КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2017 р. Справа№ 910/23633/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Сітайло Л.Г.

Верховця А.А.

за участю секретаря Гуліди А.О.,

та представників:

від апелянта - Гуртовий В.В. - дов. №10/00-30 від 03.05.2017р.;

від ТОВ "Агапіт ЛТД" - Просенюк С.М. - дов. б/н від 16.05.2017р.;

від ТОВ "Секвента" - Кладіков М.П. - дов. б/н від 02.10.2017р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Банк Форум" Шевченка Олександра Володимировича

на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.10.2017р.

(повний текст складено 17.10.2017р.)

у справі №910/23633/16 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агапіт ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Секвента"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду м.Києва від 17.10.2017р. у справі №910/23633/16 визнано ПАТ "Банк Форум" кредитором ТОВ "Секвена" на суму 8 546 867,19 грн., з яких: 3 200,00 грн. - вимоги першої черги, 7 937 985,63 грн. - вимоги четвертої черги, 605 681,56 грн. - вимоги шостої черги. Відмовлено ПАТ "Банк Форум" у визнанні кредитором ТОВ "Секвена" на суму 389 133 747,41 грн.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою місцевого суду, ПАТ "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Шевченка О.В. подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та визнати в повному обсязі заявлені Банком кредиторські вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Секвена" просить залишити апеляційну скаргу ПАТ "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Шевченка О.В. без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 17.10.2017р. без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2017р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 20.12.2017р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників апелянта, ТОВ "Агапіт ЛТД" і ТОВ "Секвента", дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу за редакцією ГПК України, яка набула чинності 15.12.2017р.

Відповідно до вимог ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2017р. було порушено провадження у справі №910/23633/16 та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Микитьона В.В.

Оголошення про порушення справи про банкрутство було оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 23.01.2017р. за №39584.

10.03.2017р. до господарського суду м. Києва було надіслано на затвердження уточнений реєстр вимог кредиторів ТОВ "Секвена".

Ухвалою попереднього засідання місцевого суду від 27.03.2017р. було затверджено реєстр вимог кредиторів на суму 9 068 900,55 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017р. ухвалу попереднього засідання господарського суду міста Києва від 27.03.2017р. було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.08.2017р. було скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017р. та ухвалу попереднього засідання господарського суду міста Києва від 27.03.2017р. в частині розгляду грошових вимог боржника ПАТ "Банк Форум", а справу передано до господарського суду міста Києва на новий розгляд в скасованій частині.

Ухвалою суду першої інстанції від 29.08.2017р. було призначено розгляд справи на 26.09.2017р.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 26.09.2017р. було відкладено розгляд справи на 17.10.2017р.

За змістом ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство) кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Згідно ч. ч. 1, 2, 4 - 6, 8 ст. 23 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Кредитори за вимогами щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування мають право протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідне правило не поширюється, зокрема, на вимоги кредиторів щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Кредитор, вимоги якого визнані боржником чи господарським судом, має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів, визнаних боржником та розпорядником майна. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги, зокрема, щодо виплати заробітної плати згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

Поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

У відповідності зі ст. 25 Закону про банкрутство, попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше двох місяців та десяти днів, а у разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців після проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Закону. Обов'язок щодо такого повідомлення суд може покласти на розпорядника майна або боржника.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов'язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що 21.02.2017р. до місцевого суду звернувся ПАТ "Банк Форум" із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника ТОВ "Секвена" в розмірі 397 680 614,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 19 листопада 2013 року між ПАТ "Банк Форум" (далі - Банк) та ТОВ «Секвена» (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір №2-0069/13/11-КТ (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк, на умовах, визначених Кредитним договором, відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає останньому кредитні кошти (далі - Кредит) окремими частинами (далі - Вибірки), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної Кредитним договором граничної суми коштів (далі - Кредитний Ліміт), а Позичальник зобов'язується вчасно погашати Банку заборгованість за Кредитом, а також сплачувати на користь Банка проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених Кредитним договором.

Умовами пункту 1.2. ст. 1 Кредитного договору визначено, що максимальна заборгованість Позичальника за Кредитним договором (загальна сума усіх вибірок) не може перевищувати Кредитний Ліміт в сумі 180 000 000,00 грн.

Підпунктом 2.3.1. пункту 2.3. ст. 2 Кредитного договору передбачено, що Кредит надається шляхом перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку, в сумі, що буде зазначена в Заявці на отримання Вибірки.

