ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

14.12.2017 р. Справа № 907/727/17

За позовом Публічного акціонерного товариства „Кредобанк, м. Львів

до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, м. Ужгород

про стягнення 23 911 грн. 44 коп. заборгованості за договором про надання овердрафту № 34/14/2-2016 від 18.04.2016 року, в тому числі 19 962 грн. 91 коп. неповернутої суму кредиту, 3 829 грн. 15 коп. відсотків за користування овердрафтом, 5 грн. 18 коп. комісії та 114 грн. 20 коп. пені,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

представники:

Позивача не зявився

Відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством „Кредобанк, м. Львів заявлено позов до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, м. Ужгород про стягнення 23 911 грн. 44 коп. заборгованості за договором про надання овердрафту № 34/14/2-2016 від 18.04.2016 року, в тому числі 19 962 грн. 91 коп. неповернутої суму кредиту, 3 829 грн. 15 коп. відсотків за користування овердрафтом, 5 грн. 18 коп. комісії та 114 грн. 20 коп. пені.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема, стверджує, що відповідач своєчасно не виконав свої зобовязання згідно умов договору про надання овердрафту № 34/14/2-2016 від 18.04.2016 року, а саме, не сплатив суму 19 962 грн. 91 коп. заборгованості за кредитом, 3 829 грн. 15 коп. відсотків за користування овердрафтом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 114 грн. 20 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту, процентів (п. 2.6. Договору) та 5 грн. 18 коп. комісії за надання овердрафту (п. 2.3. Договору).

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (ухвала суду про порушення провадження у справі від 05.10.2017 року, ухвали суду про відкладення розгляду справи від 24.10.2017 року, від 15.11.2017 року та від 28.11.10.2017 року надіслані на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, та підтверджену відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань), у судові засідання 24.10.2017 року, 15.11.2017 року, 28.11.2017 року та 14.12.2017 року явку уповноваженого представника не забезпечив, витребуваних ухвалою суду документів не подав, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Поштова кореспонденція, а саме, ухвала суду про порушення провадження у справі від 05.10.2017 року та ухвала суду про відкладення розгляду справи від 24.10.2017 року, які надсилались відповідачу на адресу, підтверджену відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: м. Ужгород, вул. Лобачевського, буд. 21, повернута на адресу суду поштовим відділенням звязку з відміткою за закінченням терміну зберігання. Решта надісланої на адресу відповідача кореспонденції (ухвал суду у даній справі) на адресу господарського суду не поверталася як і докази її отримання відповідачем.

Судом здійснено безкоштовний електронний запит, за результатами якого сформовано Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що в ЄДР містяться відомості про те, що ОСОБА_2 зареєстрована як підприємець за адресою: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Лобачевського, буд. 21.

Згідно п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року № 18 (із наступними змінами та доповненнями), в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року № 18 (із наступними змінами та доповненнями) у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї із сторін, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню, а тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

суд встановив:

18.04.2016 між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (Банком, позивачем у справі) та ОСОБА_1 особою підприємцем ОСОБА_2 (Позичальником, відповідачем у справі) було укладено договір про надання овердрафту № 34/14/2-2016 (надалі Договір), за умовами якого Банк зобов'язується надати Позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Згідно з п. 2.1. Договору максимальний ліміт заборгованості по овердрафту становить 20 000 грн.

Пунктом 2.4. Договору сторони визначили дату остаточного повернення овердрафту 17.04.2017 року.

Датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку Позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку) (п. 2.9. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору процентна ставка становить 25% річних.

За умовою п. 3.2. Договору проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п. 2.2. договору з урахуванням строку користування овердрафтом, з моменту надання овердрафту.

Позичальник сплачує проценти/комісії не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані ці проценти/комісії (п. 3.3. договору).

У відповідності до п. 4.1. Договору Позичальник зобов'язаний повернути Банку овердрафт у повному обсязі в порядку та в терміни, передбачені Договором та/або додатками до нього.

