КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа№ 911/1529/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2( за довіреністю від 21.12.2016 р.),

від відповідача 1: Руденко В.О. ( за довіреністю від 02.11.2017 р.),

від відповідача 2: не з'явився,

від відповідача 3: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер"

на рішення господарського суду Київської області від 17.08.2017 року .

у справі № 911/1529/17 (суддя: Рябцева О.О.)

за позовом ОСОБА_4

до 1. товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер"

2. ОСОБА_5

3. Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області.

третя особа: ОСОБА_6

про визнання недійсним та скасування рішення від 13.12.2016 року загальних зборів учасників ТВО "УНСП "Шмайсер" , визнання недійсним нової редакції статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер" та договору 13/12/16/1 купівлі - продажу від 13.12.2016 року та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_4, звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача 1 - ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер", відповідача 2 - ОСОБА_5 та відповідача 3 - Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016 р., яким було змінено склад учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", перерозподілено частки учасників у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" та затверджено нову редакцію статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер", визнання недійсною нової редакції статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер", зареєстровану державним реєстратором 14.12.2016 р., визнання недійсним договору 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, та зобов`язання Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області внести до Єдиного державного реєстру запис щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "УНСП "Шмайсер", внесених 14.12.2016 р. державним реєстратором Трітиніченко Юлією Василівною Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, номер запису 4006484.

Рішенням господарського суду Київської області від 17.08.2017 р. у справі № 911/1529/17 позов ОСОБА_4 задоволено повністю: визнано недійсним договір 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016 р., укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4; визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер", що оформлені протоколом № 13/12/16 від 13.12.2016 р. загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер" (код 20042911) про виведення із складу учасників товариства ОСОБА_4 у зв`язку з відступленням в повному обсязі належної йому частки в статутному капіталі у розмірі 274000 грн., що становить 40% статутного капіталу статутного капіталу товариства на користь ОСОБА_5 згідно договору № 13/12/16/1 від 13.12.2016 р. (п. 2); про визначення часток учасників товариства наступним чином: - ОСОБА_5 - 616500,00 грн., що складає 90 % статутного капіталу товариства; - ОСОБА_6 - 68500, 00 грн., що складає 10 % статутного капіталу товариства (п. 3); про внесення відповідних змін до Статуту товариства шляхом викладення їх в новій редакції Статуту товариства та затвердження нової редакції статуту товариства (п.4); визнано недійсним Статут (нова редакція) Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер" (код 20042911), затверджений рішенням загальних зборів учасників товариства від 13.12.2016 р., оформленим протоколом № 13/12/6 від 13.12.2016 р.; зобов`язано Києво-Святошинську районну державну адміністрацію Київської області внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "УНСП "Шмайсер" (код 20042911), внесених 14.12.2016 р. державним реєстратором Трітиніченко Юлією Василівною Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, номер запису 4006484.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що загальні збори учасників ТОВ «УНСП «Шмайсер», що відбулись 13.12.2016 року, були неповноважними та неправомочними, так, як на них були присутні учасники товариства, що володіють у сукупності 60 відсотками голосів, тоді як згідно з п. 12.6 статуту товариства, затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 22.12.2015 року, загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо в них беруть участь учасники товариств, які володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 17.08.2017 р. у справі № 911/1529/17 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що ні законом, ні статутними документами відповідача не були визначені порядок і форма направлення повідомлення про проведення загальних зборів учасників, що, в свою чергу, зумовлювало право товариства повідомити своїх учасників про його проведення у будь-який спосіб. Враховуючи, що предметом розгляду загальних зборів було прийняття рішення про відчуження належної позивачу частки на підставі укладеного ним договору та вихід його зі складу засновників, (тобто ініціатором проведення зборів виступав і сам позивач) учасниками товариства завчасно були узгоджені час та місце проведення зборів, що з урахуванням вимог ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" відповідає вимогам щодо здійснення повідомлення учасників. Щодо недійсності договору 13/12/16/1 купівлі-продажу, то апелянт зазначає, що надані позивачем висновки експерта за результатами проведення судової-технічної експертизи документів не мають статусу судової експертизи. Крім того, факт підписання договору особисто позивачем спростовує будь-які твердження про відсутність його волі на укладення такого договору, у зв`язку з чим апелянт вважає, що позивачем не наведено нормативно обґрунтованих підстав щодо недійсності договору 13/12/16/1 купівлі-продажу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження у справі № 911/1529/17.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався.

