ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" грудня 2017 р. Справа № 925/1919/15

вх. № 24891/17 від 15.11.2017

Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Соколишиною І.А., за участю: особисто - арбітражного керуючого Гуріна Р.А. (ліквідатор банкрута), представників за довіреностями - Гаврилової С.А. (від публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"), Пропадущого А.В. (від товарної біржі "Перша Українська міжрегіональна товарна біржа"), розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду скаргу

заявника ОСОБА_4

на дії організатора аукціону, товарну біржу "Перша Українська міжрегіональна товарна біржа"

у справі за заявою

ініціюючого кредитора Українсько-американського спільного підприємства у

формі товариства з обмеженою відповідальністю

"Каіс"

до боржника приватного підприємства "Віталком"

про визнання банкрутом, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) подано скаргу від 10.11.2017 (вх.суду №24891/17 від 15.11.2017) з вимогами: визнати Першу українську міжрегіональну товарну біржу та ОСОБА_4 учасниками у справі про банкрутство; встановити факти порушення організатором аукціону, товарною біржею "Перша українська міжрегіональна товарна біржа", порядку підготовки та проведення аукціону; стягнути з товарної біржі "Перша українська міжрегіональна товарна біржа" на його користь штраф у розмірі гарантійного внеску у сумі 1457000,03 грн. та видати виконавчий документ.

Заяву мотивовано тим, що 12.09.2017 на офіційному сайті Вищого господарського суду було оприлюднено оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна боржника; що 29.09.2017, в межах зазначеного в оголошенні строку і за вказаними у ньому реквізитами, ним було сплачено гарантійний внесок у розмірі 1000 грн. та надіслано на адресу організатора заяву на участь в аукціоні, однак, в порушення вимог ч.5 ст.60 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції згідно із Законом України від 22.12.2011 №4212-VI, чинній з 19.01.2013, далі - Закон-4212) на адресу зазначеної ним електронної пошти, підтвердження реєстрації заяви на участь в аукціоні надіслано не було; що, прибувши на місце проведення аукціону 12.10.2017 за вказаною в оголошенні адресою у АДРЕСА_2, ним не було знайдено місця проведення аукціону, оскільки за цією адресою знаходиться двосекційна багатоповерхова будівля із великою кількістю приміщень; що організатором аукціону в порушення вимог: ч.1 ст.59 Закону-4212 - не вказано в оголошенні місця проведення аукціону, оскільки не вказано номер офісу або приміщення; ч.1 ст.63 Закону-4212 - не забезпечено доступ до місця проведення аукціону; ч.1 ст.59 Закону-4212 - в оголошенні встановлено плату з переможця аукціону у вигляді біржового збору та не вказано місце знаходження майна; ч.1 ст.52, ст.65 Закону-4212 - невірно визначено статус аукціону, порушено строки його проведення та не зменшено початкову вартість майна боржника на 20% відносно його початкової вартості попереднього аукціону; ч.2 ст.61 Закону-4212 - встановлено розмір гарантійного внеску, що не відповідає 10% початкової вартості майна; ч.4 ст.60 Закону-4212 - не надіслано на його адресу жодним з доступних способів копії протоколу про результати розгляду заяв представлених на участь в аукціоні; ч.1 ст.70 Закону-4212 - не повернуто гарантійний внесок, незважаючи на те, що повідомлення про результати проведення другого повторного аукціону з продажу майна боржника оприлюднено 17.10.2017 на офіційному сайті Вищого господарського суду України, згідно з яким аукціон визнаний таким, що не відбувся на підставі рішення Біржового комітету від 12.10.2017; що за порушення ст.56 Закону-4212, допущені організатором аукціону при підготовці та проведенні аукціону, останній має сплатити заявнику штраф у розмірі гарантійного внеску, який, із врахуванням встановленої початкової вартості майна на даному аукціоні 14570000,30 грн., становить 1457000,03 грн.

