 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду міжнародним повідомленням про вручення уповноваженій особі підприємства Відповідача ухвали суду про порушення провадження у справі та відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 року у справі № 910/9655/17, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 13 грудня 2017 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

19.12.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» (Підрядник) та Акціонерним товариством «Перша вантажна компанія» (Замовник) було укладено Договір про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК» №ДД/В-1043/8, відповідно до умов якого Підрядник зобов'язався надати послуги з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК», які здійснюють міжнародні транзитні перевезення, а Замовник зобов'язався сплачувати Підряднику роботи по ТОР.

Місце проведення ТОР - територія держави Україна. (п.1.2 Договору)

Згідно з п.4.1 Договору в редакції Додаткової угоди №3 від 30.12.2011 року вартість ТОР одного вантажного вагону складає 10 300 рублів, в тому числі ПДВ, з урахуванням вартості замінених вузлів й деталей, рентабельності, податків й податкових платежів відповідно до діючого законодавства України.

Відповідно до п.4.3 Договору оплата ТОР вантажних вагонів проводиться Замовником в рублях Російської Федерації безготівковим розрахунком шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок Підрядника. Плата за банківські операції при перерахуванні коштів на банківський рахунок проводиться за рахунок Сторони, яка проводить платіж.

У п.4.5 Договору передбачено, що строк оплати - не пізніше 15 робочих днів з моменту отримання Замовником по факсу від Підрядника рахунку - фактури й підтверджуючих документів, при обов'язковому направленні Підрядником поштою первинних документів: рахунку - фактури, акту виконаних робіт й копій документів, зазначених в п.4.4 Договору.

Пунктом 11.2 Договору передбачено, що у випадку, якщо спори не врегульовані сторонами за допомогою переговорів, то вони вирішуються відповідно і в порядку, встановленому законодавством держави, на території якого виникли спірні відносини.

У п.12.1 Договору в редакції Додаткової угоди №2 від 24.12.2010 року зазначено, що договір вступає в силу з дати підписання обома сторонами і діє по 31.12.2011 р., а в частині розрахунків до повного виконання зобов'язань. Дія Договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо жодна зі сторін не виявила свого бажання (шляхом письмового повідомлення) припинити дію Договору, не пізніше, ніж за 1 місяць до закінчення строку дії Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК» №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» надало послуги з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК», а Відповідач в свою чергу прийняв надані послуги, що підтверджується Актом №12 від 28.02.2017 року на суму 1 751 000 російських рублів 00 коп.

Крім того, на виконання умов Договору про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК» №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» виставило Замовнику рахунок на оплату №12 від 13.03.2017 року на суму 1 751 000 російських рублів 00 коп., а також направило підтверджуючі документи на підтвердження факту надання послуг (реєстр документів, рахунки, акт виконаних робіт, повідомлення), що підтверджується міжнародною накладною №МД-240 від 13.03.2017 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» в розмірі 1 751 000 російських рублів 00 коп., що еквівалентно 799 821 грн. 78 коп.

07.06.2017 року Позивач надіслав на адресу Відповідач претензію №Ю-440 з вимогою сплатити заборгованість за договором у розмірі 1 751 000 російських рублів 00 коп., у відповідь на яку Відповідач листом №АО-НД/10-295/17 від 08.06.2017 року повідомив, що сума заборгованості складає 1 751 000 російських рублів 00 коп. та просив скорегувати умови й строки оплати.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК» №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1. ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК» №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» надало послуги з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК», а Відповідач в свою чергу прийняв надані послуги, що підтверджується Актом №12 від 28.02.2017 року на суму 1 751 000 російських рублів 00 коп., який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Крім того, на виконання умов Договору про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК» №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» виставило Замовнику рахунок на оплату №12 від 13.03.2017 року на суму 1 751 000 російських рублів 00 коп., а також направило підтверджуючі документи на підтвердження факту надання послуг (реєстр документів, рахунки, акт виконаних робіт, повідомлення), що підтверджується міжнародною накладною №МД-240 від 13.03.2017 року.

У п.4.5 Договору передбачено, що строк оплати - не пізніше 15 робочих днів з моменту отримання Замовником по факсу від Підрядника рахунку - фактури й підтверджуючих документів, при обов'язковому направленні Підрядником поштою первинних документів: рахунку - фактури, акту виконаних робіт й копій документів, зазначених в п.4.4 Договору.

Відповідно до п.4.3 Договору оплата ТОР вантажних вагонів проводиться Замовником в рублях Російської Федерації безготівковим розрахунком шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок Підрядника. Плата за банківські операції при перерахуванні коштів на банківський рахунок проводиться за рахунок Сторони, яка проводить платіж.

Таким чином, заборгованість Акціонерного товариства «Перша вантажна компанія» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» за Договором про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ «ПГК» №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008 року становить 1 751 000 російських рублів 00 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» в розмірі 1 751 000 російських рублів 00 коп.

При цьому, Суд звертає увагу, що пунктом 11.2 Договору передбачено, що у випадку, якщо спори не врегульовані сторонами за допомогою переговорів, то вони вирішуються відповідно і в порядку, встановленому законодавством держави, на території якого виникли спірні відносини.

Місце проведення ТОР - територія держави Україна. (п.1.2 Договору)

Відповідно до статті 129 Господарського кодексу України іноземці та особи без громадянства при здійсненні господарської діяльності в Україні користуються такими самими правами і мають такі самі обов'язки, як і громадяни України, якщо інше не передбачено цим Кодексом, іншими законами. Іноземні юридичні особи при здійсненні господарської діяльності в Україні мають такий самий статус, як і юридичні особи України, з особливостями, передбаченими цим Кодексом, іншими законами, а також міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, пунктом першим частини першої статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно з пунктом другим статті 4 Угоди "Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності" (дата підписання Україною: 20.03.1992; дата ратифікації: 19.12.1992; дата набуття чинності для України: 19.12.1992) компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду. При наявності такої угоди суд іншої держави - учасниці Співдружності припиняє виробництво у справі за заявою відповідача, якщо така заява зроблена до прийняття рішення у справі.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих й прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 1 751 000 російських рублів 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Акціонерного товариства «Перша вантажна компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 1 751 000 російських рублів 00 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Перша вантажна компанія» (105064, Росія, м. Москва, вул. Стара Басманна, буд. 12, будівля 1, ОДРН 856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» (04070, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕРХНІЙ ВАЛ, будинок 72, Ідентифікаційний код юридичної особи 35839738) заборгованість у розмірі 1 751 000 (один мільйон сімсот п'ятдесят одна тисяча) російських рублів 00 коп., що еквівалентно 799 821 (сімсот дев'яносто дев'ять тисяч вісімсот двадцять одна) грн. 78 (сімдесят вісім) коп. та судовий збір у розмірі 11 997 (одинадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто сім) грн. 33 (тридцять три) коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 14 грудня 2017 року.

Суддя О.В. Чинчин