ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.12.2017 Справа № 5006/35/148/2012

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., суддів Попова О.В. та Сковородіної О.М., при секретарі судового засідання Грабчаку Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК», м.Харків

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м.Харцизьк, Донецької області

про стягнення 35200,00 грн., -

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю № 73 від 22.05.2017р.

від відповідача: представник не з'явився;

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 11.12.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК", м.Харків, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1, м. Харцизьк, Донецької області про стягнення 35200,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 08/11-01 від 09.08.2011р. про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг щодо порушення строків виконання робіт, внаслідок чого позивач втратив інтерес до виконання зобовязань за вказаним договором.

Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 253, 652, 612 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 25.09.2012р. порушено провадження у справі №5006/35/148/2012, розгляд справи призначений на 08.11.2012р.

29.11.2012р. позивач надав клопотання про призначення судової технічної експертизи документів, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. ОСОБА_3 Бокаріуса.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.12.2012р. зупинено провадження по справі № 5006/35/148/2012 у зв'язку з призначенням судової комплексної техніко-криміналістичної експертизи, проведення якої було доручено Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при УМВС України в Донецькій області, до повернення матеріалів справи.

Науково-дослідний експертно-криміналістичний центр при УМВС України в Донецькій області листом № 6/4-10865 від 29.12.2012р. повідомив, що експертні дослідження щодо встановлення давності виготовлення та оформлення документів і реквізитів документів в НДЕКЦ при ГУМВС України в Донецькій області не проводяться в зв'язку з відсутністю науково обґрунтованої, достатньо апробованої, затвердженої та рекомендованої в установленому порядку для впровадження в експертну практику методики встановлення давності виготовлення документів.

18.02.2014р. розпорядженням заступника голови господарського суду Донецької області ОСОБА_4 справу №5006/35/148/2012 передано на колегіальний розгляд у складі: головуючого судді Мальцева М.Ю., суддів Н.В.Величко, М.М. Гриник.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.02.2014р. поновлено провадження по справі № 5006/35/148/2012, розгляд справи призначено на 13.03.2014р.

Ухвалою суду від 13.03.2014р. призначено комплексну техніко-криміналістичну експертизу, проведенння якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

07.07.2015р. господарським судом Донецької області отримано клопотання експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо надання необхідних матеріалів для проведення судово-технічної експертизи матеріалів документів №8354/8355/14-34 та судово-технічної експертизи реквізитів документів № 8356/14-33 призначених у справі № 5006/35/148/2012, а саме: оригінал досліджуваного документу - лист за вих. № 09/11-07 від 12.09.2011р., а також оригінали датованих документів, в яких, у період з вересня 2011 року по листопад 2012 року рукописно виконано записи такими ж за кольором та відтінком пастами кулькової ручки, як і рукописні записи та підпис від імені ОСОБА_1 у досліджуваному листі, датованому 12.09.2011р., у кількості не менше п'яти зразків із різними датами складання за кожен рік досліджуваного періоду для кожного виду пасти.

У зв'язку із відрахуванням зі штату судді Мальцева М.Ю. розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/672 від 29.05.2017р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №5006/35/148/2012.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 29.05.2017р. з метою розгляду цієї справи утворено колегіальний склад суду: головуючий суддя - Мельниченко Ю.С., судді Попов О.В. та Чорненька І.К.

Ухвалою суду від 31.05.2017р. провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 20.06.2017р. та зобов'язано відповідача надати суду документи, зазначені у клопотанні експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо надання необхідних матеріалів для проведення судово-технічної експертизи, призначеної у справі № 5006/35/148/2012.

Ухвалами суду від 20.06.2017р. у справі №5006/35/148/2012 було призначено комплексну техніко-криміналістичну експертизу та зупинено провадження по справі до отримання висновку комплексної техніко-криміналістичної експертизи по справі №5006/35/148/2012 та/або повернення матеріалів зазначеної справи з експертної установи.

01.08.2017р. матеріали вищезазначеної справи повернулись на адресу господарського суду Донецької області з повідомленням про неможливість надання висновку судово-технічної експертизи документів № 13964/17-34 від 26.07.2017р.