Учасники провадження у справі про банкрутство боржника були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак ОСОБА_6, кредитори Українсько-американське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС", Золотоніська об'єднана державна податкова інспекція, товариство з обмеженою відповідальністю "Регіон Черкаси", участі представників у судове засідання не забезпечили, про причини їх неявки до суду не повідомили.

Товарна біржа «Перша українська міжрегіональна товарна біржа» у відзиві від 12.12.2017 вх.суду №27179/17 та її представник у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили і пояснили, що заявником було сплачено гарантійний внесок у розмірі 1000 грн., тому він не може вимагати штраф у розмірі 1457000,03 грн., тобто більшому від фактично сплаченого; що в термін, визначений оприлюдненим 12.09.2017 на офіційному сайті Вищого господарського суду оголошенням про призначення на 12.10.2017 о 12:00 год. другого повторного аукціону з продажу майна боржника, а саме: лоту №1 цілісного майнового комплексу у вигляді дебіторської заборгованості боржника на суму 7763863,83 грн., на адресу організатора аукціону надійшло дві заяви на участь від ОСОБА_6 та ОСОБА_4, якими сплачено гарантійний внесок у розмірі 1000 грн.; що у день проведення аукціону на реєстрацію учасників, яка проводилась з 11 год. 30 хв. до 12 год. 00 хв. у вестибюлі будівлі за адресою АДРЕСА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не з'явились, про що було зроблено запис в журналі реєстрації учасників аукціону від 12.10.2017; що відповідно до п.3 розділу 8 Правил про порядок організації та проведення аукціонів (публічних торгів) з продажу майна підприємств банкрутів, опублікованих на офіційному веб-сайті Першої української міжрегіональної товарної біржі за адресою: https://www.pumtb.com.ua (далі -Правила біржі) у разі, якщо учасник не з'явився на аукціон, не відкликавши свою заяву до кінцевого терміну прийняття заявок на участь в аукціоні, гарантійний внесок поверненню не підлягає, а зараховується в повному розмірі в рахунок штрафних санкцій; що в оголошенні про проведення аукціону зазначено контактні телефони організатора аукціону та ліквідатора банкрута, однак від ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звернень на вказані телефонні номери не було, що свідчить про їх безвідповідальне ставлення до аукціону та про наміри його зриву; що розмір біржового збору, строки та порядок його перерахунку передбачені ч.4 п.13 Правил біржі, який був зменшений рішенням організатора аукціону з 5% до 1%, про що зазначено в оголошенні; щодо тверджень скаржника про невірне визначення організатором аукціону статусу аукціону та початкової вартості майна боржника, то вони спростовуються тим, що листом від 17.02.2017 №41 ліквідатор банкрута повідомив організатора аукціону про необхідність скасування призначеного на 24.02.2017 другого повторного аукціону (оголошення про проведення якого оприлюднено на сайті ВГСУ 26.01.2017 за №39729) у зв'язку із допущеною ліквідатором банкрута помилкою, а саме не включенням до цілісного майнового комплексу боржника усіх його активів і пасивів, а листом від 16.08.2017 №122 ліквідатором банкрута доручено організатору опублікувати нове оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна боржника за стартовою ціною 14570000,30 грн., відображеною в балансі ПП «Віталком» станом на 31.12.2015, як «активи», із можливістю її зниження до виявлення бажаючого укласти договір, що передбачено рішенням комітету кредиторів (протокол від 16.08.2016 №2).