21.11.2017 року та 11.12.2017 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача 1 надійшло клопотання в якому просив зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішення Броварського міськрайонного суду Київської області по справі №369/6695/17

08.12.2017 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 бажає особисто взяти участь у судовому засіданні, а не через свого представника.

11.12.2017 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача 1 надійшло клопотання про залучення третіх осіб, без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 , які також є учасниками товариства.

Також, 11.12.2017 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача 3 надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника відповідача 3.

У судовому засіданні, 12.12.2017 року представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін стосовно клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення Броварського міськрайонного суду Київської області по справі № 369/6695/17, зазначає наступне.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу встановлено перелік підстав зупинення провадження у справі. Так, відповідно до частини першої ст. 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаною з нею справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з нею справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Відповідно до рекомендацій Пленуму Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 26 грудня 2011 року N 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Згідно з абз. 2 п.3.16 Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Враховуючи зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Колегія суддів зазначає, клопотання задоволенню не підлягає, оскільки апелянтом не зазначено, яким чином з'ясування обставин в ході розгляду справи №369/6695/17 Броварського міськрайонного суду Київської області унеможливить розгляд даної справи, та яким чином встановлені у вказаній справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи, у даній справі.

Відносно клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи справи, у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 бажає особисто взяти участь у судовому засіданні а не через свого представника, колегія суддів зазначає, що вищевказане клопотання не підлягає задоволенню , зважаючи на наступне.

У відповідності до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Таким чином, наведені відповідачем 2 обставини в обґрунтування причин неявки у судове засідання, не можуть бути визнані поважними, адже не є об'єктивно непереборними. При цьому, колегією суддів враховано, що відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікована Україною 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Крім того, статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки, сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 12.12.2017р.

Щодо клопотання про залучення третіх осіб, без самостійних вимог на стороні відповідача : ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 , які також є учасниками товариства колегія суддів, зазначає на наступне.

Частиною 3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 102 ГПК України, апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга прийнята до провадження ухвалою 25.09.2017 року, двохмісячний термін розгляду скарги спливає 25.11.2017 року, у подальшому відбувались зміни колегії суддів, строк розгляду справи було продовжено, також, відповідач 1, був повідомлений про призначення справи до розгляду ще 18.10.2017 року (т.2а.с.101), був присутній у судовому засіданні 21.11.2017 розгляд якого було відкладено, представник відповідача 1 не скористався своїм правом подати відповідне клопотання на протязі двох місяців. При цьому, відповідне клопотання про притягнення третіх осіб ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 суду першої інстанції не заявлялось.

Отже, колегія суддів зазначає, що відсутні підстави для задоволення клопотання про залучення третіх осіб.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 (позивач) станом на 13.12.2016 р. був учасником ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер", якому належав внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 274 000 грн., що становило 40 % статутного капіталу товариства, що підтверджується пунктами 1.6., 5.2. статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 22.12.2015 р., оформленим протоколом № 22/12/5 від 22.12.2015 р., та зареєстрованого державним реєстратором Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області 25.12.2015 р., номер запису 3006484. (т.1 а.с.45).

Згідно з пунктами 1.6., 5.2. статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 22.12.2015 р., оформленим протоколом № 22/12/5 від 22.12.2015 р., та зареєстрованого державним реєстратором Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області 25.12.2015 р., учасниками товариства станом на 13.12.2016 р. також були:

- ОСОБА_5, якій належав внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 342500,00 грн., що становило 50 % статутного капіталу товариства.

- ОСОБА_6, якому належав внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 68500,00 грн., що становило 10 % статутного капіталу товариства.

13.12.2016 р. було проведено загальні збори учасників ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер", на яких були присутні учасники товариства (згідно з протоколом загальних зборів учасників товариства): ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 (т.1 а.с.60).

