РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017Справа №910/18821/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп"

про стягнення 17 293 071,44 грн.

Представники сторін:

від позивача: Курильченко К.О. - представники за довіреністю № 428 від 01.08.2017 р.;

від відповідача: Комлик І.С. - представник за довіреністю № б/н від 13.11.2017 р.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс"

про визнання договору поставки товарів партіями з використанням старт-карт № СК 123 від 01.02.2016 р. недійсним

Представники сторін:

від позивача: Комлик І.С. - представник за довіреністю № б/н від 13.11.2017 р.

від відповідача: Курильченко К.О. - представники за довіреністю № 428 від 01.08.2017 р.;

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про стягнення 17 293 071,44 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.02.2016 року між ним та відповідачем укладено договір поставки товарів партіями з використання старт-карт №СК121.

На виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем прийнято нафтопродукти на загальну суму 182 072,63 грн.

Станом на 12.10.2017 року зобов'язанні по оплаті покупцем не виконано у зв'язку з чим заборгованість становить 123 328,55 грн.

Також, 01.02.2016 року між сторонами укладено договір поставки товарів партіями з використання старт-карт №СК123.

На виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем прийнято нафтопродукти на загальну суму 15 116 005,94 грн.

Відповідачем частково здійснено оплату в розмірі 757 967,40 грн.

Станом на 12.10.2017 року неоплаченою залишилась сума в розмірі 14 358 038,54 грн.

У зв'язку з чим позивач звернувся в суд з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 17 293 071,44 грн. з яких: 123 328,55 грн. - заборгованість (основний борг) за договором поставки товарів партіями з використання старт-карт №СК121 від 01.02.2016; 17 167 742,89 грн. заборгованість за договором поставки товарів партіями з використання старт-карт №СК123 від 01.02.2016, а саме: 14 358 038,54 грн. - сума основного боргу, 2 331 408,35 грн. інфляційні втрати, 480 296,00 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.11.2017 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 28.11.2017 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.11.2017 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено повністю. Накладено арешт в межах суми позову у розмірі 17 169 742 (сімнадцять мільйонів сто шістдесят дев'ять тисяч сімсот сорок дві) грн. 89 коп. на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" (03134, м. Київ, вулиця Жмеринська, будинок 30, ) на рахунках, що зазначені та, які будуть виявлені під час виконання ухвали суду про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.11.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Києва від 01.11.2017 у справі № 910/18821/17.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.11.2017 р. заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про часткове скасування забезпечення позову задоволено частково. Скасовано заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Києва від 01.11.2017 року у справі № 910/18821/17 в частині накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп"(03134, м. Київ, вулиця Жмеринська, будинок 30, ), які розміщені на рахунку №4389 в АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК" щодо грошових коштів в межах фонду оплати праці товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.11.2017 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про часткове скасування забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Києва від 01.11.2017 року у справі № 910/18821/17 в частині накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп"(03134, м. Київ, вулиця Жмеринська, будинок 30, ), які розміщені на рахунку №4389 в АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК".

16.11.2017 р. до канцелярії господарського суду м. Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" надійшла заява про виправлення описки ухвалі господарського суду м. Києва від 15.11.2017 року у справі 910/18821/17

В судовому засіданні 28.11.2017 року оголошено перерву до 11.12.2017 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.11.2017 р. у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про виправлення описки в ухвалі господарського суду міста Києва від 15.11.2017 року у справі № 910/18821/17 відмовлено.

29.11.2017 року до канцелярії суду позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що відповідач здійснив частковий розрахунок за основною сумою боргу за договором №121 від 01.02.2016 року, станом на 28.11.2017 року основний борг зменшився з суми 123 328,55 грн. до суми 60 827,14 грн., у зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача заборгованості в розмірі 17 230 570 грн. з яких: 60 827,11 грн. - заборгованість (основний борг) за договором поставки товарів партіями з використання старт-карт №СК121 від 01.02.2016; 17 167 742,89 грн. заборгованість за договором поставки товарів партіями з використання старт-карт №СК123 від 01.02.2016, а саме: 14 358 038,54 грн. - сума основного боргу, 2 331 408,35 грн. інфляційні втрати, 480 296,00 грн. 3% річних.

У відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

06.12.2017 року до відділу канцелярії господарського суду м. Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп", на підставі ст. 60 Господарського процесуального кодексу України, надійшла зустрічна позовна заява до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс" про визнання договору поставки товарів партіями з використанням смарт-карт №СК 123 від 01.02.2016р. недійсним.

Зустрічні позовні вимог обґрунтовані тим, що на думку позивача за зустрічним позовом, договір поставки товарів партіями з використання старт-карт №СК123 від 01.02.2016 року є недійсним на підставі ст.. 237, 239, 203,215 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.12.2017 р. порушено провадження у справі та прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" до товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс" про визнання договору поставки товарів партіями з використанням смарт-карт № СК 123 від 01.02.2016р. недійсним, розгляд справи призначено на 11.12.2017 р.

У судовому засіданні 11.12.2017 р. представник відповідача подав клопотання про витребування доказів по справі, а саме чеки з POS-терміналу (термінальний чек) (обліковий документ, що друкується POS-терміналом та засвідчує факт відпустки ПММ покупцю (довіреній особі покупця).

Представник позивача заперечував проти даного клопотання.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів по справі.

Представник відповідача подав клопотання про витребування доказів по справі, а саме оригінали банківських виписок на підтвердження часткової оплати відповідачем коштів за поставлений товар згідно договорів поставки товарів партіями з використанням старт-карт № 121, 123 від 01.02.2016 р. за період з 01.02.2016 р. по 28.11.2017 р.

Представник позивача заперечував проти даного клопотання.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів по справі.

Представник відповідача подав клопотання про витребування доказів по справі, а саме оригінали договорів поставки товарів партіями з використанням старт-карт № 121, 123 від 01.02.2016 р. та документи на підтвердження повноважень підписантів даних договорів, видаткових накладних, актів приймання-передачі, податкові накладні, докази оплати поставленого товару.

Представник позивача зазначив, що наявні оригінали договору поставки товарів партіями з використанням старт-карт № 121 із видатковими накладними та договору № 123, які надав суду для огляду.

Суд оглянув надані оригінали документів.

Представник відповідача оглянув надані оригінали документів представником позивача.

Суд частково задовольнив клопотання відповідача про витребування доказів та зобов'язав представника позивача надати оригінал договору поставки товарів партіями з використанням старт-карт № 123.

Представник відповідача подав клопотання про призначення судової експертизи.

Представник позивача заперечував проти даного клопотання.

Представник відповідача заявив усне клопотання про відвід судді.

Представник позивача заперечував проти усного клопотання про відвід судді.

В судовому засіданні оголошено перерву до 12.12.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2017 року у задоволенні усного клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про відвід судді відмовлено.

12.12.2017 р. до канцелярії суду відповідач подав заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, заяву про відвід судді (не підписана заявником), а тому суд її залишив без розгляду.

У судовому засіданні 12.12.2017 р. представник відповідача підтримав подану заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представник позивача заперечив проти даної заяви.

Суд відмовив у задоволенні заяви відповідача залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представник відповідача підтримав подане клопотання про призначення судової експертизи.

Представник позивача заперечив проти даного клопотання..

Суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи.

Представник відповідача подав заяву про відвід судді.

Представник позивача заперечував проти заяви про відвід судді.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.12.2017 року у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про відвід судді відмовлено.

Представник ТОВ «Орлан-Транс Груп» подав клопотання про колегіальний розгляд справи.

Представник позивача заперечував проти клопотання про призначення колегіального розгляду справи.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення колегіального розгляду справи.

Представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом заперечував проти первісного позову та просив відмовити у задоволенні первісних позовних вимог.

Представник позивача за зустрічним позовом зустрічні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити.

Представник відповідача за зустрічним позовом заперечував проти зустрічного позову та просив відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, а позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

01.02.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" (покупець) укладено договір поставки №СК121 поставки партіями з використанням старт-карт.

Також, 01.02.2016 року між сторонами укладено договір поставки №СК123 поставки партіями з використанням старт-карт.

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до п.2.1 договорів, постачальник зобов'язується передавати у власність покупця (поставляти) товари, а покупець зобов'язується приймати у власність товари та оплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним договором. Під партією товару сторони розуміють товари в кількості та асортименті, передані покупцю на умовах цього договору.