Ліквідатор банкрута, арбітражний керуючий Гурін Р.А., у письмовому поясненні від 11.12.2017 №187 (вх.суду №27173/17 від 12.12.2017) та у судовому засіданні проти задоволення вимог скаржника заперечив і пояснив, що інформацію про місце знаходження майна боржника, яке було виставлено на продаж, (а на продаж було виставлено лише дебіторську заборгованість) заявник міг отримати безпосередньо у ліквідатора банкрута за телефоном, вказаним в оприлюдненому оголошенні 12.09.2017 за №4588 на офіційному сайті Вищого господарського суду; що рішенням зборів комітету кредиторів (протоколом №2 від 16.08.2017) встановлено фіксований гарантійний внесок у розмірі 1000 грн., незалежно від того, яким є аукціон (перший, повторний, другий повторний); що заявником не надано доказів перебування о 12 годині 12.10.2017, ні у місті Черкаси, ні за адресою проведення аукціону та не надано доказів не допущення до участі в аукціоні; що надані суду фотографії виготовлені з мережі Інтернет (із сайту Google-карти); що єдиною метою подання заяви на участь в аукціоні заявником є наступне подання цієї скарги та стягнення з організатора аукціону штрафу відповідно до ч.1 ст.56 Закону-4212; що аукціон визнаний таким, що не відбувся на підставі рішення Біржового комітету від 12.10.2017.

При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Закон-4212. Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши учасників у справі про банкрутство та дослідивши наявні у справі докази суд вважає, що у заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст.1 Закону-4212 учасниками у справі про банкрутство є "у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство". Законом-4212 передбачено випадок проведення аукціону з продажу майна (розділ IV та інші норми). Відповідно до ч.4 ст.49 Закону-4212 "суб'єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники". Заявник і товарна біржа «Перша українська міжрегіональна товарна біржа» є учасниками аукціону, отже є і учасниками у справі про банкрутство в силу закону. Судом вказану обставину враховано при прийнятті заяви заявника до розгляду у межах справи про банкрутство. Вказаний статус цих осіб ніким із присутніх у судовому засіданні та інших учасників у справі про банкрутство не оспорюється. Тому вимога про визнання заявника і товарної біржі «Перша українська міжрегіональна товарна біржа» учасниками у справі про банкрутство підлягає задоволенню.

Вимога "встановити факти порушення організатором аукціону, товарною біржею "Перша українська міжрегіональна товарна біржа", порядку підготовки та проведення аукціону" задоволенню не підлягає, оскільки до Господарським процесуальним кодексом України не передбачено повноважень суду виносити рішення у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення (як це передбачено в Цивільному процесуальному кодексі України), а також не передбачено обов'язку господарського суду здійснювати пошук доказів "порушень організатором аукціону порядку підготовки та проведення аукціону" і винесення за такою вимогою судового рішення. Наявність чи відсутність фактів, якими сторони обгрунтовують свої вимоги чи заперечення, господарський суд установлює під час розгляду справи і саме на підставі установлених фактів оцінює дії осіб та обгрунтованість вимог.

Решта вимог не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

1.Відповідно до ст.33, 36 Господарського процесуального кодексу України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Порядок засвідчення копій роз'яснено у п.2.2. пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 №18, згідно з яким: копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації; правила нотаріального засвідчення копій документів встановлюються чинним законодавством; у разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Відповідно до ст.75 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом. Вірність копії документа, виданого громадянином, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина. Порядок засвідчення вірності копій документів і витягів з них, засвідчення справжності підписів на документах, визначено главою 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595.

Таким чином, громадяни (в тому числі і фізичні особи-підприємці) не мають права особисто посвідчувати копії документів, як це вчинено заявником. Заявник у судове засідання не з'явився і оригіналів суду не пред'явив. Ухвала суду від 30.11.2017 про надання належним чином засвідчених копій документів, доданих до заяви, заявником не виконана. Отже подані заявником і посвідчені ним копії документів, виготовлені за допомогою технічних засобів копіювання, не є належними і допустимими доказами, а обставини, на підтвердження яких вони надані заявником, є не доведеними.

2. Заявлено вимогу стягнути з організатора аукціону на користь заявника штраф у розмірі гарантійного внеску у сумі 1457000,03 грн. з підстав порушення ст.56 Закону-4212. Цією нормою передбачено, що "у разі якщо порушення порядку підготовки та проведення аукціону перешкодило зацікавленій особі взяти участь або перемогти на аукціоні, організатор аукціону зобов'язаний сплатити такій особі штраф у розмірі гарантійного внеску".

Однак, заявник сплатив гарантійний внесок лише 1000 грн., тому не має права вимоги штрафу у розмірі 1457000 грн.

Також заявник вказує у заяві ті обставини (і ними обгрунтовує свої вимоги), що він вчинив дії, спрямовані на участь в аукціоні, для чого прибув у будівлю АДРЕСА_2, проте не знайшов організатора аукціону та місця проведення аукціону.

Згідно із ст.56 Закону-4212 заявник має доводити або ті обставини, що він не зміг взяти участь у аукціоні, або ті обставини, що він не зміг перемогти у аукціоні, оскільки обставина неможливості взяти участь виключає обставину участі (та відповідно можливість перемогти) і навпаки. Альтернативність цих обставин вказана у законі зрозуміло і однозначно.

Отже, доводи про те, що порушення порядку підготовки та проведення аукціону 12.10.2017 (не направлення на адресу електронної пошти заявника підтвердження реєстрації заяви на участь в аукціоні, не надіслання на адресу заявника копії протоколу про результати розгляду заяв на участь в аукціоні, установлення плати з переможця аукціону у вигляді біржового збору, невірного визначення статусу аукціону, порушення строків його проведення, не зменшення початкової вартості, встановлення розміру гарантійного внеску менше 10%, неповернення гарантійного внеску) стали перешкодою заявнику прийняти участь в аукціоні суд відхиляє з огляду на те, що, по-перше, заявником не наведено мотивів, яким саме чином ці порушення перешкодили йому прийняти участь в аукціоні, по-друге, суд вважає, що вони не були перешкодою реалізації права прийняти участь в аукціоні, і по-третє, заявник сам спростовує свої ж доводи про те, що порушення перешкодили участі, оскільки стверджує про свою явку для участі в конкурсі. Тобто заявник міг прийняти участь у конкурсі і сам же цю обставину підтверджує.

Однак, заявником у заяві не вказано і до заяви не додано доказів його явки 12.10.2017 о 12 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_2, в той час як обставини неявки заявника підтверджується записом організатора аукціону в журналі реєстрації учасників аукціону від 12.10.2017. За обставин неявки ОСОБА_4 з власної вини не прийняв участь в аукціоні, отже у організатора аукціону відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 56 Закону-4212.

Суд відхиляє доводи заявника про не зазначення місця проведення аукціону, оскільки Закон-4212 не передбачає обов'язку організатора аукціону вказувати номер приміщення (офісу, кімнати, кабінету тощо) в будівлі, в якій проводиться аукціон, а доказів обставин реєстрації іншої адреси в межах однієї будівлі як юридичних об'єктів (наприклад, окремих інвентарних об'єктів чи окремих адрес реєстрації юридичних осіб тощо) у межах однієї будівлі по АДРЕСА_2, у заяві не вказано і до заяви не додано. Обгрунтування у поясненнях представника способу допуску до участі в аукціоні його учасників (шляхом реєстрації на вході в будівлю) суд вважає прийнятним.

Керуючись ст.4-1, 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 40, 56 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 від 10.11.2017 (вх.суду №24891/17 від 15.11.2017 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) і товарну біржу «Перша українська міжрегіональна товарна біржа» (21050, м. Вінниця, вул М.Оводова, буд.46, ідентифікаційний код 33448992) учасниками у справі про банкрутство.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду набрала законної сили у день її проголошення, однак може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 22.12.2017.

Направити цю ухвалу ліквідатору банкрута, членам комітету кредиторів (4), а також рекомендованим листом заявнику, ТБ "Перша українська міжрегіональна товарна біржа".

Суддя Ю.А. Хабазня

8