Відповідно до п. 2.4. ст. 2 Кредитного договору, днем (моментом) надання Вибірки вважається день перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, в сумі відповідної Вибірки.

Положеннями пункту 3.1. ст. 3 Кредитного договору визначено, що за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у валюті відповідної вибірки, що нараховуються на суму фактичної заборгованості за Кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. Кредитного договору. При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту та не враховується день попогашення заборгованості за Кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. Кредитного договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів.

Згідно з п. 3.2. ст. 3 Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії Кредитного договору в розмірі 19,55% річних.

Пунктом 4.1.5. Кредитного договору передбачено, що погашення вимок Банку за Кредитним договором, незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником у відповідному розрахунковому документі, здійснюється в наступній черговості: прострочені проценти, прострочені комісії, прострочена заборгованість за Кредитом, строкові проценти, строкові комісії, строкова заборгованість за Кредитом, неустойка (штраф, пеня), інші вимоги Банку (відшкодування завданих збитків тощо).

На виконання вимог чинного законодавства України та викладених умов Кредитного договору Банком було надано Позичальнику кредитні кошти згідно з його заявкою, що підтверджується відповідним меморіальним ордером: заявка від 19.11.2013р. - сума Вибірки 180 000 000,00 грн.

Таким чином, Банком було виконано умови Кредитного договору щодо надання кредитних коштів.

Також, 18 грудня 2013 року між ПАТ "Банк Форум" (далі - Банк) та ТОВ «Секвена» (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір №2-0071/13/11-КL (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк, на умовах, визначених Кредитним договором, відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає останньому кредитні кошти (далі - Кредит) окремими частинами (далі - Вибірки), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної Кредитним договором граничної суми коштів (далі - Кредитний Ліміт), а Позичальник зобов'язується вчасно погашати Банку заборгованість за Кредитом, а також сплачувати на користь Банка проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених Кредитним договором.

Умовами пункту 1.2. ст. 1 Кредитного договору №2-0071/13/11-КL визначено, що максимальна заборгованість Позичальника за Кредитним договором (загальна сума усіх вибірок) не може перевищувати Кредитний Ліміт в сумі 78 000 000,00 грн.

Підпунктом 2.3.1. пункту 2.3, ст. 2 Кредитного договору передбачено, що Кредит надається шляхом перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку, в сумі, що буде зазначена в Заявці на отримання Вибірки.

Відповідно до п. 2.4. ст. 2 Кредитного договору, днем (моментом) надання Вибірки вважається день перерахування Банком коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, в сумі відповідної Вибірки.

Положеннями пункту 3.1. ст. 3 Кредитного договору визначено, що за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у валюті відповідної вибірки, що нараховуються на суму фактичної заборгованості за Кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. Кредитного договору. При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за Кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. Кредитного договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів.

Згідно з п. 3.2. ст. 3 Кредитного договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії Кредитного договору в розмірі 19,55% (дев'ятнадцять цілих п'ятдесят п'ять сотих) річних.

Пунктом 4.1.5. Кредитного договору передбачено, що погашення вимог Банку за Кредитним договором, незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником у відповідному розрахунковому документі, здійснюється в наступній черговості: прострочені проценти, прострочені комісії, прострочена заборгованість за Кредитом, строкові проценти, строкові комісії, строкова заборгованість за Кредитом, неустойка (штраф, пеня), інші вимоги Банку (відшкодування завданих збитків тощо).

На виконання вимог чинного законодавства України та викладених умов Кредитного договору Банком було надано Позичальнику кредитні кошти згідно з його заявками, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами: заявки від 18.12.2013 р. - суми Вибірок по 39 000 000,00 грн. кожна.

Таким чином, Банком було виконано умови Кредитного договору щодо надання кредитних коштів.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позивач зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що ти передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ч. ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пенею відповідно до ч. З ст. 549 Цивільного кодексу України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.2 ст. 8 Кредитних договорів №2-0069/13/11-КТ і №2-0071/13/11-КL, за несвоєчасне погашення заборгованості за Кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за Кредитним договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до цього Договору.

При цьому, як передбачено п. 8.4. ст. 8 Кредитних договорів №2-0069/13/11-КТ і № 2-0071/13/11-КL, сплата неустойки (штрафу, пені) не звільняє Позичальника від виконання відповідних зобов'язань (обов'язків) за цим Договором.

