ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р. Справа № 914/1599/17

Львівський апеляційний господарський суд, у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Процевич Р.Б.,

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №144 від 23.12.2016); ОСОБА_3 (довіреність №12/303 від 14.08.2017);

від відповідача-1: ОСОБА_4 (довіреність №2901/вих.62 від 12.01.2017);

від відповідача-2: ОСОБА_5 (довіреність №710/12-1 від 29.08.2017);

від відповідача-3: ОСОБА_6 директор (посвідчення адвоката №927 від 18.07.2001); ОСОБА_7 (довіреність від 02.10.2017);

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Укртранснафта в особі філії Магістральні нафтопроводи Дружба № 93-12/5782 від 27.10.2017

на рішення господарського суду Львівської області від 12.10.2017

у справі № 914/1599/17, суддя Крупник Р.В.

за позовом публічного акціонерного товариства Укртранснафта в особі Філії Магістральні нафтопроводи Дружба, м. Львів

до відповідача-1: Управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача-2: Державного підприємства Державного інституту проектування міст МІСТОПРОЕКТ, м. Львів

до відповідача-3: приватного підприємства юридичної фірми АМІДА, м. Львів

про припинення дії, яка порушує право,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 12.10.2017 відмовлено в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» до Управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради, Державного підприємства Державного інституту проектування міст «Містопроект» та приватного підприємства юридичної фірми «Аміда» про припинення розроблення детального плану території з наступною передачею на затвердження, обмеженої проспектом ОСОБА_8, вул. В. Липинського, вул. Замарстинівською, вул. Хімічною у м. Львові до моменту виключення з даного детального плану території частини земельної ділянки по вул. Липинського, 12, у м. Львові, яка надана у постійне користування ПАТ «Укртранснафта» для обслуговування адміністративно-господарських будівель з цільовим призначенням - землі промисловості.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що дії відповідачів з розроблення та передачі на затвердження детального плану території, обмеженої проспектом ОСОБА_8, вул. В.Липинського, вул. Замарстинівською, вул. Хімічною у м. Львові (припинити які просить позивач) не порушують та не можуть порушувати права позивача, оскільки спірний детальний план території не затверджено, як цього вимагають положення ч. 8 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Дії відповідачів не порушують прав позивача, оскільки такі здійснюються на виконання рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №432 від 10.07.2015, яке є чинним та в установленому законом порядку не визнано недійсним. Щодо негативних правових наслідків для позивача, то дане припущення є необґрунтованим та не знайшло підтвердження в судовому засіданні.

Вказаний спір підвідомчий господарському суду, оскільки при виготовленні спірного детального плану території, Управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування не здійснює владних повноважень, а перебуває з відповідачами-2,3 в договірних правовідносинах. Також, суд зазначає, що підставами подання позову є обставини, які ґрунтуються на майнових правах позивача щодо користування земельною ділянкою та обєктів нерухомості, що виключає підвідомчість спору адміністративному суду.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 12.10.2017 та прийняти нове, яким задоволити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що розробник детального плану території Державне підприємство Державний інститут проектування міст «Містопроект» змінило цільове призначення наданої позивачу земельної ділянки площею 0,9757 га за адресою: вул. Липинського, 12 у м. Львові, із земель промисловості на землі житлової та громадської забудови.

З метою захисту права постійного користування земельною ділянкою площею 0,9757 га за адресою: вул. Липинського, 12 у м. Львів, яке буде порушене в майбутньому ним обрано превентивний спосіб захисту, за приписами ч. 2 ст. 386 ЦК України.

Розробляючи спірний детальний план території, відповідачі мають намір розмістити торговий комплекс загальною площею 12500 кв. м., шляхом знесення будівель гаражів позивача, яке є стратегічно важливим для економіки та безпеки держави та з другого боку будуть порушені права позивача.

При розробленні детального плану території Управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради, всупереч п. 4.1. рішення №432 від 10.07.2015 Державному підприємству Державний інститут проектування міст «Містопроект» не надано вихідних даних, які визначені ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території», внаслідок чого невраховані охоронювані законом інтереси позивача щодо вільного та безстрокового користування земельною ділянкою площею 0,9757 га за адресою: вул. Липинського, 12 у м. Львів, зміни її цільового призначення та знесення гаражів, які розміщені на цій земельній ділянці.