Товари згідно даного договору постачаються покупцю для виробничого споживання останнім (п.2.2 договорів).

Пунктом 2.4 договорів передбачено, що передача товарів покупцю здійснюється з використання старт-карт.

Згідно з п.2.5 договорів на виконання умов даного договору постачальник зобов'язується передати у власність покупця старт-карти з логотипом «WOG», а покупець зобов'язується прийняти старт-карти та оплатити їх загальну вартість на умовах, визначених даним договором.

Загальна сума договору становить суму вартості товарів, поставлених постачальником покупцю протягом терміну дії даного договору (п.4.4 договорів).

Пунктом 4.1 договорів передбачено, що передача товарів покупцю здійснюється відповідно до цін, встановлених на АЗС на момент здійснення транзакції, якщо інший порядок формування ціни товарів не передбачений в окремих додатках (додаткових угодах) до даного договору. В ціну товарів включається податок на додану вартість та інші обов'язкові платежі згідно чинного законодавства. Сторони погодили, що ціна товарів є узгодженою, коли покупець (довірена особа покупця) здійснили фактичну вибірку товарів АЗС на умовах даного договору та отримали документ, що визначений у п.3.2. ціна товарів відображається в чеку з POS-термінала (чеку РРО), спеціальній відомості, та підтверджується видатковими накладними або актами приймання-передачі товарів.

Відповідно до п.3.4 договорів за результатами транзакцій, що були здійснені протягом звітного періоду, постачальником складається та надається покупцю зведена видаткова накладна (зведений акт приймання-передачі). Вищезазначені документи надаються для підписання після 7 (сьомого) робочого числа місяця наступного за звітним. Покупець зобов'язується підписувати зведену видаткову накладну (зведений акт приймання-передачі) протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту їх отримання.

В матеріалах справи наявний акт приймання-передачі №1 до договору №121 від 01 лютого 2016 року поставки товарів партіями з використання старт-карт, відповідно до якого постачальник передає на умовах до договору №121 від 01 лютого 2016 року, а покупець приймає старт-карти у кількості 104 штуки згідно переліку.

Позивачем на виконання умов договору №121 від 01.02.2016 року поставлено відповідачу товар на загальну суму 182 072,63 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, які підписані та скріплені печатками сторін:

- №108581 від 30.04.2016 року на суму 92 862,46 грн.,

- №133299 від 31.05.2016 року на суму 89 210,17 грн.

Також в матеріалах справи наявні підписані сторонами акти приймання-передачі товарів до договору поставки товарів партіями з використання старт-карт №121 від 01.02.2016 року, а саме:

- за період з 1 квітня 2017 року по 30 квітня 2017 року на суму 92 862,46 грн.,

- за період з 1 травня 2017 року по 31 квітня 2017 року на суму 89 210,17 грн.

Позивачем на виконання умов договору №123 від 01.02.2016 року поставлено відповідачу товар на загальну суму 15 116 005,94 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, які підписані та скріплені печатками сторін:

- №132838 від 30.06.2016 року на суму 2 714 312,53 грн.,

- №132839 від 30.06.2016 року на суму 746 442,82 грн.,

- №163634 від 31.07.2016 року на суму 3 073 747,91 грн.,

- №163635 від 31.07.2016 року на суму 623 873,43 грн.,

- №192624 від 31.08.2016 року на суму 3 154 318,70 грн.,

- №192625 від 31.08.2016 року на суму 544 083,43 грн.,

- №223950 від 30.09.2016 року на суму 2 777 014,00 грн.,

- №223951 від 30.09.2016 року на суму 869 236,51 грн.,

- №252625 від 31.10.2016 року на суму 96 124,31 грн.,

- №252623 від 31.10.2016 року на суму 338 765,58 грн.,

- №282049 від 30.11.2016 року на суму 14 419,97 грн.,

- №306619 від 31.12.2016 року на суму 31 407,98 грн.,

- №18668 від 31.01.2017 року на суму 25 531,65 грн.,

- №48094 від 28.02.2017 року на суму 25 800,26 грн.,

- №74475 від 31.03.2017 року на суму 30 227,11 грн.,

- №109401 від 30.04.2017 року на суму 21 546,51 грн.,

- №132175 від 31.05.2017 року на суму 29 153,24 грн.

Також в матеріалах справи наявні підписані сторонами акти приймання-передачі товарів до договору поставки товарів партіями з використання старт-карт №123 від 01.02.2016 року, а саме:

- за період з 1 червня по 30 червня 2016 року на суму 2 714 312,53 грн.,

- за період з 1 червня по 30 червня 2016 року на суму 746 442,82 грн.,

- за період з 1 липня 2016 року по 31 липня 2016 року на суму 3 073 747,91 грн.,

- за період з 1 липня 2016 року по 31 липня 2016 року на суму 623 873,43 грн.,

- за період з 1 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року на суму 3 154 318,70 грн.,

- за період з 1 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року на суму 544 083,43 грн.,

- за період з 1 вересня 2016 року по 30 вересня 2016 року на суму 2 777 014,00 грн.,

- за період з 1 вересня 2016 року по 30 вересня 2016 року на суму 869 236,51 грн.,

- за період з 1 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року на суму 96 124,31 грн.,

- за період з 1 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року на суму 338 765,58 грн.,

- за період з 1 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року на суму 14 419,97 грн.,

- за період з 1 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року на суму 31 407,98 грн.,

- за період з 1 січня 2017 року по 31 січня 2017 року на суму 25 531,65 грн.,

- за період з 1 лютого 2017 року по 28 лютого 2017 року на суму 25 800,26 грн.,

- за період з 1 березня 2017 року по 31 березня 2017 року на суму 30 227,11 грн.,

- за період з 1 квітня 2017 року по 30 квітня 2017 року на суму 21 546,51 грн.,

- за період з 1 травня 2017 року по 31 травня 2017 року на суму 29 153,24 грн.

Частина 1 статті 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.4.3 договору № СК 121 від 01.02.2016 року в редакції додатку №1 від 01.02.2016 року до договору № СК 121 від 01.02.2016 року, оплата покупцем вартості поставлених товарів здійснюється періодично, протягом 30 календарних днів з моменту фактичного отримання покупцем (довіреною особою) товарів на АЗС. При цьому оплата здійснюється за ціною встановленою на день передачі товарів покупцю.

Покупець в обов'язковому порядку в платіжному дорученні вказує номер договору та наступні реквізити призначення платежу «оплата за партію товару з використання старт-карт». Постачальник, незалежно від призначення платежу вказаного покупцем у платіжних докурених, зараховує отримані від покупця кошти в міру погашення вартості попередньо поставлених покупцю партій товару.

Згідно до п. 4.3 договору № СК 123 від 01.02.2016 року, розрахунки за товари покупець здійснює періодично, протягом 30 календарних днів з моменту фактичного отримання покупцем (довіреною особою) товарів на АЗС. При цьому оплата здійснюється за ціною встановленою на день відпуску товарів, якщо інший порядок розрахунків не погоджений сторонами додатково в додатку до даного договору. Сума оплати та їх періодичність визначаються покупцем самостійно, або зверненням покупця на підставі наданого постачальником рахунку.

Як зазначено позивачем за первісним позовом та не заперечувалась відповідачем за первісним позовом відповідачем здійснено частково оплату по договору № СК 121 від 01.02.2016 року в розмірі 121 245,49 грн. та по договору № СК 123 від 01.02.2016 року на суму 757 967,40 грн.

Крім того суд зазначає, що відповідачем на підтвердження факту сплати на користь позивача коштів надано копії платіжних доручень на загальну суму 852 000,00 грн. з яких призначенням платежу є: оплата за паливо згідно дог. СК-121 від 30.11.16, оплата за паливо згідно дог. СК-121 від 31.01.17, оплата за паливо згідно дог. СК-121 від 31.03.17, оплата за паливо згідно дог. СК-121 від 30.04.17.

Оскільки предметом позову у справі є стягнення коштів за укладеними між товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс" та товариством з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" договорами № СК 121 та № СК 123 поставки товарів партіями з використанням старт-карт від 01.02.2016, тому надані платіжні доручення є неналежними доказами оплати наявної заборгованості за договорами № СК 121 та № СК 123 від 01.02.2016.

Будь-яких інших доказів оплати по договорах матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Таким чином, враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості по договору №121 від 01.02.2017 року в розмірі 60 827,14 грн. та по договору №123 від 01.02.2016 року в розмірі 14 358 038,54 грн. у відповідача за первісним перед позивачем за первісним позовом належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання грошових зобов'язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 480 296,00 грн. та індекс інфляції в розмірі 2 331 408,35 грн. по договору № СК 123 від 01.02.2016р. станом на 12.10.2017 року.

Суд погоджується з розрахунком трьох процентів річних в розмірі 480 296,00 грн. та індексу інфляції в розмірі 2 331 408,35 грн. наданим позивачем за первісним позовом і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання недійсним договору поставки з використання старт-карт №123 від 01.02.2016 року, укладеного з порушенням приписів ч.2 ст. 203 ЦК України, оскільки він підписаний від ТОВ «Орлан-Транс Груп» директором Львівської філії, з перевищенням повноважень без належного погодження генеральним директором ТОВ «Орлан-Транс Груп» на укладення директором Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс Груп» договору поставки з використання старт-карт №123 від 01.02.2016 року.

Як встановлено судом. 01.02.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс" та товариством з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп", в особі директора Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс-Груп" Куцяби Т.Р., що діє на підставі положення про Львівську філію ТОВ "Орлан-Транс-Груп" укладено договір поставки №СК123 поставки партіями з використанням старт-карт.

Відповідно до п.1.4 наданого позивачем за зустрічним позовом Положення про Львівську філію товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп", затвердженого зборами учасників ТОВ "Орлан-Транс-Груп" протокол №5 від 09.06.2005р. (надалі - Положення) філія не є юридичною особою і здійснює свою діяльність у межах повноважень, наданих ТОВ "Орлан-Транс-Груп" .

Згідно з п.4.1 Положення безпосереднє керівництво діяльністю філії здійснюється директором філії.

Статтею 95 ЦК України передбачено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Директор філії діє в межах повноважень, наданих цим Положенням та довіреністю, яка видана генеральним директором товариства (п.4.3 Положення).

Відповідно до п.4.5 Положення директор філії:

- представляє товариство у відносинах з державними та недержавними підприємствам, установами, організаціями, у тому числі з контролюючими та правоохоронними органами, в судах, а також із фізичними особами,

- організовує виконання рішень генерального директора та інших членів дирекції товариства,

- організовує та контролює фінансово-господарську діяльність філії,

- підписує фінансово-господарські документи, в тому числі ті, які стосуються ведення бухгалтерського обліку і звітності,

- має право прийому на роботу та звільнення з роботи осіб, праця яких необхідна для здійснення філією покладених на неї функцій, після погодження з генеральним директором товариства та в межах затвердженого штату,

- видає накази, розпорядження, що стосуються внутрішньої діяльності філії,

- вносить на розгляд членів дирекції товариства пропозиції щодо удосконалення діяльності філії,

- несе відповідальність за дотримання та виконання філією чинного законодавства України,

- несе відповідальність за стан фінансово-господарської діяльність філії та ведення внутрішнього обліку і звітності,

- несе відповідальність за зберігання основних та оборотних фондів, грошових коштів та інших цінностей.

Як зазначено позивачем за зустрічним позовом, із тексту Положення про філію слідує, що директор філії прямо не наділений правом надавати (підписувати) договори відповідно до предмету діяльності філії та/або діяльності ТОВ "Орлан-Транс-Груп" та на час укладення договору поставки представник позивача (директор Львівської філії) діяв на підставі генеральної довіреності від 31 грудня дві тисячі десятого року.

Відповідно до наданої позивачем за зустрічним позовом довіреності від 31.12.2010р. вбачається, що ТОВ "Орлан-Транс-Груп" уповноважує директора Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс-Груп" Куцябу Тараса Романовича бути представником Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс-Груп" для чого надає йому право від імені Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс-Груп" здійснювати наступні дії: в межах наданих повноважень з урахуванням обмежень визначених даною довіреністю укладати від імені Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс-Груп" договори, угоди, вчиняти інші угоди (п.3 довіреності).

У п.7 вищезазначеної довіреності зазначено, що угоди, фінансові та господарські операції, перелік яких наведений нижче можуть бути виконані директором Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс-Груп" Куцяба Тарасом Романовичем тільки при умові їх попереднього письмового погодження з генеральним директором ТОВ "Орлан-Транс-Груп":

- договори купівлі-продажу, оренди (суборенди), зберігання, поставки, підряду, якщо вказаний договір носить разовий характер і вартість майна, робіт, послуг, які приймаються (передаються) по даному договору на момент підписання або в процесі виконання буде перевищувати 20 000 євро або гривневий еквівалент даної суми.

Для погодження вищезазначених угод, фінансових та господарських операцій виконуючий директор Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс-Груп" зобов'язаний до укладення, підписання чи виконання відповідної угоди (операції) отримати оригінал офіційного листа чи довіреність на фірмовому бланку ТОВ "Орлан-Транс-Груп" за підписом генерального директора ТОВ "Орлан-Транс-Груп" та з прикладенням круглої печатки ТОВ "Орлан-Транс-Груп", яка містить дозвіл на укладення, підписання чи виконання відповідної угоди (операції).

Угода (договір), фінансова чи господарська операція, укладена, підписана чи виконана з порушенням обмежень, що зазначені в даній довіреності може бути визнана ТОВ "Орлан-Транс-Груп" недійсною в порядку встановленому чинним законодавством України та з притягненням винних осіб до відповідальності.

Позивачем за зустрічним позовом зазначено, що відповідно до п.4.4 договору № СК 123 від 01.02.2016 року, загальна сума договору становить суму вартості товарів, поставлених покупцю протягом терміну дії даного договору. Як слідує із змісту первинної позовної заяви та видаткових накладних наданих позивачем, на виконання умов договору, позивачем поставлено товар який за текстом позовних вимог не оплачений Львівською філією ТОВ "Орлан-Транс-Груп" на загальну суму 15 116 005,94 грн.

Таким чином, враховуючи факт існування Положення про Львівську філію ТОВ "Орлан-Транс-Груп" та генеральної довіреності від 31 грудня 2010 року, вчинення представником правочину на підставі Положення про Львівську філію ТОВ "Орлан-Транс-Груп" та довіреність не зберігають чинність для ТОВ "Орлан-Транс-Груп" .

Відповідно до ч. 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно з ч. 1 статті 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Частиною 1 статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч.3 статті 237 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частиною 1 статті 238 ЦК України передбачено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Досліджуючи надану позивачем за зустрічним позовом довіреність від 31.12.2010 року судом встановлено, що вона дійсна до тридцять першого грудня дві тисячі п'ятнадцятого року включно, а договір який просить визнати недійним - укладений 01.02.2016 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем за зустрічним позовом не надано довіреності на підставі якої директор Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс-Груп" діяв під час укладення договору № СК від 01.02.2016 року.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 3.4. постанови Пленум Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

В судових засідання представником позивача за первісним позовом не заперечувався факт часткової сплати заборгованості за договором № СК 123 від 01.02.2016 року.

Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права може бути зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно з статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Усі вище наведені вимоги статті 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину, були дотримані сторонами під час укладання договору.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача за зустрічним позовом щодо визнання недійсним договору № СК 123 поставки з використання старт-карт від 01.02.2016 року є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст. 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісні позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариство з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" (03134, м. Київ, вулиця Жмеринська, будинок 30, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд Ресурс" (43010, м. Луцьк, вулиця Кременецька, будинок 38, ідентифікаційний код 33680859) основний борг в розмірі 14 418 865 (чотирнадцять мільйонів чотириста вісімнадцять тисяч вісімсот шістдесят п'ять ) грн.. 65 коп., три проценти річних в розмірі 480 296 (чотириста вісімдесят тисяч двісті дев'яносто шість) грн. 00 коп., індекс інфляції в розмірі 2 331 408 (два мільйони триста тридцять одна тисяча чотириста вісім) грн. 35 коп., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 240 000 (двісті сорок тисяч) грн. 00 коп.

3. В зустрічному позові відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 20.12.2017 року.

Суддя С.М.Мудрий