Як передбачено умовами п. 7.1. ст. 7 Кредитних договорів №2-0069/13/11-КТ і № 2-0071/13/11-КL Випадком порушення зобов'язань є невиконання або виконання неналежним чином Позичальником будь-якого свого обов'язку (платіжного чи неплатіжного) за Кредитним договором (зокрема, не здійснення погашення заборгованості, не сплата процентів та/або комісій, можливу неустойку (штраф, пеню), не відшкодування збитків тощо) та/або за будь-яким іншим договором, що укладений або буде укладений з Банком.

Загальна сума заборгованості за Кредитним договором №2-0069/13/11-КТ від 19.11. 2013р. склала 271 621 691,11 грн., з яких: 180 000 000,00 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 85 516 520,63 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, 6 105 170,47 грн. сума пені.

Загальна сума заборгованості за Кредитним договором №2-0071/13/11-КL від 18.12.2017р. склала 126 058 773,49 грн., з яких: 78 000 000,00 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 45 412 775,40 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, 2 645 998,09 грн. сума пені.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичад .к зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на «ото банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Також, 06.08.2013 року між ПАТ "Банк Форум" (далі - Банк) та ТОВ «Секвена» (далі - Боржник, Клієнт за умовами договору банківського рахунку) було укладено Договір банківського рахунку №21119/258360 (далі - Договір).

Так за умовами Договору банківського рахунку. Банк відкриває Клієнту (Боржнику) поточний рахунок для здійснення розрахунково-касових операцій та зберігання коштів на ньому та отримує плату за надані послуги відповідно до діючих Тарифів Банку.

Відповідно до умов вищезазначеного Договору Банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнту, грошові кошти/банківські метали, що йому надходять, а також виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно п.3.1.3. Договору банківського рахунку, Банк має право отримувати від клієнта (Боржника) плату за надані послуги згідно з діючими тарифами (надалі - Тарифи) у порядку та на умовах визначених цим Договором.

Боржник в свою чергу, відповідно до п.4.2. Договору банківського рахунку, зобов'язався сплачувати Банку комісії за разові послуги в момент (в день) проведення операції (надання послуги) та комісію за безперервні послуги 26 числа поточного місяця (якщо 26 число припадає на вихідний день, не пізніше наступного операційного дня) з періодом нарахування з 26 числа попереднього місяця по 25 число поточного місяця згідно діючих тарифів Банку та умов цього Договору.

Відповідно до тарифів ПАТ "Банк Форум", за послуги з розрахункового обслуговування рахунку (ів) з використанням системи ІFOBS, Клієнт зобов'язаний сплачувати 150,00 грн. щомісячно.

Боржник свої зобов'язання щодо сплати вартості послуг не виконував за що йому була нарахована комісія у сумі 150,00 грн. за період з 26.02.2014р. - 25.03.2014р., яка не оплачена Боржником.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 1068 ЦК України, клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.І ст. 530 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Таким чином заборгованість боржника ТОВ «Секвена» перед ПАТ "Банк Форум" за Договором банківського рахунку склала 150,00грн.

З пояснень ТОВ "Секвена" про результати розгляду заяви ПАТ "Банк Форум" вбачається (а.с. 290-292 том 1), що заявлені вимоги визнавалися боржником частково, а саме за договором № 2-0071/13/11-КL від 18.12.2013р. в частині: 7 937 985 грн. 63 коп. - суми заборгованості зі сплати відсотків, 598 373 грн. 56 коп. - пені та 7 308 грн. 00 коп. - судових витрат, оскільки постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/15859/14 від 04.12.2014р. було частково скасовано рішення господарського суду м.Києва від 23.09.2014р., яким було задоволено позов про стягнення заборгованості за договором № 2-0071/13/11-КL від 18.12.2013р. в сумі 126 058 773 грн. 49 коп. та

прийнято нове рішення, зокрема, стягнуто з ТОВ "Секвена" на користь ПАТ "Банк Форум" 7 937 985 грн. 63 коп. - прострочену заборгованість за нарахованими відсотками, 598 373 грн. 56 коп. - пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів та 7 308 грн. 00 коп. - витраті по сплаті судового збору, а також за договором обслуговування поточного рахунку № 21119/258360 від 06.08.2013р. в сумі 150 грн.

Інші заявлені вимоги боржником не були визнані, оскільки рішенням господарського суду м. Києві у справі № 910/15858/14 від 19.11.2014р. у задоволенні позову ПАТ "Банк Форум" про стягнення заборгованості за кредитним договором №2- 0069/13/11-КТ від 19.11.2013 було відмовлено, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2015р. та постановою Вищого господарського суду України від 26.03.2015р.