Згідно з п. 10.1. договір набуває чинності з дня підписання обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач виконав умови Договору про надання овердрафту № 34/14/2-2016 від 18.04.2016 року належним чином, перерахувавши на рахунок ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 кошти у сумі 19 962 грн. 91 коп., що підтверджується долученими до матеріалів справи меморіальним ордером та виписками про рух коштів по рахунку відповідача.

Проте, всупереч взятих на себе зобовязань за договором № 34/14/2-2016 від 18.04.2016 року, відповідач суму наданих йому кредитних коштів не повернув, нарахованих відсотків та комісій за користування овердрафтом не сплатив, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед Банком (позивачем) у розмірі 19 962 грн. 91 коп. неповернутої суму кредиту, 3 829 грн. 15 коп. відсотків за користування овердрафтом, 5 грн. 18 коп. комісії.

Невиконання відповідачем зобовязань щодо повного та своєчасного повернення наданих йому за договором про надання овердрафту № 34/14/2-2016 від 18.04.2016 року кредитних коштів, сплати відсотків та комісії за користування овердрафтом стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача 19 962 грн. 91 коп. неповернутої суму кредиту, 3 829 грн. 15 коп. відсотків за користування овердрафтом, 5 грн. 18 коп. комісії в примусовому порядку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

В силу вимог ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору № 34/14/2-2016 від 18.04.2016 року зобовязань, у останнього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на день розгляду справи становить: 19 962 грн. 91 коп. неповернутої суму кредиту, 3 829 грн. 15 коп. відсотків за користування овердрафтом, 5 грн. 18 коп. комісії. В матеріалах справи відсутні будь які документальні докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку.

Враховуючи доведеність факту порушення відповідачем договірних зобовязань, позовні вимоги про стягнення з відповідача 19 962 грн. 91 коп. неповернутої суму кредиту, 3 829 грн. 15 коп. відсотків за користування овердрафтом, 5 грн. 18 коп. комісії слід задоволити.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог в частині стягнення пені, слід зазначати наступне.

У відповідності до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Приписи даної статті також кореспондуються з положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, як спеціальної норми закону, яка встановлює наслідки при порушенні умов кредитних зобовязань, передбачено, що боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобовязаний сплатити кредитору неустойку.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

В свою чергу п. 2.6. Договору визначено, що пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором складає 0,03 % за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

На підставі п. 6.1. Договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань (повернення овердрафту, оплати процентів, комісій, інших платежів за цим договором) Банк має право стягнути з Позичальника пеню в розмірі, визначеному п. 2.6. Договору.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. При цьому, інших умов та строків щодо нарахування пені, договір про надання овердрафту № 34/14/2-2016 від 18.04.2016 року не містить.

Таким чином, позивач правомірно просить стягнути з відповідача пеню за прострочення строку повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 114 грн. 20 коп. пені за період з 23.05.2017 року по 07.06.2017 року (розгорнутий розрахунок пені міститься у матеріалах справи), з огляду на що вимога про стягнення суми 114 грн. 20 коп. пені підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 23 911 грн. 44 коп. заборгованості за договором про надання овердрафту № 34/14/2-2016 від 18.04.2016 року, в тому числі 19 962 грн. 91 коп. неповернутої суму кредиту, 3 829 грн. 15 коп. відсотків за користування овердрафтом, 5 грн. 18 коп. комісії та 114 грн. 20 коп. пені, документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 600 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, м. Ужгород, вул. Лобачевського, буд. 21 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства „Кредобанк, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78 () суму 23 911 (Двадцять три тисячі девятсот одинадцять гривень) грн. 44 коп. заборгованості за договором про надання овердрафту № 34/14/2-2016 від 18.04.2016 року, в тому числі 19 962 (Девятнадцять тисяч девятсот шістдесят дві гривні) грн. 91 коп. неповернутої суму кредиту, 3 829 (Три тисячі вісімсот двадцять девять гривень) грн. 15 коп. відсотків за користування овердрафтом, 5 (Пять гривень) грн. 18 коп. комісії та 114 (Сто чотирнадцять гривень) грн. 20 коп. пені, а також суму 1 600 (Одна тисяча шістсот гривень) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.12.2017 року

Суддя Пригара Л.І.