ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р.Справа № 916/2456/17

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Топольницької Б.П.

За участю представників сторін:

Від позивача: Лугова І.О. за довіреністю №2314 від 17.10.2017р., Рябошапка В.В. за довіреністю №1936 від 10.08.2017р.;

Від відповідача: Орлик Л.А. за довіреністю №2975 від 14.11.2017р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства „Укртелеком" в особі Одеської філії публічного акціонерного товариства „Укртелеком" до Управління соціальної політики Чорноморської міської ради про стягнення 197 140,52 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Укртелеком" в особі Одеської філії публічного акціонерного товариства „Укртелеком" (далі по тексту - ПАТ „Укртелеком") звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Управління соціальної політики Чорноморської міської ради (далі по тексту - Управління соціальної політики) про стягнення заборгованості у розмірі 197 140,52 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем обов'язку з відшкодування вартості наданих позивачем послуг пільговим категоріям громадян.

Відповідач заперечував проти задоволення заявлених ПАТ „Укртелеком" позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, Управління соціальної політики наголошувало про відсутність укладеного з позивачем договору про відшкодування вартості наданих пільговим категоріям громадян послуг, а, отже, про відсутність підстав для стягнення коштів у розмірі 197 140,52 грн. на користь позивача. Окрім того, відповідач як на підставу відмову у задоволенні позову посилається на відсутність фінансування зазначених пільг за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 8.7 Положення про Управління соціальної політики, затвердженого рішенням Чорноморської міської ради №86-VII від 10.06.2016р., Управління відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу та контролює надання установлених пільг інвалідам, ветеранам війни та праці, сім'ям загиблих військовослужбовців, інвалідам 1 та 2 групи по зору, багатодітним сім'ям, іншим пільговим категоріям громадян та координує роботу підприємств, установ і організацій з цих питань та виносить відповідні пропозиції.

Листом №6-09/23 від 15.01.2016р. Фінансовим управлінням Іллічівської міської ради було запропоновано Управлінню соціальної політики призупинити укладання договорів з підприємствами на відшкодування вартості послуг зв'язку пільговим категоріям громадян, оскільки у додатку № 7 до Закону України „Про Державний бюджет України на 2016р." не передбачено відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

Листом №140 від 22.01.2016р. Управлінням соціальної політики було повідомлено ПАТ „Укртелеком", що у зв'язку з відсутністю фінансування договір на відшкодування вартості послуг зв'язку, наданих пільговим категоріям громадян, укладатися не буде.

Не дивлячись на повідомлення Управління соціальної політики про відсутність грошових коштів для відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, та, відповідно, підстав для укладення договору, ПАТ „Укртелеком" було складено та направлено на адресу відповідача наступні акти розрахунків, складені станом на 01.02.2016р. на суму 84 грн., станом на 01.03.2016р. на суму 18 510,26 грн., станом на 01.04.2016р. на суму 37 696,34 грн., станом на 01.05.2016р. на суму 56 407,89 грн., станом на 01.06.2016р. на суму 74 732,05 грн., станом 01.07.2016р. на суму 92 797,78 грн., станом на 01.08.2016р. на суму 110 942,74 грн., станом на 01.09.2016р. на суму 128 699,98 грн., станом на 01.10.2016р. на суму 146 249,80 грн., станом на 01.11.2016р. на суму 163 599,00 грн., станом на станом на 01.12.2016р. на 180 313,81 грн., станом на 01.01.2017р. на суму 197 140,52 грн.

При зверненні до господарського суду із позовними вимогами до Управління соціальної політики, ПАТ „Укртелеком" посилалось на неналежне виконання відповідачем обов'язку із відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, у зв'язку з чим, просило господарський суд стягнути із відповідача спірну суму боргу.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року N 2017-III (з наступними змінами та доповненнями) виключно Законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" від 18 листопада 2003 року N 1280-IV (з наступними змінами та доповненнями) телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Положеннями п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 за № 295, визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Відповідно до приписів ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки, зокрема, на соціальний захист та соціальне забезпечення. Видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами положень п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 за № 256 „Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. N 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" (Офіційний вісник України, 2003 р., N 5, ст. 177), житлових субсидій населенню, допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги по догляду за інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу; здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Вищенаведені приписи чинного законодавства дозволяють господарському суду дійти висновку, що зобов'язання сторін з надання послуг та відшкодування витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян виникають безпосередньо із законів України. Правова позиція суду із цього питання узгоджується із висновком Вищого господарського суду України, викладеним у постанові від 12.07.2017р. по справі №918/1361/16, та висновком Харківського апеляційного господарського суду, викладеним у постанові від 15.05.2017р. по справі №917/2124/16.

З огляду на встановлені у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету вимоги щодо розрахунків з постачальниками послуг, в тому числі і операторами телекомунікації, які є постачальниками телекомунікаційних послуг (послуг електрозв'язку) на підставі актів звіряння розрахунків, обов'язок з проведення яких покладено на головних розпорядників коштів місцевих бюджетів, тобто на органи державної виконавчої влади, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення, у даному випадку на Управління соціальної політики, господарський суд доходить висновку про необхідність задоволення заявлених позивачем вимог.

При цьому, господарський суд зауважує, що відсутність бюджетних коштів для відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, не є підставою для звільнення відповідача (органу, уповноваженому державою здійснювати від її імені повноваження в цих правовідносинах) від відповідальності за порушення зобов'язання з компенсації наданих позивачем послуг, у зв'язку з чим, господарський суд критично оцінює доводи відповідача у названій частині.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, господарський суд визнає обґрунтованою та доведеною суму заборгованості відповідача перед ПАТ „Укртелеком" за надані пільговим категоріям громадян послуги, вартість яких складає 197 140,52 грн., у зв'язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи все наведене вище, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення із Управління соціальної політики Чорноморської міської ради на користь публічного акціонерного товариства „Укртелеком" в особі Одеської філії публічного акціонерного товариства „Укртелеком" заборгованості в сумі 197 140,52 грн. відповідно до положень ст. ст. 11, 509, 525, 526, 617, 625 ЦК України, ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", 63 Закону України "Про телекомунікації", ст. ст. 89, 102 Бюджетного кодексу України.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 35, 44, 49, 82-85, ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління соціальної політики Чорноморської міської ради /68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, буд. 8-А, ідентифікаційний код 03194743/ на користь публічного акціонерного товариства „Укртелеком" /01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, ідентифікаційний код 21560766/ в особі Одеської філії публічного акціонерного товариства „Укртелеком" /65023, м. Одеса, вул. Коблевська, 39/ заборгованість у розмірі 197 140,52 грн. /сто дев'яносто сім тисяч сто сорок грн. 52 коп./, судовий збір у розмірі 2 957,11 грн. /дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят сім грн. 11 коп./. Наказ видати.

Відповідно до п. 13 ч. 1 Перехідних положень ГПК України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі ст. ст. 91, 93 ГПК в редакції згідно з Законом України від 13 липня 2017 року N 2136-VIII України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до п. 17.5 ч. 1 Перехідних положень ГПК України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне рішення складено 18 грудня 2017 р.

Суддя С.П. Желєзна