Апелянт, також, зазначає, що внаслідок розроблення детального плану території, обмеженої проспектом ОСОБА_8, вул. В. Липинського, вул. Замарстинівською, вул. Хімічною у м. Львові, відбувається втручання в право власності позивача без дотримання справедливого балансу інтересів держави та власника майна, а тому порушено принцип «пропорційності».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-3 просить рішення господарського суду Львівської області від 12.10.2017 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що детальний план території це документація, якою може змінюватись функціональне використання території, але не містить висновків щодо зміни цільового призначення земель, що свідчить про помилковість тверджень апелянта, що розробляючи детальний план території Державне підприємство Державний інститут проектування міст «Містопроект» змінило цільове призначення наданої позивачу земельної ділянки площею 0,9757 га за адресою: вул. Липинського, 12 у м. Львів, із земель промисловості на землі житлової та громадської забудови.

Детальний план території не припиняє право власності чи право постійного користування земельною ділянкою.

Погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії відповідачів з розроблення та передачі на затвердження детального плану території, обмеженої проспектом ОСОБА_8, вул. В.Липинського, вул. Замарстинівською, вул. Хімічною у м. Львові (припинити які просить позивач) не порушують та не можуть порушувати права позивача, оскільки спірний детальний план території не затверджено відповідно до положення ч. 8 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Позивач не надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що є користувачем земельної ділянки площею 0,9757 га за адресою: вул. Липинського, 12 у м. Львів.

В судовому засіданні представники апелянта підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати рішення господарського суду Львівської області від 12.10.2017 та прийняти нове, яким задоволити позов.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги та просили рішення господарського суду Львівської області від 12.10.2017 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення рішення господарського суду Львівської області від 12.10.2017 без змін, апеляційної скарги публічного акціонерного товариства Укртранснафта в особі Філії Магістральні нафтопроводи Дружба № 93-12/5782 від 27.10.2017 без задоволення, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №432 від 10.07.2015 «Про розроблення детального плану території, обмеженої просп. ОСОБА_8, вул. В. Липинського, вул. Замарстинівською, вул. Хімічною» згідно п.1 якого вирішено дозволити розроблення детального плану території, обмеженої просп. ОСОБА_8, вул. В.Липинського, вул. Замарстинівською, вул. Хімічною, відповідно до державних будівельних та інших норм, стандартів і правил, генерального плану м. Львова та положень затвердженої містобудівної документації.

Також вказаним рішенням було вирішено, зокрема, визначити замовником розроблення детального плану території Управління архітектури департаменту містобудування з залученням фінансових джерел організацій, зацікавлених у розробленні містобудівної документації (п.2.1); відповідальним за розроблення та фінансування детального плану території приватне підприємство юридичну фірму «Аміда» (п.2.2), що відповідає вимогам ч. 4 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В пункті 3 рішення виконавчий комітет зобовязав ПП «Юридичну фірму «Аміда» на конкурсній основі визначити ліцензовану проектну організацію розробника детального плану території з укладенням відповідного договору (п.3.1), а також забезпечити розроблення містобудівної документації відповідно до вимог ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території» (пп.3.3.1) та з урахуванням інтересів власників нерухомості та дійсних землекористувачів у межах визначеної території (пп.3.3.3).

Вищезазначене відповідає вимогам ч. 4 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за змістом якої, за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування для розроблення плану зонування, детального плану території крім коштів державного та місцевих бюджетів можуть залучатися кошти з інших джерел, не заборонених законом, за умови виконання функцій замовника відповідним органом місцевого самоврядування.

Розробником детального плану території визначено відповідача-2 ДП «Державний інститут проектування міст «Містопроект».

Як встановлено судами, вищезазначене рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №432 від 10.07.2015 є чинним та прийнято у відповідності до вимог норм чинного законодавства.

Як встановлено судами, рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №432 від 10.07.2015 дозволено розроблення детального плану території, обмеженої просп. ОСОБА_8, вул. В.Липинського, вул. Замарстинівською, вул. Хімічною, відповідно до державних будівельних та інших норм, стандартів і правил, генерального плану м. Львова та положень затвердженої містобудівної документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування», акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

На виконання рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №432 від 10.07.2015, протягом 2015-2016 років відповідач-2 розробив проект детального плану території, обмеженої просп. ОСОБА_8, вул. В.Липинського, вул. Замарстинівською, вул. Хімічною у м. Львові.

