ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Справа № 915/376/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого (доповідача),

суддів: Білошкап О.В., Полякова Б.М.,

за участю представників:

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Дельта Банк" - Арбузова О.О. (дов. від 31.10.2017),

ПАТ "Гренада" - Клюєвої І.С. (дов. від 15.10.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ліквідацію акціонерного товариства "Дельта Банк"

Кадирова В.В.

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.09.2017

та ухвалу господарського суду Миколаївської області від 15.08.2017

у справі №915/376/15 господарського суду Миколаївської області

за заявою Приватного акціонерного товариства "Гренада"

про визнання банкрутом,

кредитори 1.Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк",

2.Фізична особа-підприємець Ноженко В.О.,

3.Фізична особа-підприємець Сущенко В.А.,

ліквідатор Захар'єва Я.В.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15 серпня 2017 року (суддя Ткаченко О.В.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ПАТ "Гренада". Ліквідовано юридичну особу - ПАТ "Гренада". Провадження у справі припинено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 (колегія суддів у складі: В.В. Лашин, Л.В. Лавриненко, І.Г. Філінюк) ухвалу господарського суду Миколаївської області від 15.08.2017 по справі №915/376/15 залишено без змін.

В касаційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Дельта Банк" просить вказані вище ухвалу суду першої інстанції від 15.08.2017 та постанову суду апеляційної інстанції від 19.09.2017 скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Вважає, що "ліквідатором не проведено весь комплекс заходів з виявлення активів банкрута, що передбачений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а господарськими судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень не надано оцінки належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури".

ПАТ "Гренада" в особі ліквідатора проти вимог касаційної скарги заперечує, з підстав, викладених у відзиві, просить відмовити у її задоволенні, оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.03.2015 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Гренада" за ознаками ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду від 07.04.2015 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Захарєву Яну Василівну, яка виконувала повноваження ліквідатора у процедурі ліквідації Приватного акціонерного товариства "Гренада".

19 травня 2015 року господарським судом Миколаївської області затверджено реєстр вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Гренада" на загальну суму 236 728 397,17 грн., в тому числі ПАТ "Дельта Банк" в сумі 231972 112,92 грн.

Судами встановлено, що 10.01.2017 на засіданні зборів кредиторів ПАТ "Гренада" було схвалено звіт ліквідатора за підсумками ліквідаційної процедури, що підтверджується наявними в матеріалах справи протоколом зборів кредиторів.

У березні 2017 року ліквідатором подано господарському суду ліквідаційний баланс та звіт про проведену роботу в ході ліквідаційної процедури із підтверджуючими документами, який свідчить про відсутність будь-якого майна банкрута.

Статтею 41 Закону про банкрутство передбачені повноваження ліквідатора боржника, зокрема, згідно із ч.2 даної статті ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута, проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута, аналізує фінансове становище банкрута, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу, пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості.

Отже, законодавцем передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів), подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 46 Закону про банкрутство, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються, зокрема, відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 та ч. 2 ст. 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Розглянувши подані звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, судами попередніх інстанцій встановлено, що під час проведення процедури ліквідації ліквідатор банкрута здійснив всі заходи, передбачені ст. 41 Закону про банкрутство, у т.ч. щодо розшуку майна банкрута. Виявлене майно боржника реалізоване ліквідатором у межах ліквідаційної процедури з подальшим розподілом отриманих від реалізації коштів у порядку черговості, встановленої ст. 45 Закону про банкрутство.

Крім того судами встановлено, що в ході ліквідаційної процедури отримані відповіді на запити до відповідних контролюючи та реєстручих органів, з яких вбачається відсутність у боржника майна та грошових коштів майна та майнових активів.

Залишок визнаної кредиторської заборгованості в сумі 235026016,01грн. судами визнано погашеним в силу ч. 5 ст. 45 Закону про банкрутство за недостатністю майна боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 83 Закону провадження у справі про банкрутство підлягає припиненню, якщо затверджено звіт ліквідатора у порядку, передбаченому цим Законом.

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку щодо необхідності затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, ліквідації ПАТ "Гренада" та припинення провадження у справі.

Колегія суддів касаційного суду вважає висновки судів про наявність правових підстав для затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута, припинення банкрута, як юридичної особи, та припинення провадження у справі про банкрутство, передчасними, оскільки висновок про фінансове становище боржника зроблено за відсутності первинної документації боржника, яка б давала можливість провести аналіз фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника з виявленням як кредиторів, так і дебіторів боржника, а також його активів.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Закону ліквідатор з дня свого призначення проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута.

Проведення інвентаризації майна підприємства повинно здійснюватися на підставі Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 № 69.

Судами не з'ясовано, чи було проведено ліквідатором інвентаризацію майна боржника у відповідності до вказаної інструкції.

Крім того, суди не перевірили відповідність поданого ліквідатором ліквідаційного балансу банкрута стандартам бухгалтерського обліку, визначеним положеннями Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності"" №73 від 07.02.2013.

Не було з'ясовано судами попередніх інстанцій наявність (відсутність) доказів закриття рахунків у боржника з огляду на положення п. 11.16 Порядку обліку платників податків та зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011, відповідно до якого належним доказом наявності відкриття /закриття рахунків у боржника є довідка ДПІ по розрахункових рахунках боржника в банківських установах, розміру залишків коштів та їх закриття.

Дані обставини залишилися поза увагою судів та їм не було надано відповідної правової оцінки, що свідчить про те, що пасив боржника не міг бути належним чином сформований.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що вказуючи на належне виконання ліквідатором боржника своїх обов'язків щодо виявлення майна банкрута, господарські суди попередніх інстанцій обмежились лише констатуванням фактів направлення запитів ліквідатором та отримання відповідей на них, при цьому, не досліджуючи суті цих відповідей, не перевіривши, чи отримані ліквідатором всі відповіді до надісланих запитів щодо наявності зареєстрованого за банкрутом майна.

Таким чином, судами попередніх інстанцій при затвердженні звіту ліквідатора боржника не було належним чином досліджено повноту дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, дотримання процедури реалізації майна банкрута, в т.ч. заставного, з огляду на те, що незадоволеними залишились грошові вимоги кредиторів банкрута на загальну суму 235 026 016,01 грн.

Так, за загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст.ст. 32- 34, 43, 82, 84 ГПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при розгляді справи.

Відповідно до ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та ухвалу господарського суду Миколаївської області від 15.08.2017 не можна визнати такими, що відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону, тому вони підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід врахувати вище викладене, повно та всебічно перевірити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та ухвалу господарського суду Миколаївської області від 15.08.2017 у справі №915/376/15 скасувати.

Справу № 915/376/15 направити на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області на стадію ліквідації в іншому складі суду.

Головуючий Куровський С.В.

Судді Білошкап О.В.

Поляков Б.М.