На вказаних зборах були прийняті наступні рішення:

1. Обрати головою зборів ОСОБА_6 та секретарем зборів ОСОБА_5;

2. Вивести із складу учасників товариства ОСОБА_4 у зв`язку з відступленням в повному обсязі належної йому частки в статутному капіталі у розмірі 274000 грн., що становить 40% статутного капіталу товариства на користь ОСОБА_5 згідно договору № 13/12/16/1 від 13.12.2016 р. При цьому інший учасник ОСОБА_6 відмовився від придбання цієї частки статутного капіталу товариства;

3. Визначити частки учасників товариства наступним чином: - ОСОБА_5 - 616500,00 грн., що складає 90 % статутного капіталу товариства; - ОСОБА_6 - 68500,00 грн., що складає 10 % статутного капіталу товариства;

4. Внести відповідні зміни до Статуту товариства шляхом викладення їх в новій редакції Статуту товариства. Затвердити нову редакцію статуту товариства.

Зазначені рішення зборів оформлені протоколом № 13/12/6 загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016 р., який підписаний ОСОБА_6 - головою зборів та ОСОБА_5 - секретарем зборів.

Також, як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії договору 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, позивача відповідно до пункту 2 зазначених рішень загальних зборів було виведено зі складу учасників.(т.1 а.с.63)

За умовами пунктів 1.1., 1.2., 2.1., 2.2., 4.2 договору 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 р. ОСОБА_4 (продавець) передає ОСОБА_5 (покупцю) свою частку у розмірі 274000 грн. що становить 40 % від статутного капіталу ТОВ "УНСП "Шмайсер", статутний капітал якого складає 685000,00 грн. Ціна частки складає 274000 грн., що становить 40 % статутного капіталу. Оплата вартості частки здійснюється покупцем до підписання цього договору. Підписанням цього договору сторони підтверджують здійснення розрахунків у повному обсязі. Перехід права власності на частку, що складає 274000 грн. що становить 40 % статутного капіталу ТОВ "УНСП "Шмайсер", від продавця до покупця відбувається в момент укладання та підписання цього договору.

14.12.2016 р. державним реєстратором Трітиніченко Ю. В. комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на підставі поданих відповідачем-1 документів за наслідками прийнятих рішень від 13.12.2016 р. загальних зборів учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", оформлених протоколом № 13/12/6 від 13.12.2016 р., було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників, номер запису 4006484. (т.1 а.с.28)

Згідно з пунктами 1.6., 5.2. статуту (нова редакція) ТОВ "УНСП "Шмайсер", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 13.12.2016 р., оформленим протоколом № 13/12/6 від 13.12.2016 р. (т.1 а.с.158), учасниками товариства є:

- ОСОБА_5, якій належить частка у статутному капіталі товариства у розмірі 616 500,00 грн., що складає 90 % статутного капіталу товариства.

- ОСОБА_6, якому належить частка у статутному капіталі товариства у розмірі 685 00,00 грн., що становить 10 % статутного капіталу товариства.

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача-1 про визнання недійсним договору 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яка обґрунтована тим, що вказаний договір 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 р., за яким він як продавець, начебто, передав ОСОБА_5 як покупцю, свою частку у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" у розмірі 274000 грн., що становить 40% статутного капіталу, позивачем не підписувався, намірів відчужувати свою частку у статутному капіталі відповідача 1 позивач не мав, а договір був підроблений ОСОБА_5 з метою заволодіння часткою позивача у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", в зв`язку з чим позивач просить визнати його недійсним, посилаючись на ст. ст. 203, 215 ЦК України. Також позивач просить визнати недійсними та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016 р., якими було змінено склад учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", перерозподілено частки учасників у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" та затверджено нову редакцію статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, спірний договір купівлі -продажу частки у статутному капіталі ТОВ «УНСП «Шмайсер» від 13.12.2016 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, суперечить положенням Цивільного кодексу України, а саме ч.3 ст. 203 ЦК України, так як було відсутнє реальне волевиявлення ОСОБА_4 на укладання вказаного договору і відповідно на продаж частки в статутному капіталі підприємства, Зазначив також, що загальні збори товариства від 13.12.2016 року були неправомочними, оскільки відбулись з порушенням п. 12.6 статуту ТОВ УНСП «Шмайсер».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як передбачено ч. 1 ст. 140 ЦК України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦК України установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут.