Предметом позову є вимога публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» до Управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради, Державного підприємства Державного інституту проектування міст «Містопроект» та приватного підприємства юридичної фірми «Аміда» про припинення розроблення з наступною передачею на затвердження детального плану території, обмеженої просп. ОСОБА_8, вул. В.Липинського, вул. Замарстинівською, вул. Хімічною у м. Львові, до моменту виключення з даного детального плану території частини земельної ділянки по вул. Липинського, 12 у м. Львові, яка надана в постійне користування ПАТ «Укртранснафта» для обслуговування адміністративно-господарських будівель з цільовим призначенням землі промисловості.

Межі вищезазначеної території визначені проектом детального плану території (а.с.105-128, т.1), який досліджений судом в судовому засіданні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі ухвали Львівської міської ради №529 від 07.11.1996 (а.с.94, т.1) та державного акту на право постійного користування землею ЛВ №40002001 від 22.07.1997 (а.с.22-25,т.1) позивач є постійним користувачем земельної ділянки площею 9113 кв. м., в тому числі 232 кв. м. в межах червоних ліній по вул. Липинського в м.Львові для обслуговування виробничо-лабораторного корпусу, гаражу.

На підставі наявних доказів вбачається, що згідно ухвали Львівської міської ради №3210 від 28.01.2010 «Про користування ВАТ «Укртранснафта» земельною ділянкою на вул. Липинського, 12» (а.с.96, т.1) було вирішено передати відкритому акціонерному товариству «Укртранснафта» земельну ділянку площею 0,9757 га на вул. Липинського, 12 у постійне користування для обслуговування адміністративно-господарських будівель за рахунок земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання землі промисловості (п.1), відкритому акціонерному товариству «Укртранснафта» забезпечити через спеціалізовану землевпорядну організацію виготовлення державного акта на право постійного користування земельною ділянкою та зареєструвати його у встановленому порядку (п.2), вважати таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею, зареєстрований у Львівській міській раді 22.07.1997 (книга записів державних актів на право постійного користування землею 1-4, №38) (п.3).

Ухвалами Львівської міської ради №3600 від 03.06.2010 (а.с.97, т.1) та № 1540 від 24.05.2012 (а.с.98, т.1) внесено зміни щодо площ, зазначено «площею 0,9759 га» замість «площею 0,9757 га» та «публічне акціонерне товариство «Укртранснафта» на «відкрите акціонерне товариство «Укртранснафта».

Судами встановлено, що право постійного користування ПАТ «Укртранснафта» на земельну ділянку по вул. Липинського, 12 у м. Львів не зареєстроване, кадастровий номер не присвоєно, тобто процедура присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці та інших дій щодо зміни належного оформлення правакористування ще не завершена.

Відповідно до свідоцтв про право власності від 15.06.2005 (а.с.26,28 т.1) та витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10071782 від 13.03.2006 (а.с.27 т.1) та №10071027 від 13.03.2006 (а.с.29, т.1) в м.Львові по вул. Липинського, 12, в повному господарському віданні позивача перебуває, відповідно, будівля адміністративного корпусу під літерою «В-3» площею 644,9 кв. м. та будівлі гаражів під літерою «Г-1» площею 272,3 кв. м.

Проте в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ПАТ «Укртранснафта» не зареєстроване право на будь-які обєкти нерухомого майна по вул. Липинського, 12 у м. Львові. Ці обставини не впливають на вирішення цього спору за цим предметом.

З цих правовстановлюючих документів випливає, що позивач в цьому спорі є належним і має правові підстави на звернення з позовом на підставі ст.386 ЦК України.

Позивач зазначає, що відповідно до проектних рішень відповідача-2, з метою будівництва торгового комплексу площею 12500 кв. м. знесенню підлягає будівля гаражів позивача площею 272,3 кв. м., яка зблокована з складською будівлею. Також, в проекті детального плану території передбачено можливість вилучити в позивача з користування частину земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності. Крім цього, вказаний детальний план змінює цільове призначення земельної ділянки, яка перебуває в користуванні позивача з земель промисловості на землі громадської та комерційної забудови.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Слід зазначити, що в силу положень ст.396 ЦК України передбачений ст.386 ЦК України захист прав поширюється також на особу, яка має речове право на чуже майно.