Ухвалою суду від 04.10.2017р. поновлено провадеження у справі, розгляд справи призначено на 12.10.2017р.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 11.10.2017р. замінено суддю Чорненьку І.К. на суддю Сковородіну О.М.

Ухвалою суду від 12.10.2017р. розгляд справи відкладено на 31.10.2017р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився. 08.11.2012р. на адресу господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на наступне. По-перше, позивач свої зобовязання з оплати послуг виконав із простроченням і частково, сплативши 26.08.2011р. лише 35200,00 грн. По-друге, в результаті проведеної роботи до 12.09.2011р. були знайдено відповідне обґрунтування, підготовлені і передані позивачу разом із супровідним листом вих. № 09/11-07 від 12.09.2011р. проекти пяти готових позовних заяв. За твердженням відповідача, позивач одержав вказаний лист і додані до нього документи, про що свідчить розписка Голови правління позивача на вказаному листі. Також у вказаному листі відповідач просив позивача забезпечити оплату державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судових процесів за підготовленими позовними заявами та передати відповідачу відповідні платіжні документи з метою подачі вказаних позовів до суду. Крім того, для належного виконання умов договору відповідач у вказаному листі просив позивача надати необхідну інформацію для редагування і подачі інших позовних заяв. Також у вказаному відзиві зазначено, що у звязку із зміною керівництва позивача, відповідач зміг вручити решту 6 позовних заяв тільки на нараді 11.11.2011р. При цьому, за твердженням відповідача позивач відмовився підписувати будь-які документи, що засвідчували б факт передачі йому позовних заяв.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

09.09.2011р. між Публічним акціонерним товариством «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» (далі - замовник) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (далі - виконавець) було укладено договір № 08/11-01 про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець за завданням і на користь замовника зобовязується виконати юридичні роботи та надати юридичні послуги, передбачені цим договором, а замовник зобовязується оплатити виконані роботи і надані послуги.

Відповідно до п. 1.2. договору виконавець за цим договором виконує наступні роботи та надає наступні послуги:

1.2.1. підготовка і подача до суду позовної заяви про визнання недійсним патенту України на винахід № 778 «Спосіб одержання ектерицину» або повязаних з ним договорів;

1.2.2. підготовка і подача до суду позовної заяви про визнання недійсним патенту України на винахід № 5654 «Спосіб одержання ліпосомального препарату» або повязаних з ним договорів;

1.2.3. підготовка і подача до суду позовної заяви про визнання недійсним патенту України на винахід № 6702 «Спосіб одержання гіалуронідази» або повязаних з ним договорів;

1.2.4. підготовка і подача до суду позовної заяви про визнання недійсним патенту України на винахід № 17641 «Спосіб одержання дифтерійного анатоксину» або повязаних з ним договорів;

1.2.5. підготовка і подача до суду позовної заяви про визнання недійсним патенту України на винахід № 19697 «Спосіб одержання лецитину» або повязаних з ним договорів;

1.2.6. підготовка і подача до суду позовної заяви про визнання недійсним патенту України на винахід № 21470 «Спосіб одержання препарату для діагностики туберкульозу» або повязаних з ним договорів;

1.2.7. підготовка і подача до суду позовної заяви про визнання недійсним патенту України на винахід № 24504 «Спосіб одержання гелю гідроокису алюмінію» або повязаних з ним договорів;

1.2.8. підготовка і подача до суду позовної заяви про визнання недійсним патенту України на винахід № 46528 «Спосіб отримання ліпосомального гепа протекторного засобу» або повязаних з ним договорів;

1.2.9. підготовка і подача до суду позовної заяви про визнання недійсним патенту України на винахід № 64591 «Спосіб одержання ліпосомальної форми протипухлинного антибіотика» або повязаних з ним договорів;

1.2.10. підготовка і подача до суду позовної заяви про визнання недійсним патенту України на винахід № 66706 «Спосіб одержання рибонуклеотидів» або повязаних з ним договорів;

1.2.11. підготовка і подача до суду позовної заяви про визнання недійсним патенту України на винахід № 76393 «Спосіб отримання ліпосомального засобу, що містить кверцетин» або повязаних з ним договорів.