Частинами 1, 2 та 4 ст. 82 ГК України передбачено, що установчим документом акціонерного товариства, товариства з обмеженою відповідальністю і товариства з додатковою відповідальністю є статут. Установчі документи господарського товариства повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, склад і компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, з яких необхідна одностайність або кваліфікована більшість голосів, інші відомості, передбачені статтею 57 цього Кодексу. Статут товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у частині другій цієї статті, повинен містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів.

Згідно частин 1 та 2 ст. 147 ЦК України передбачено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Як унормовано ч. 1, 2 ст. 53 Закону України „Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, згідно з висновком експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів № 7322/7845+7856/17-34, складеним 03.05.2017 р. та проведеним Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) (т1 а.с.67), підпис від імені ОСОБА_4 у договорі 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", датованому 13.12.2016 р., виконаний у період часу ймовірно від 10 до 25 грудня 2015 р. (п. 3 висновку). З пункту 4 вказаного висновку вбачається, що підпис від імені ОСОБА_4 у договорі 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", датованому 13.12.2016 р., виконаний не у вказану в документі дату 13.12.2016 р.

Крім того, з Висновку експерта № 8-4/637 від 07.04.2017 р. за результатами технічної експертизи документів, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) (т.1 а.с.113), вбачається, що друковані тексти на 1-му та 2-му аркушах договору № 13/12/16/1 від 13.12.2016 р. надруковані за допомогою іншого друкуючого пристрою ніж друкований текст на 3-му аркуші цього ж договору (п. 1 висновку). В пункті 2 зазначеного висновку вказано, що у договір 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 р. вносились зміни шляхом заміни аркушів договору.

Водночас, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те , що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги висновки експертиз, що були надані позивачем, оскільки , висновки експерта за результатами проведення судової-технічної експертизи документів не мають статусу судової експертизи, більш того - позивачем не доведена належність таких доказів, оскільки ним не наведено причинно-наслідковий зв`язок між відсутністю у позивача волі на укладення оскаржуваного договору та виготовленням цих документів у іншій, ніж у них вказано час, або на різних друкувальних пристроях. Крім того, факт підписання договору особисто позивачем спростовує будь-які твердження про відсутність його волі на укладення такого договору, у зв`язку з чим відповідач 1 вважає, що позивачем не наведено нормативно обґрунтованих підстав щодо недійсності договору 13/12/16/1 купівлі-продужу.

Проте, колегія суддів вважає зазначені доводи апелянта необґрунтованими зважаючи на наступне.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Як вбачається з висновків експертів № 7322/7845+7856/17-34 від 03.05.2017 р. та № 8-4/637 від 07.04.2017 р., експертизи, за результатами проведення яких вони були складені, призначені постановами від 11.04.2017 р. та 28.03.2017 р. старшого слідчого Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції Мельника О.П. про призначення експертиз у кримінальному провадженні № 0001246.

У п. 21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012 р. роз'яснено, що господарські суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах і висновки судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної.

З вступної частини висновків експертів № 7322/7845+7856/17-34 від 03.05.2017 р. та № 8-4/637 від 07.04.2017 р. вбачається, що про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст. 384,385 КК України експерти попереджені (аркуш 3 висновку № 7322/7845+7856/17-34 та аркуш 1 висновку № 8-4/637 від 07.04.2017 р.).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що експертиза, проведена у кримінальному провадженні за постановою слідчого правомірно оцінена судом першої інстанції у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог ст. 43 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 05.04.2017 р. у справі № 910/9297/15.

Також, скаржник зазначав на те, що факт підписання договору особисто позивачем спростовує будь-які твердження про відсутність його волі на укладення такого договору, у зв`язку з чим апелянт вважає, що позивачем не наведено нормативно обґрунтованих підстав щодо недійсності договору 13/12/16/1 купівлі-продажу та не обґрунтовано причинно-наслідкового зв`язку між відсутністю у позивача волі на укладення оскаржуваного договору та виготовленням цих документів у іншій, ніж у них вказано час, або на різних друкувальних пристроях.