Норма ч. 2 ст. 386 ЦК закріплює за власником право у разі наявності в нього достатніх підстав припускати можливість порушення свого права власності іншою особою звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Зазначена норма гарантує власнику можливість вимагати не лише усунення порушень його права власності, що вже відбулися, а й звертатися до суду за захистом своїх прав, що можуть бути реально порушені в майбутньому, тобто застосовувати такий спосіб захисту своїх порушених прав, як попередження або припинення можливого порушення його прав власника в майбутньому. Таке правило відповідає особливому характеру права власності як його абсолютного права.

При цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 33 ГПК України, на власника покладається обовязок довести належними доказами наявність підстав припускати можливість порушення свого права власності іншою особою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території - це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

За змістом ч. 1-3 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід'ємною частиною детального плану території.

Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

На виконання цих вимог закону між державним підприємством Державного інституту проектування міст «Містопроект» (виконавець), Управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради (замовник) та приватним підприємством юридичної фірми «Аміда» (платник) з дотриманням процедури передбаченої в Законі укладено договір №1208-15 від 30.12.2015 на виготовлення містобудівної документації (а.с.69-71, т.2).

Згідно пояснень наданих суду представником державного підприємства Державного інституту проектування міст «Містопроект» вбачається, що приватним підприємством юридичної фірми «Аміда» та Управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради надано всі необхідні вихідні дані, які визначені ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території», внаслідок чого враховано охоронювані законом інтереси позивача щодо вільного та безстрокового користування земельною ділянкою площею 0,9757 га за адресою: вул. Липинського, 12 у м. Львів, зміни її цільового призначення та знесення гаражів, які розміщені на цій земельній ділянці, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Дані пояснення представника узгоджуються з вище встановленими обставинами по справі.

За змістом ч. 1-3, 6-8 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», матеріали детального плану території не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів детального плану території забезпечується відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" шляхом надання їх за запитом на інформацію, оприлюднення на веб-сайті органу місцевого самоврядування, у тому числі у формі відкритих даних, на єдиному державному веб-порталі відкритих даних, у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, у загальнодоступному місці у приміщенні органу місцевого самоврядування.

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Крім цього, відповідно до ч.1-6 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

Сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов'язані забезпечити, зокрема, оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення).

Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

Пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань. Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються.

Судами встановлено, що 01.09.2016 на сайті Львівської міської ради в рубриці «Громадські слухання» та в газеті «Львівська пошта» було розміщено оголошення про проведення з 02.09.2016 по 26.09.2016 громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території, обмеженої просп. ОСОБА_8, вул. В. Липинського, вул. Замарстинівською, вул. Хімічною у м. Львові. З відповідною проектною документацією можна було ознайомитися на сайті Львівської міської ради та у відділі громадського партнерства управління «Секретаріат ради» Львівської міської ради, за адресою пл. Ринок, 1.

12.09.2016 відбулося публічне представлення вищезгаданої документації за адресою: м. Львів, вул. Хімічна, 4. Як вбачається з Протоколу публічного представлення внесення змін до детального плану території, обмеженої просп. ОСОБА_8, вул. В.Липинського, вул. Замарстинівською, вул. Хімічною у м. Львові для участі зареєструвалося 38 осіб.

Так, в силу ч. 7 ст. 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позивач не скористався правом подання пропозицій до проекту детального плану території, а тому безпідставними є посилання апелянта на ст. 4 та ст. 59 Закону України «Про землеустрій», що розробник документації із землеустрою зобовязаний був інформувати позивача про здійснення землеустрою, враховувати його інтереси однак цього не вчинив.

За результатами проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів, відповідачем-2 враховано ряд пропозицій і внесено в державний план території такі зміни:

- Враховуючи розміщення обєкту укриття, забезпечено розрив лінії забудови довжиною 15 м між існуючою та проектованою 5-поверховою будівлею по вул. Хімічній. Дане планувальне рішення забезпечить можливість заїзду пожежних машин в дворовий простір квартального утворення, а також нормативні показники інсоляції та освітленості для існуючих та проектованих обєктів;

- Розробником Детального плану території враховано пропозицію щодо влаштування заїзду для обслуговування адміністративно-офісних приміщень та забезпечено розрив лінії забудови з боку вул. Хімічної; передбачено влаштування автостоянок для людей з обмеженими можливостями вздовж вул. Проектованої, 3 та всередині квартального утворення. Влаштування розриву лінії забудови квартального утворення з південного боку також забезпечить нормативний показник інсоляції та освітленості для житлових та адміністративно-офісних приміщень.

