ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2017 Справа № 904/5922/17

За позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення 13 543 978,85 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Пальченко О.А., представник, довіреність №16/10 від 14.02.2017р.

від відповідача: Павловський Р.В., довіреність № 18/428 від 25.01.17р.

Гавеля Д.В., довіреність № 18/592 від 06.02.2017р.

Суть спору:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) про стягнення 13 543 978,85 грн., з яких: 6 144 094,05 грн. - пені, 6 083 293,22 грн. - інфляційних втрат, 1 316 591,58 грн. - 3 % річних та витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконанням відповідачем зобов'язань за Договором купівлі-продажу уранового оксидного концентрату № 8-020-SD-16-00478 від 20.07.2016 р. в частині порушення строку своєчасної оплати уранового оксидного концентрату у грудні 2016 р. внаслідок чого позивач нарахував відповідачу пеню, інфляційних втрат та 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.05.2017 р. по справі № 904/5922/17 порушено провадження і розгляд справи призначено у судовому засіданні на 13.06.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2017 р. розгляд справи відкладено на 29.06.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2017 р. провадження у справі № 904/5922/17 зупинено до повернення справи з висновком експертизи, проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз та призначено судову технічну експертизу.

На адресу Господарського суду Дніпропетровської області повернулась справа № 904/5922/17, з висновком експерта за результатами судово - економічної експертизи № 3299/3300-17 від 31.10.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2017 р. поновлено провадження у справі № 904/5922/17 з 14.12.2017 року та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 14.12.2017 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти стягнення пені в сумі 6 144 094,05 грн., з підстав викладених у письмових поясненнях.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14.12.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2016 р. між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (продавець) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) укладений Договір купівлі-продажу уранового оксидного концентрату № 8-020-SD-16-00478 (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити урановий оксидний концентрат (U3O8), іменований надалі "УОК", у кількості та на умовах, визначений цим Договором. Одиницею виміру кількості УОК є кілограм урану (кг U).

10.04.2017 р. сторони уклали Додаткову угоду № 2 до Договору в якій зазначено, що: 1). станом на 24.03.2017 за УОК, поставлений в грудні 2016 року загальною вартістю 447 352 975,44 грн. за Додатковою угодою від 01.12.2016 №1 до Договору, покупець здійснив оплату у сумі 45 000 000,00 грн.; 2). залишок у сумі 402 352 975,44 грн. підлягає оплаті покупцем відповідно до Графіку платежів за УОК (Додаток №3 до Договору); 3). Додаток № 3 до Договору викласти у редакції Додатку №1 до цієї Додаткової угоди; 4). сторони не звільняються від відповідальності за порушення зобов'язань за Додатковою угодою від 01.12.2016 № 1 до Договору, які були вчинені до моменту укладення цієї Додаткової угоди.

Відповідно до п. 5.6. Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 01.12.2016 р. до Договору оплата за УОК, що постачається за цим Договором, здійснюється за графіком згідно Додатку №3 до цього Договору на підставі наданого продавцем рахунку не пізніше 5 робочих днів після передачі УОК.

На виконання умов Договору позивачем виставлено рахунок за поставлений УОК у грудні 2016 року від 02.12.2016 р. на суму 447 352 975,44 грн. (а.с. 51, Том №1). В результаті чого, у відповідача виникло грошове зобов'язання щодо оплати УОК, яке останній виконав частково.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позов про стягнення з відповідача суми 6 144 094,05 грн. - пені, 6 083 293,22 грн. - інфляційних втрат та 1 316 591,58 грн. - 3 % річних, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту ГК України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з висновку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 3299/3300-17 від 12.07.2017 р. у справі № 904/5922/17 за результатами експертного до слідження по Договору купівлі-продажу уранового оксидного концентрату № 8-020-SD-16-00478 від 20.07.2016 р. та Додаткової угоди № 1 від 01.12.2016 р. до Договору купівлі-продажу уранового оксидного концентрату № 8-020-SD-16-00478 від 20.07.2016 р., сума інфляційних втрат за період з 01.012.2017 р. по 09.04.2017 р. становить 6 083 293,22 грн., сума 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 01.01.2017 р. по 09.04.2017 р. становить 1 316 591,58 грн.

Щодо нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, експертом у висновку зазначено, що оцінка договірних відносин не відноситься до завдань судово-економічної експертизи та виходить за межі компетенції експерта економіста.

Отже, з урахуванням висновку судово - економічної експертизи № 3299/3300-17 від 12.07.2017 р. та на момент розгляду справи сума інфляційних втрат складає 6 083 293,22 грн. та 3 % річних складає 1 316 591,58 грн., внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача пені передбаченого частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України, суд зазначає наступне.

Стаття 611 Цивільного кодексу України встановлює такий правовий наслідок порушення зобов`язання як сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 2 статті 549 Цивільного кодексу України визначає що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

З наведеного вбачається, що законодавець поділяє неустойку на законну і договірну. Необхідною умовою виникнення права на неустойку є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов'язаної сторони, вид правопорушення за який вона стягується і конкретний її розмір.

Згідно п. 4.1. Договору у випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушення зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п. 4.2. Договору за кожний день прострочення виконання зобов'язань вина сторона повинна сплатити штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України, від обсягу невиконаних зобов'язань.

Пунктом 2 частини 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Зі змісту наведеної норми випливає, що зазначені штрафні санкції можуть бути застосовані за наявності таких умов: - якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; - якщо скоєно господарське правопорушення у відносинах, в яких хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту; - якщо було допущено прострочення виконання не грошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу чи пені.

Тому для застосування до спірних правовідносин частини 2 статті 231 Господарського кодексу України, господарський суд повинен встановити наявність усіх обставин з якими законодавець пов'язує можливість стягнення зазначеного виду штрафних санкцій.

Таким чином, з огляду на те, що в пунктах 4.1., 4.2. Договору сторони не погодили конкретний розмір штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов'язань, іншими актами цивільного законодавства конкретний розмір санкцій за вчинення зазначеного цивільного правопорушення не встановлено, тому суд відмовляє у пені у розмірі 6 144 094,05 грн., у зв'язку з безпідставністю.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню у сумі: 6 083 293,22 грн. - інфляційних втрат, 1 316 591,58 грн. - 3 % річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2; ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ) 6 083 293,22 грн. (шість мільйонів вісімдесят три тисячі двісті дев'яносто три грн. 22 коп.) - інфляційних втрат, 1 316 591,58 грн. (один мільйон триста шістнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто одна грн. 58 коп.) - 3 % річних, 110 998,27 грн. (сто десять тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім грн. 27 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України " 14 " грудня 2017р.

14.12.2017