Проте, колегія суддів вважає вищевказані твердження необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" № 22/12/15/2, укладено 22.12.2015 р. між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_4 (Покупець). За умовами п. 1.1 договору Продавець передає Покупцю свою частку у розмірі 274000 грн. що становить 40 % від статутного капіталу ТОВ "УНСП "Шмайсер". Водночас, в кінці договору, на його третьому аркуші, де містяться підписи сторін, зазначено : "Від Покупця ОСОБА_5" та "Від Продавця ОСОБА_4".

Як вбачається з останньої сторінки зазначеного договору № 22/12/15/2 від 22.12.2015 р., її зміст повністю співпадає зі змістом останньої сторінки договору 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 р., який позивач просить визнати недійсним.

З вищезазначених висновків експертів № 7322/7845+7856/17-34 та № 8-4/637 від 07.04.2017 р., вбачається, що підпис від імені ОСОБА_4 у договорі 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", датованому 13.12.2016 р., виконаний у період часу ймовірно від 10 до 25 грудня 2015 р.; підпис від імені ОСОБА_4 у договорі 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", датованому 13.12.2016 р., виконаний не у вказану в документі дату 13.12.2016 р.; у договір 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 р. вносились зміни шляхом заміни аркушів договору.

Окрім того, як вже зазначалось, протокол № 13/12/6 загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016 р., на яких було прийнято рішення вивести із складу учасників товариства ОСОБА_4 у зв`язку з відступленням в повному обсязі належної йому частки в статутному капіталі у розмірі 274000 грн., що становить 40% статутного капіталу товариства, на користь ОСОБА_5 згідно договору № 13/12/16/1 від 13.12.2016 р. підписаний ОСОБА_6 - головою зборів та ОСОБА_5 - секретарем зборів, тобто не містить підпису ОСОБА_4, який за змістом протоколу, начебто був присутній на зборах та голосував за вказане рішення.

В матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази того, що позивач зареєструвався для участі у загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер", які відбулись 13.12.2016 р.

Як унормовано ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірний договір 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 р., укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, суперечить положенням ч. 3 ст. 203 ЦК України, так як було відсутнє реальне волевиявлення ОСОБА_4 на укладення вказаного договору і відповідно на продаж належної ОСОБА_4 частки в статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", тому судом першої інстанції правомірно та обґрунтовано було задоволено позовні вимоги, про визнання договору 13/12/16/1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" від 13.12.2016 р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, недійсним.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016 р., якими було змінено склад учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", перерозподілено частки учасників у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" та затверджено нову редакцію статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер" колегія суддів зазначає наступне.

Як унормовано відповідно до вимог ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" - про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Як вбачається з п. 12.7 статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 22.12.2015 р., порядок скликання і проведення чергових та позачергових загальних зборів учасників та порядок прийняття ними рішень, а також порядок прийняття учасниками рішень методом опитування, регламентується Правилами, затвердженими Загальними зборами учасників у відповідності з статтями 60, 61 Закону України "Про господарські товариства". Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання Загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства.

Згідно з ч. 3 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає що в матеріалах справи відсутні будь які докази що б підтверджували, повідомлення позивача про проведення загальних збори , що відбулись 13.12.2016 р. учасників товариства та реєстрацію позивача - учасника товариства - ОСОБА_4 на них.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства.

Разом з тим, згідно з п. 12.6 статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 22.12.2015 р., загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо в них беруть участь учасники товариства, які володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. (т.1 а.с.45)

Відповідно до п. 12.3 статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 22.12.2015 р., кожен учасник на зборах має кількість голосів, пропорційну розміру його частки у Статутному капіталі товариства.