- Детальний план території в проектованій забудові передбачає влаштування підземних автостоянок для постійного користування, а також вздовж проектованих вулиць тимчасових (гостьових) автостоянок. Резервування паркомісць для інвалідів відбувається на стадії робочого проектування, а їх необхідна кількість (відсоток) визначається розрахунком згідно ДБН 360-92**, табл.7.6, примітка 2*.

- Враховуючи виходи з існуючих офісних будівель по вул.Проектована,3, ширину тротуару збільшено до 4,5м.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку, що проект вказаного детального плану було розроблено відповідачем-2, його було офіційно оприлюднено та він пройшов громадські слухання.

Також дії відповідачів не порушують прав позивача, оскільки такі здійснюються на виконання рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №432 від 10.07.2015, яке є чинним та в установленому законом порядку не визнано недійсним та вчиняються з дотриманням діючого законодавства.

Отже дії Управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради (замовник) як органу місцевого самоврядування (відповідає компетенції у відповідності до ч. 1 ст. 11, пп. 5 п. 1 ст. 26, пп. 6 п. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») і дії державного підприємства Державного інституту проектування міст «Містопроект» (виконавець), та приватного підприємства юридичної фірми «Аміда» (платник) відповідають вимогам законодавства, а тому не порушать права позивача, яке б підлягало захисту в суді за приписами ч.2 ст.386 ЦК України.

Жодною із сторін не заперечується той факт, що станом на момент розгляду справи, спірний детальний план території не затверджено, як цього вимагають положення ч.8 ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Отже, враховуючи факт стадій проходження детального плану території обмеженої просп. ОСОБА_8, вул. В.Липинського, вул. Замарстинівською, вул. Хімічною у м. Львові, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що самі по собі дії відповідачів щодо його виготовлення не порушують та не можуть порушувати в майбутньому прав позивача, оскільки правові наслідки для позивача можуть наступити або не наступити(при умові його зміни з недотриманням діючого законодавства) після затвердження, тобто базуються на припущеннях позивача, а тому суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні позову.

Покликання позивача в судовому засіданні на ті обставини, що даний проект не відповідає ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території» не знайшло підтвердження в судовому засіданні та спростовується поясненнями представника державного підприємства Державного інституту проектування міст «Містопроект» в судовому засіданні, що узгоджується з іншими встановленими обставинами по справі.

Таким чином, судами не встановлено факту порушення прав позивача, яке б підлягало судовому захисту на підставі ч.2 ст.386 ЦК України.

Щодо підвідомчості даного спору, то місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про його підвідомчість господарському суду, а не адміністративному.

Відповідно до ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Водночас, згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, відповідно до ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з наведених вище положень законодавства, правовідносини, що виникли між сторонами носять приватно-правовий характер з приводу укладеного договору №1208-15 від 30.12.2015 на виготовлення містобудівної документації між відповідачами щодо замовлення, виготовлення та затвердження детального плану території. При виготовленні спірного детального плану території, Управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування владних повноважень не здійснює. відповідач-1 уклав з іншими відповідачами договір на розроблення детального плану території і як замовник, перебуває з останніми в договірних стосунках. Правовою підставою звернення до суду позивач обрав ч.2 ст.386 ЦК України як попередження або припинення можливого порушення його прав власника в майбутньому.

Окрім того позивач звернувся до суду на захист своїх майнових прав, вважаючи, що діями відповідача, що випливають з договірних правовідносин в майбутньому буде порушено його право користування земельною ділянкою , а звідси і право на нерухоме майно.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку, що вказаний спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки місцевого господарського суду, а тому рішення господарського суду Львівської області від 12.10.2017 у справі №914/1599/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скаргу публічного акціонерного товариства Укртранснафта в особі Філії Магістральні нафтопроводи Дружба № 93-12/5782 від 27.10.2017 залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом (позивачем).

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

рішення господарського суду Львівської області від 12.10.2017 у справі №914/1599/17 залишити без змін.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Укртранснафта в особі Філії Магістральні нафтопроводи Дружба № 93-12/5782 від 27.10.2017 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя: С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено 18.12.2017.