Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
"08" грудня 2017 р. Справа № 1/44-НМ.
Господарський суд Житомирської області у складі:
Судді: Лозинської І.В.
За позовом: Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" (м.Житомир)
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Житомирської міської ради (м. Житомир)
До: 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (м. Житомир)
2) Міністерства аграрної політики та продовольства України (м. Київ)
3) Державного підприємства "Житомирська пересувна механізована колона"
4) Фонду державного майна України (м. Київ)
за участю прокуратури Житомирської області
про визнання права власності на майно та зобов'язання вчинити певні дії
Багатопрофільне МПП "Сприяння" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області про, зокрема, про визнання права спільної власності за позивачем в розмірі 34% на об'єкт нерухомого майна цех по переробці природного каменю за адресою: м. Житомир, вул. М. Рибалка, 29.
Рішенням від 08.12.2017 господарським судом визнано недійсними договори оренди від 14.03.1993, від 15.03.1994 з доповненням № 1 від 04.10.1994, від 01.09.1995, від 01.10.1996, від 08.04.1997, укладені між Пересувною механізованою колоною (ПМК) "Укрм'ясомолтехпром" та Комерційним проектно - виробничим малим підприємством "Сприяння"; у задоволені позову відмовлено.

Проаналізувавши вказані договори оренди, господарський суд прийшов до висновку, що ПМК "Укрмясомолтехпром" не мала ніяких повноважень щодо передачі в оренду державного майна, надання дозволу на його реконструкцію, а також надання згоди на вилучення земельних ділянок, які перебували у користуванні Житомирської пересувної механізованої колони тресту "Київм'ясомолремонт" відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської районної ради депутатів трудящих № 326 від 13.08.1969.

Крім того, суд зазначив, що за ст. 6 Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності" від 05.02.2004, який втратив чинність відповідно до Закону України №5245-17, при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності, зокрема, земельні ділянки, на яких розташовані державні підприємства.

Згідно із п. а) ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна державної власності.

Таким чином, суд прийшов також до висновку, що Житомирська міська рада, вирішуючи питання про надання земельних ділянок позивачу в постійне користування та в оренду, перевищила надані їй законодавством повноваження щодо цього.

Зазначена обставина на думку суду могла мати місце в умовах неналежного виконання Міністерством аграрної політики та продовольства України покладених на Міністерство обов'язків щодо управління об'єктами державної власності, зокрема, п. 2 ст. 326 ЦК України, яким визначено, що від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідні органи державної влади.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі (ч. 1, 2 ст. 90 ГПК України).

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про надіслання окремої ухвали Міністерству аграрної політики та продовольства України з метою усунення причин порушення вимог чинного законодавства та недопущення подібних порушень у подальшому.

Згідно із п. 5.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, суд, керуючись ч.2 ст.13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, встановлює у ній строк для надання відповіді в залежності від змісту вказівок та терміну, необхідного для виконання.

Окрему ухвалу може бути оскаржено в установленому цим Кодексом порядку (ч. 3 ст. 90 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 86, 90 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Направити вказану окрему ухвалу на адресу Міністерства аграрної політики та продовольства України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24, ).

2. Міністерству аграрної політики та продовольства України :

- розглянути окрему ухвалу та не допускати порушень приписів діючого законодавства в подальшому;

- про результати розгляду окремої ухвали повідомити господарський суд Житомирської області у місячний строк з дати винесення даної окремої ухвали.

Суддя ОСОБА_1

Віддрук:

1 - в справу

2 - в наряд

3 - Міністерству аграрної політики та продовольства України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24)