1.2.12. представництво інтересів замовника в судових засіданнях про розгляді справ в суді;

1.2.13. у випадку необхідності підготовка і подача протягом розгляду справи процесуальних документів, необхідних для належного захисту в зазначеному судовому процесі інтересів замовника, а саме: заяв, клопотань, пояснень, заперечень тощо;

1.2.14. у випадку необхідності представництво інтересів замовника в органах державної влади та місцевого самоврядування, в установах, організаціях та підприємствах з питань, повязаних із зазначеними вище справами;

1.2.15. у випадку необхідності надання консультацій, повязаних з предметом зазначеного вище спору.

Відповідно до п. 1.4. договору виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг, не передбачених цим договором, повинно регулюватися додатковими угодами до цього договору або окремими договорами.

Згідно п. 2.1. договору замовник надає всі документи, необхідні для виконання робіт за цим договором.

Замовник передає виконавцеві оригінали необхідних документів або їх належним чином засвідчені копії (п. 2.2. договору).

Згідно п. 2.10 договору виконавець надає послуги та виконує роботи у строки, визначені у календарному плані, який є додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору результат виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг за договором оформляється шляхом підписання сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт.

Загальна ціна цього договору складається із сум платежів за ним (п. 4.1. договору).

Згідно п. 4.2. договору вартість робіт та послуг виконавця, передбачених цим договором, складає 88 000 (вісімдесят вісім тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ (виконавець не є платником ПДВ).

Відповідно до п. 4.3. договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 23.08.2011р. до договору про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг №08/11-01 від 09.08.2011р. замовник оплачує вартість робіт та послуг виконавця, зазначену в п. 4.2. договору, в наступному порядку:

4.3.1. передоплата в сумі 35 200 (тридцять пять тисяч двісті) грн. у строк до 7 (семи) банківських днів з дня підписання цього договору.

4.3.2. оплата в сумі 26 400 (двадцять шість тисяч чотириста) грн. у строк до 1 (одного) місяця з дня підписання цього договору.

4.3.3. оплата в сумі 26 400 (двадцять шість тисяч чотириста) грн. у строк до 2 (двох) місяців з дня підписання цього договору.

Згідно п. 5.1.1. договору замовник має право вимагати належного виконання виконавцем зобовязань за договором.

Відповідно до п. 6.1. договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору згідно з чинним законодавством України.

Згідно п. 7.1. договору договір вважається укладеним з дня його підписання сторонами і діє до дня вступу в законну силу остаточного судового рішення по справі за позовом, передбаченим цим договором.

Зазначений договір підписаний представниками сторін без зауважень.

До вказаного договору було підписано представниками обох сторін календарний план виконання робіт та надання послуг, яким встановлено строк виконання кожного виду робіт, а саме:

№ЗмістСтрок, днів
1Аналіз одержаних документів До 3 днів
2Проведення патентного пошукуДо 5 лнів
3Проведення пошуку серед літературних джерел (у випадку необхідності)До 5 днів
4Виявлення й підготовка документів для обґрунтування позовних вимог До 3 днів
5Підготовка проектів позовних заявДо 5 днів
6Подача позовних заявДо 2 днів
7Одержання ухвал про порушення проваджень по справамДо 7 днів
8Підготовка й подача до Харківського апеляційного суду клопотань про призупинення розгляду повязаних справДо 5 днів
9Підготовка й подача клопотань про призначення експертиз До 14 днів
10Підготовка й участь у судових засіданняхПротягом розгляду справ

Згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 3784 від 26.08.2011р. ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» перерахувало ФЛП ОСОБА_1 35 200,00 грн. за виконання юридичних послуг згідно додаткової угоди № 1 до договору № 08/11-01 від 09.08.2011р.