В рішеннях господарського суду м. Києві у справах № 910/15859/14 від 04.12.2014р. та № 910/15858/14 від 19.11.2014р. зазначено про перехід права вимоги грошових коштів з ТОВ «Секвена» на користь ПАТ «Банк Форум» за Договорами банківського вкладу з інших юридичних осіб, але не досліджувалось питання чи було фактично здійснено такий перехід, не встановлено чи були припинені зобов'язання ТОВ «Секвена» за кредитними договорами та коли саме.

За таких обставин необхідно було здійснити аналіз первинних документів щодо вказаних господарських операцій всіх її учасників. Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХІV).

Відповідно до статті 1 цього Закону № 996-ХІV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Тобто первинний документ згідно з цим визначенням має дві обов'язкові ознаки: 1) він має містити відомості про господарську операцію; 2) підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 996-ХІУ підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Жодного доказу припинення зобов'язань ТОВ «Секвена» та здійснення господарської операції переходу права вимоги грошових коштів з ТОВ «Секвена» на користь ПАТ «Банк Форум» за Договорами банківського вкладу з відповідним відображенням в бухгалтерському обліку в матеріалах справи не міститься.

В рішеннях господарського суду м. Києва у справах №910/15859/14 від 04.12.2014р. та №910/15858/14 від 19.11.2014р. ці обставини також не досліджувались та не встановлювались, що виключає можливість застосування ст. 35 ЦПК України.

Згідно положень Постанови №5 від 30.03.2012 року Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вбачається, що наявність судового рішення за відсутності його реального виконання не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і штрафних санкцій, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту, які були нараховані після дати на яку утворилась заборгованість, що стягнута судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За загальним правилом зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначає, що кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Правління Національного банку України від 13 березня 2014 року №135 ПАТ "Банк Форум" було віднесено до категорії неплатоспроможних.

У зв'язку з цим 14 березня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №14 про початок виведення ПАТ "Банк Форум" (код за ; МФО 322948; місцезнаходження: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, 01030) з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 14 березня 2014 року.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014р. №355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Форум" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від16.06.2014р. №49 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Форум" строком на 1 рік з 16.06.2014р. по 16.06.2015 р. (включно).

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку, в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 згаданої статті Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Норми наведеного Закону стосуються не лише вкладів фізичних осіб, але й регулюють будь-які відносини, що виникають у зв'язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідацією банків, у тому числі відносини з клієнтами - фізичними особами, юридичними особами, іншими учасниками господарської діяльності банку.

Стаття 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до ч. 1 статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги; зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

У статті 602 ЦК України передбачені випадки, коли не допускається зарахування зустрічних вимог, зокрема за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом, нарахування відсотків за зобов'язанням банку перед кредиторами.

Пунктом 8 статті 26 вказаного Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд не відшкодовує, зокрема кошти за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

В період здійснення ліквідаційної процедури банку задоволення вимог третьої особи має здійснюватися в порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у зв'язку з чим припинення зобов'язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, які фактично є погашенням вимог кредитора в порушення порядку статті 52 Закону, не допускається.

Встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження та положення щодо порядку задоволення вимог кредиторів банку при тимчасовій адміністрації є імперативними і застосовуються незалежно від волі учасників господарських операцій.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Наведеного вище місцевий суд при розгляді кредиторських вимог ПАТ "Банк Форум" не врахував і необґрунтовано відмовив в частині його кредиторських вимог.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ПАТ "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Шевченка О.В. підлягає задоволенню. Ухвала суду першої інстанції від 17.10.2017р. у справі №910/23633/16 скасуванню з прийняттям нового рішення про визнання кредиторських вимог ПАТ "Банк Форум" в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 1 ст. 277, 282, п. 9 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Шевченка Олександра Володимировича на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.10.2017р. у справі №910/23633/16 задовольнити.

Ухвалу господарського суду м.Києва від 17.10.2017р. у справі №910/23633/16 скасувати.

Прийняти нове рішення яким: визнати вимоги ПАТ "Банк Форум" в сумі 397 680 614,60 грн. та 3200 грн. витрат на сплату судового збору за подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника. Включити до реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ "Банк Форум": 3200 грн. - І черга задоволення, 388 929 296,03 грн. - ІV черга задоволення, 8 751 168,56 грн. - VІ черга задоволення.

Справу №910/23633/16 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 21.12.2017р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді Л.Г. Сітайло

А.А. Верховець