ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Справа № 915/1137/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1, дов. б/н від 10.05.2017,

представник позивача в судове засідання не зявився

представник третьої особи в судове засідання не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна, 03049, м.Київ, просп. Повітрофлотський, 25

до відповідача: Приватного підприємства ПИК, 54003, АДРЕСА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2, 54055, АДРЕСА_2,

про: відшкодування шкоди в сумі 18 455,28 грн.

встановив:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Провідна звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до Приватного підприємства ПИК про стягнення грошових коштів у сумі 18 455,28 грн.

Ухвалою суду від 05.12.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (АДРЕСА_2).

Позивач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, 13.12.2017 надав суду клопотання про розгляд справи у відсутність його представника.

Відповідач 04.12.2017 надав суду заперечення на позовну заяву, в яких просив у задоволені позову відмовити, оскільки посилання позивача на положення ст. 1191 ЦК України як на підставу для задоволення позову є необґрунтованими та не узгоджуються з положеннями ст. ст. 512, 514, 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування.

14.12.2017 до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що в матеріалах справи відсутній висновок оціночної установи, який свідчив би про вартість відновлювальних робіт в заявленій позивачем сумі. Рахунок-фактура від 13.03.2015 не відповідає ознакам первинного документа, а має лише інформаційний характер.

Крім того, представником відповідача зазначено, що в штаті відповідача на момент ДТП ОСОБА_2 не знаходився, доручень від підприємства не виконував, відповідачем було укладено договір оренди транспортного засобу з екіпажем, відповідно до якого та до вимог ст. 805 ЦК України екіпаж знаходиться у трудових відносинах з орендодавцем та не припиняє їх після укладення договору.

У відповідності до вимог ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 14.12.2017 оголошувалась перерва до 16 год. 00 хв.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

29.04.2014 між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Провідна (далі страховик, позивач) та ОСОБА_3 (далі страхувальник) був укладений договір № 06/0664872/0802/14 добровільного страхування наземного транспорту (далі Договір), вигодонабувачем визначено ОСОБА_4 (а.с. 10-11).

Відповідно до п. 3 Договору застрахованим транспортним засобом є IVECO DAILY, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, обєм двигуна 2998 куб. см. (далі застрахований автомобіль)

Відповідно до п. 7.3 Договору програма страхування варіант А (повне КАСКО).

Відповідно до п. 10 Договору страхова сума за договором 140 000,00 грн.

Відповідно до п. 11.1 Договору до керування допущені: будь-яка особа на законних підставах із стажем керування більше двох років.

Відповідно до п. 12 Договору безумовна франшиза складає:

- за ризиком Викрадення та за іншими ризиками при конструктивній загибелі транспортного засобу 5 % страхової суми,

- у інших випадках 0 % страхової суми.

Відповідно до п. 12.3 Договору при настанні страхового випадку, коли водієм застрахованого транспортного засобу була особа із водійським стажем менше двох років, безумовна франшиза за ризиками ДТП, Стихійні лиха, Пожежа, ПДТО становить 5 % страхової суми.

Відповідно до пунктів 13, 14 Договору вартість відновлювального ремонту розраховується без урахування фізичного зносу деталей згідно з рахунками СТО, що здійснює відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу, на яку страхувальника направив страховик. Для транспортних засобів, що на момент настання страхового випадку знаходились на гарантійному обслуговуванні виробника на СТО офіційного дилера марки застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до п. 15 Договору надання довідки ДАІ або іншого компетентного органу не є обовязковим:

- якщо внаслідок страхового випадку пошкоджено тільки скляні елементи (деталі) застрахованого транспортного засобу, зокрема: вітрове, заднє, бокове скло, дзеркала, прилади зовнішнього освітлення тощо,

- якщо вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу не перевищує 10 000 грн. за одним страховим випадком, у тому числі якщо страховий випадок оформлено згідно зі спрощеною процедурою оформлення ДТП (Європротокол), (два рази за період дії Договору).

Відповідно до п. 16 Договору страховик компенсує витрати страхувальника на евакуацію та рятування пошкодженого застрахованого транспортного засобу у сумі до 1 000,00 грн.

Відповідно до п. 17 Договору місце дії Договору Україна.

Відповідно до п. 19 Договору строк дії Договору 1 рік з 00:00 год. 30.04.2014 по 24:00 год. 29.04.2015.

30.11.2014 о 00:20 год. на дорозі М-29 Харків-Красноград-Перещепине- /М-18/132кв. 200 м. сталася дорожньо-транспортна пригода (наїзд на транспортний засіб, що стоїть).

Учасники ДТП:

- легковий автомобіль для перевезення вантажів IVECO 35С13, номерний знак НОМЕР_3, № кузова 74952, під керуванням водія ОСОБА_2, автомобіль належить ОСОБА_5, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат Зелена карта АІ2964577 терміном дії до 26.12.2014, виданий ПрАТ СК АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ;

- легковий автомобіль для перевезення вантажів IVECO 513, номерний знак НОМЕР_2, № кузова 37451, що належить ОСОБА_4, поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат Зелена карта АС4897249 терміном дії до 22.02.2015, виданий ПрАТ СК ПРОВІДНА.

Капітаном міліції ВДАІ з обслуговування м. Новомосковськ та Новомосковського району ІОМ ДТП ВДАІ складена довідка № 9468773 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 14), якою встановлено, що ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР) (перевищення безпечної швидкості).

В результаті ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

30.11.2014 власник застрахованого автомобіля ОСОБА_4 повідомив позивача про настання страхової події по телефону.

01.12.2014 ОСОБА_4 звернувся до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна (позивач) із заявою № НОМЕР_4 на виплату страхового відшкодування у звязку з подією, яка має ознаки страхової, на підставі договору № 06/0664872/0802/14 добровільного страхування наземного транспорту від 29.04.2014 (а.с. 12).

Згідно рахунку-фактури № 24-П-65101 від 13.03.2015 (а.с. 16), виписаного ФОП ОСОБА_6, загальна вартість ремонту застрахованого автомобіля з матеріалами складає 53 228,00 грн.

За вищевказаною заявою страховиком був складений страховий акт № НОМЕР_4 від 24.03.2015 (а.с. 17) та був здійснений розрахунок страхового відшкодування, розмір якого склав 53 228,00 грн.

Зазначена сума була оплачена позивачем на рахунок ФОП ОСОБА_6 платіжним дорученням № 0012824 від 25.03.2015 (а.с. 18).

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.01.2015 у справі № н/п 3/490/257/2015(490/117/15-п), яка набрала законної сили, на ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення учасником дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів) накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. Згідно відмітки канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва штраф сплачено в повному обсязі 09.02.2015.

Під час розгляду справи № н/п 3/490/257/2015(490/117/15-п) судом встановлено, що 30 листопада 2014 року, близько 00 год. 20 хв., ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом IVECO, номерний знак НОМЕР_3, рухаючись автодорогою Харків-Сімферополь, в районі 132 км. 200 м., порушивши п.п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки та не обрав безпечної швидкості руху, відволікся від керування, в результаті чого змінив напрямок руху праворуч та допустив зіткнення з транспортним засобом IVECO, номерний знак НОМЕР_2, що стояв на узбіччі. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Під час розгляду справи № н/п 3/490/257/2015(490/117/15-п) ОСОБА_2 визнав факт вчинення ним зазначеного правопорушення. Крім власних пояснень ОСОБА_2 його вина у вчиненні правопорушень підтверджуються даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, протоколі огляду місця ДТП та схемі до нього, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4

15.04.2015 позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ОСОБА_1 страхування з заявою вих. № 03-17/4944 про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації (а.с. 20), посилаючись на наступне.

У звязку з тим, що транспортний засіб потерпілої внаслідок ДТП 29.11.2014 сторони застрахований у ПрАТ СК ПРОВІДНА за договором № 06/0664872/0802/14 добровільного страхування наземного транспорту від 29.04.2014, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 53 228,00 грн. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застрахована у ПрАТ Страхова компанія ОСОБА_1 страхування, позивач просив здійснити відшкодування шкоди в порядку регресу/ суброгації.

Вказана заява отримана ПрАТ Страхова компанія ОСОБА_1 страхування 17.04.2015.

Бухгалтерською довідкою позивача вих. № 22-19/14279 від 14.11.2017 підтверджено, що 18.05.2015 ПрАТ СК ПРОВІДНА отримано від ПрАТ Страхова компанія ОСОБА_1 страхування суму 34 772,72 грн. по страховому відшкодуванню (а.с.41).

Предметом спору у даній справі є вимога Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна до Приватного підприємства ПИК про відшкодування виплаченого страхового відшкодування в сумі 18 455,28 грн. (53 228,00 - 34 772,72) на підставі ст. 27 Закону України Про страхування.

Відповідно до ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За змістом положень ч. 1 ст. 355 ГК України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

У зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача шкоди.

Позивач зазначає, що на момент ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем та виконував службові обовязки, тому саме відповідач на підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України має відшкодувати позивачу шкоду, завдану його працівником.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідач вказує, що ОСОБА_2 станом на 30.11.2014 (дата ДТП) не був працівником Приватного підприємства ПИК і на момент ДТП не виконував жодних доручень від підприємства, що підтверджує довідкою за підписом директора відповідача від 12.12.2017 вих. № 01/12-17 та копією податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ПП ПИК форма №1ДФ за четвертий квартал 2014 року в якій зазначено податкові номера всіх працівників, які працюють на підприємстві, податковий номер ОСОБА_2 (НОМЕР_5) відсутній.

Станом на 30.11.2014 (дата ДТП) легковий автомобіль для перевезення вантажів IVECO 35С13, номерний знак НОМЕР_3, № кузова 74952, (яким на момент ДТП керував ОСОБА_2М.) належав ОСОБА_5 (довідка про ДТП №9468773).

Представником відповідача у наданих до суду поясненнях від 14.12.2017 зазначено, що відповідачем було укладено договір оренди транспортного засобу з екіпажем відповідно до умов якого та ст. 805 Цивільного кодексу України екіпаж знаходиться у трудових відносинах з орендодавцем та не припиняє їх після укладення договору.

У наданій відповідачем до суду довідці за підписом директора ПП «ПиК» вих.№01/12-17 від 12.12.2017 вказано, що у звязку із закінченням терміну зберігання документів, договір оренди транспортного засобу з екіпажем, копії документів про право власності на транспортний засіб IVECO 35C13 д/н НОМЕР_6 надати не можливо.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Відповідно до ч. 1 ст. 805 ЦК України управління та технічна експлуатація транспортного засобу, переданого у найм з екіпажем, провадяться його екіпажем. Екіпаж не припиняє трудових відносин з наймодавцем. Витрати на утримання екіпажу несе наймодавець.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до абз. 2, 3 п.2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», преюдиційне значення для господарського суду має й вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, якщо господарський суд розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльність особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, і лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Позивачем в порушення ст. 33 ГПК України не надано до суду належних доказів в підтвердження обставин, що ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП являвся працівником ПП ПИК та виконував свої службові обовязки. Посилання позивача на те що вказані обставини встановлені постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 26.01.2015 у справі №490/117/15-п та не потребують доказування є безпідставними, оскільки в мотивувальній частині постанови не встановлювались обставини що ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП являвся працівником ПП ПИК та виконував свої службові обовязки.

Враховуючи викладене, позовні вимоги до Приватного підприємства ПИК є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 77, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 19.12.2017.

Суддя Н.О. Семенчук