В матеріалах справи наявна копія листа вих. № 09/11-07 від 12.09.2011р., на якому міститься відмітка про його отримання 12.09.2011р. Карамавровим. Як вбачається зі змісту вказаного листа, відповідач направив на адресу позивача проекти 5 позовних заяв та повідомив про необхідність надання додаткових документів та надання згоди на запропонований варіант оскаржування патентів.

В подальшому, листом вих. №03/12-07 від 16.03.2012р. відповідач направив на адресу відповідача проекти 11 позовних заяв про визнання недійсними патентів України, який був отриманий позивачем 26.03.2012р. згідно відмітки на ньому.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензією № 281015 від 19.07.2012р., в якій повідомив про те, що з огляду на отримання від ФОП ОСОБА_1 документів листом від 16.03.2012р. документів ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» через пропущення строків для предявлення позовів втратило інтерес до виконання зобовязань за договором, у звязку з чим із посиланням на ст. 612 ЦК України просив останнього відшкодувати збитки в сумі 35 200,00 грн., які дорівнюють розміру попередньої оплати за договором. Зазначена претензія була надіслана на адресу відповідача 20.07.2012р., отримана останнім 30.07.2012р. та залишена без відповіді, у звязку з чим позивач звернувся до господарського суду Донецької області за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Оцінюючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Враховуючи статус предмету договору, сторін та характер правовідносин між ними, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного між ними договору.

Згідно з ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст.526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 220 ГК України боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За приписами ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання.

Отже, збитки як категорія цивільно-правової відповідальності являють собою ті негативні наслідки, що виникають як невідворотний результат порушення цивільного права особи. Необхідною умовою стягнення збитків є наявність причинного зв'язку між завданими збитками та протиправною поведінкою, де збитки є наслідком, а неправомірні дії - причиною. При цьому, перш за все має бути доведеною та очевидною протиправність поведінки особи, що вказується як заподіювач збитків.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Відповідно до ст. 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Позивач в якості підстав для стягнення передоплати за договором № 08/11-01 від 09.08.2011р. про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг в сумі 35200,00 грн. посилався, зокрема, на порушення відповідачем календарного графіку виконання робіт та надання послуг. Разом із тим, як встановлено судом, предметом зазначеного договору є підготовка і подача до суду 11 позовних заяв про визнання недійсними патентів та представництво інтересів замовника в судових засіданнях при розгляді справи в суді. Натомість, як вбачається з календарного плану виконання робіт та надання послуг, сторонами зазначено зовсім інший вид робіт, аніж у п. 1.1., 1.2. договору № 08/11-01 від 09.08.2011р. про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг, зокрема, аналіз одержаних документів, проведення патентного пошуку, проведення пошуку серед літературних джерел (у випадку необхідності), виявлення й підготовка документів для обґрунтування позовних вимог.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, жодних додаткових угод щодо зміни та/або доповнення предмету договору № 08/11-01 від 09.08.2011р. про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг сторонами не укладалося, що представником позивача підтверджено в судовому засіданні 11.12.2017р.

Окремо суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання позивачем передбаченого п. 2.1. та 2.2. договору обовязку надати виконавцеві всі документи, необхідні для виконання робіт.

Крім того, в матеріалах справи відсутні підписані представниками обох сторін акти здачі-приймання виконаних робіт.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо відсутності прострочення боржника, оскільки позивач не вчинив дії з виконання свого зобов'язання за договором № 08/11-01 від 09.08.2011р. про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг суд дійшов висновку, що у діях відповідача відсутня протиправна поведінка щодо виконання своїх зобов'язань за договором № 08/11-01 від 09.08.2011р. про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг, що унеможливлює стягнення з останнього спірної суми збитків на підставі ст. 220 ГК України, ст.ст. 22, 612 ЦК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судовий збір покладається на позивача, згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 3, 6, 11, 22, ч. 1 ст. 509, ст.ст. 525, 526, 530, 538, 545, 612, 613, 615, 628, 901, 903 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 193, ст. 220 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 11.12.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2017р.

Головуючий суддя Ю.С. Мельниченко

Суддя О.В. Попов

Суддя О.М. Сковородіна