Отже, зважаючи на норми чинного законодавства та порядок скликання загальних зборів та їх проведення, визначений учасниками відповідно до статуту товариства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач - ОСОБА_4, який станом на 13.12.2016 р. (станом на момент складення договору та проведення спірних загальних зборів учасників товариства) був учасником ТОВ "УНСП "Шмайсер", якому належав внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 274000 грн., що становило 40 % статутного капіталу товариства, участі у спірних загальних зборах учасників товариства, що відбулись 13.12.2016 р. і у прийнятті рішень на спірних загальних зборах учасників товариства не приймав.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що на загальні збори учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", що відбулись 13.12.2016 р., з'явились учасники товариства - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яким належав внесок у статутному капіталі товариства у загальному розмірі 411000,00 грн., що становило 60 % статутного капіталу товариства.

Пунктом 2.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" передбачено, що під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України „Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України „Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України „Про кооперацію");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України „Про акціонерні товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України „Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України „Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України „Про акціонерні товариства").

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Пунктом 2.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" передбачено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що загальні збори учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", що відбулись 13.12.2016 р., були неповноважними і неправомочними так, як на них з'явились учасники товариства, що володіють у сукупності 60 % відсотками голосів, тоді як згідно з п. 12.6 статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 22.12.2015 р., загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо в них беруть участь учасники товариства, які володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016 р. про виведення із складу учасників товариства ОСОБА_4 у зв`язку з відступленням в повному обсязі належної йому частки в статутному капіталі у розмірі 274000 грн., що становить 40% статутного капіталу товариства на користь ОСОБА_5 згідно договору № 13/12/16/1 від 13.12.2016 р. (п. 2); визначення часток учасників товариства наступним чином: - ОСОБА_5 - 616500,00 грн., що складає 90 % статутного капіталу товариства; - ОСОБА_6 - 68500, 00 грн., що складає 10 % статутного капіталу товариства (п. 3); внесення відповідних змін до Статуту товариства шляхом викладення їх в новій редакції Статуту товариства та затвердження нової редакції статуту товариства (п.4).

Стосовно позовних щодо визнання недійсною нову редакцію статуту, зареєстровану державним реєстратором 14.12.2016 р. колегія суддів зазначає наступне.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції зазначена вимога є похідною від позовної вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер" від 13.12.2016 р., та обґрунтована тими самими підставами.

Згідно з п. 14 постанови № 13 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Статут товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у частині другій цієї статті, повинен містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів (ч. 4 ст. 82 ГК України).

Згідно з новою редакцією статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер", затвердженої рішенням загальних зборів учасників товариства від 13.12.2016 р., оформленим протоколом № 13/12/6 від 13.12.2016 р., позивач не є учасником ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "Шмайсер", що свідчить про те, що у зв'язку з його прийняттям порушені права та охоронювані законом інтереси позивача, та те, що вказана редакція статуту не відповідає вимогам чинного законодавства.

Отже, зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про визнання недійсним статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер", затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 13.12.2016 р., оформленим протоколом № 13/12/6 від 13.12.2016 р.

Окрім того, позивач в своїх вимогах просив зобов`язати відповідача 3 внести до Єдиного державного реєстру запис щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "УНСП "Шмайсер", внесених 14.12.2016 р. державним реєстратором Трітиніченко Юлією Василівною Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, номер запису 4006484.

Пунктом 10 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються зокрема такі документи: примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

Водночас, статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачені певні вимоги для документів, які подаються для державної реєстрації, і на підставі яких можуть бути здійснені реєстраційні дії.

Так, пунктом 6 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що документи, які подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам: рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами).

Зважаючи на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовна вимога до відповідача-3 про зобов`язання внести до Єдиного державного реєстру запис щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "УНСП "Шмайсер", внесених 14.12.2016 р. є похідною від позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «УНСП «Шмайсер» від 13.12.2016 року та визнання недійсними рішень загальних зборів товариства від 13.12.2016 року, визнання недійсною нової редакції статуту та направлена на повних захист порушених корпоративних прав, отже судом першої інстанції правомірно задоволені позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду Київської області від 17.08.2017 року у справі № 911/1529/17, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" на рішення господарського суду Київської області від 17.08.2017 року у справі № 911/1529/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 17.08.2017 року у справі № 911/1529/17 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/1529/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко