ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Справа № 911/3380/17

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Русекспорт, Російська Федерація, м. Москва

до товариства з обмеженою відповідальністю Дельта Медікел, Київська обл., м. Вишневе

про стягнення 2826976,47 рублів

за участю представників:

позивача ОСОБА_1,;

відповідача ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.11.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «Русекспорт» звернулося до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Дельта Медікел про стягнення 2826976,47 російських рублів.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з оплати отриманого згідно договору поставки від 12.01.2015 №67-14/RUS/UKR товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.11.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.12.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.12.2017 розгляд справи відкладено на 14.12.2017.

14.12.2017 через відділ діловодства господарського суду Київської області відповідач надав заяву, в якій визнав позов у повному обсязі, що підтвердив у судовому засіданні.

У судовому засіданні 14.12.2017 представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.01.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Русекспорт» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Медікел» (покупець) був укладений договір поставки №67-14/RUS/UKR.

Постачальник поставляє, а покупець приймає і оплачує, косметичну продукцію, засобів гігієни для порожнини рота і інші товари, далі за текстом цього договору «товари» на умовах FCA - Московська область, с. Давидівське (ІНКОТЕРМС 2010). Асортимент, кількість ціни на товар і порядок оплати будуть узгоджені сторонами в специфікації на кожну партію поставленого товару. Специфікації є невід'ємною частиною цього договору. Загальна сума договору не перевищує 300000000,00 російських рублів (код валюти 643) і складається із загальних сум специфікацій на кожну партію товару (п.п. 1.1.-1.3. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору ціни на товар вказані в специфікаціях на кожну партію товару в російських рублях (код валюти 643) на умовах FCA-Московська область, с. Давидівське (ІНКОТЕРМС 2010) і включають в себе вартість товару, упаковки, витрати на його доставку до місця зберігання і зберігання на складі постачальника, оформлення необхідної документації, а також витрати по митному оформленню в країні постачальника.

Приймання товару за асортиментом, кількістю місць і якості зовнішньої упаковки здійснюється в момент передачі товару покупцеві або його уповноваженому представнику. Передача товару перевізнику визнається передачею товару покупцеві (п. 6.1. договору).

Договір дійсний до 31.12.2015, але в будь-якому випадку до повного завершення сторонами розрахунків за цим договором. Договір може бути пролонгований за письмовою згодою сторін. Сторони мають право розірвати цей договір в односторонньому порядку, повідомивши іншу сторону не менше ніж за 30 календарних днів до дати розірвання. У разі розірвання договору, сторони не звільняються від зобов'язань, що виникли в період дії цього договору (п.п. 12.1.-12.3. договору).

01.04.2016 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору про зміну п. 10 «Арбітраж». Згідно нової редакції вказаної статті договору, усі спори, протиріччя і вимоги, що виникають з цього договору або у звязку з ним, у тому числі стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, належать до вирішення в господарському суді Київської області.

На виконання умов договору поставки від 12.01.2015 №67-14/RUS/UKR позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 2826976,47 рублів. Даний товар був поставлений постачальником на підставі специфікацій №№263 від 18.04.2016, 269 від 20.04.2016. На адресу покупця були виставлені рахунки-фактури №№ 226/1, 227/1 від 20.04.2016 на загальну суму 2826976,47 російських рублів.

В якості досудового врегулювання спору позивачем було направлено відповідачеві претензію вих. №РЭ/0327-01 від 27.03.2017 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 2826976,47 російських рублів. У відповіді на претензію відповідач визнає факт поставки йому товару на суму 2826976,47 російських рублів.

Проте, як стверджує позивач, відповідач не розрахувався за поставлений товар, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 2826976,47 російських рублів.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути з відповідача 2826976,47 російських рублів.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, ст. 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів сплати відповідачем зазначеної суми боргу суду не надано.

Відповідач у заяві, поданій через канцелярію суду 14.12.2017 визнав позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову не порушує прав третіх осіб і не суперечить законодавству.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 2826976,47 російських рублів є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Судовий збір у розмірі 42404,64 російських рублів відповідно до положень статті 49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 78, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Медікел» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 43, код 39448817) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Русекспорт» (121099, м. Москва, Новинський бульвар, буд. 8, поверх 13, кімната 5, ІПН/КПП /773001,47 російських рублів основного боргу, 42404,64 російських рублів судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 14.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 19.12.2017.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Т.Д. Лилак