ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р.Справа № 916/3341/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Від ПАТ «ПРИВАТБАНК»Богатиря К.В. Аленіна О.Ю., Лашина В.В. Кияшко Р.О. Пучкова Л.А., довіреність № 9490-К-О, дата видачі: 07.11.17
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» м. Київ
на ухвалу господарського суду Одеської області
від26.10.2017р.
у справі№ 916/3341/16
за заявою кредитора до боржника Роздільнянської об'єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області Товариства з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Лайн»
провизнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Роздільнянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області звернулась до господарського суду Одеської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Лайн» банкрутом, оскільки Боржник неспроможний сплатити заборгованість перед Кредитором після настання встановленого строку у сумі 573062,86 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.12.2016р., крім іншого, порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Лайн», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Сиволобова М.М., визнані грошові вимоги Кредитора до Боржника, здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Боржника з метою виявлення всіх кредиторів та можливих санаторів.

Ухвалою попереднього засідання від 31.01.2017р. затверджено поданий розпорядником майна та визнаний судом реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Одеської області від 14.03.2017р. товариство з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Лайн», визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Потупало Н.І.

На виконання постанови господарського суду Одеської області за результатами роботи ліквідатором надано суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута з додатковими документами. Також, ліквідатор звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди в сумі 47 456,35 грн. та відшкодування витрат в сумі 301 грн. за виконання повноважень ліквідатора.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.10.2017р.:

1.Затверджено звіт ліквідатора.

2. Затверджено ліквідаційний баланс товариства з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Лайн» (67663, Одеська обл., Біляївський район, с. Усатове, вул. Енергетиків,11, код 37136804).

3.Припинено юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Лайн» (67663, Одеська обл., Біляївський район, с. Усатове, вул. Енергетиків,11, код 37136804).

4.Затверджено звіт арбітражного керуючого Потупало Н.І. (свідоцтво №1167 від 02.07.2013р.) про нарахування грошової винагороди в сумі 47 456,35 грн. та відшкодування витрат в сумі 301 грн.

5.Стягнуто з Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (67400, Одеська область, м.Роздільна, вул. Європейська, 37, код 39486302) на користь арбітражного керуючого Потупало Наталії Ігорівни (свідоцтво №1167 від 02.07.2013р., код , 50005, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 80, каб. 28) грошову винагороду в сумі 40 306 (сорок тисяч триста шість) грн. 45 коп.

6.Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д, код 14360570) на користь арбітражного керуючого Потупало Наталії Ігорівни (свідоцтво №1167 від 02.07.2013р., код , 50005, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 80, каб. 28) грошову винагороду в сумі 4 206 (чотири тисячі двісті шість) грн. 47 коп.

7.Видано накази.

8.Зобов'язано державного реєстратора не пізніше наступного робочого дня з дати надходження цієї ухвали заповнити реєстраційну картку про державну реєстрацію припинення юридичної особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Лайн» (67663, Одеська обл., Біляївський район, с. Усатове, вул. Енергетиків,11, код 37136804), внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

9.Кредиторську заборгованість банкрута списано як безнадійну. Вимоги, незадоволені за відсутністю майна, вважати погашеними.

10.Припинено повноваження ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Потупало Н.І. (свідоцтво №1167 від 02.07.2013р.).

11.Провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду від 26.10.2017р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось з апеляційною скаргою, відповідно до якої скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 26.10.2017р. по справі № 916/3341/16 та направити справу на новий розгляд у суд першої інстанції на стадію ліквідаційної процедури.

Як на підставу викладених у скарзі вимог, апелянт посилається на наступне:

- ліквідатором не надано довідки архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню;

- не надано запитів до Головного управління Держпраці, Міністерства економічного розвитку і торгівлі, Регіонального сервісного центру МВС України, Головного управління статистики, Управління Держгеокадастру, Державної інспекції сільського господарства щодо наявності майна у ТОВ «ЕЛІТА ОЙЛ»;

- ліквідатором не подано інформації з органів примусового виконання рішень щодо закриття виконавчих проваджень відносно боржника;

- з ухвали суду та звіту ліквідатора не вбачається, що були отримані виписки з банківських установ щодо руху коштів на рахунках;

- ліквідатором не були закриті рахунки боржника в установах банків, на яких наявні грошові кошти.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017р. (у складі колегії суддів: головуючий суддя Лавриненко Л.В., судді Лашин В.В., Жеков В.І.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та розгляд скарги призначено на 30.11.2017р. о 12:00 год.

Розпорядженням керівника апарату суду № 1343 від 30.11.2017р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку із перебуванням головуючого судді Лавриненко Л.В. та судді Жекова В.І. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2017р., сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Богатир К.В., судді: Аленін О.Ю., Лашин В.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.11.2017р. (у складі колегії суддів: головуючий суддя Богатир К.В., судді Аленін О.Ю., Лашин В.В.) прийнято апеляційну скаргу до розгляду та призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні на 13.12.2017р. о 15:30.

У судове засідання 13.12.2017р. з'явився тільки представник одного кредитора (апелянта), інші сторони та учасники провадження у справі про банкрутство не з'явилися без повідомлення про причини неявки. Доказом фактичного направлення ухвали ОАГС від 30.11.2017р. на адресу сторін та інших учасників процесу є відбиток штампу канцелярії Одеського апеляційного господарського суду на зворотньому боці останнього аркушу вказаної ухвали та завірена копія реєстру поштового відправлення суду, яка додана до матеріалів справи.

Як вбачається із роз'яснень, викладених у пункті 3.9.1 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. (з наступними змінами та доповненнями), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Пункт 3.9.2 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 13.12.2017р., не визнавалась апеляційним господарським судом обов'язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу по суті, до суду не повідомлялося.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинна заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ліквідатора, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - Закон про банкрутство), після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються:

- відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси;

- відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу;

- копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна;

- реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів;

- документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів;

- довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню;

- для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;

- для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Частиною 2 ст. 46 Закону про банкрутство передбачено, що якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається органу, який здійснив державну реєстрацію юридичної особи - банкрута, та органам державної статистики для виключення юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також власнику майна та органам доходів і зборів за місцезнаходженням банкрута.

Згідно ч. 4 ст. 46 Закону про банкрутство, у разі якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував майнові активи банкрута у повному обсязі, суд виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено цим Законом. Новий ліквідатор очолює ліквідаційну комісію і діє згідно з вимогами цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 41 та частиною 1 статті 42 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством та формує ліквідаційну масу з усіх видів майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлених в ході ліквідаційної процедури.

Відтак, обов'язком ліквідатора є належне виконанням ним усіх повноважень в ході ліквідаційної процедури, зокрема, встановлення майна та майнових прав (обтяжень) боржника, його потенційних кредиторів шляхом надіслання запитів до державних реєстрів майнових прав та обтяжень (заборон відчуження), надіслання повідомлень до державних органів, які контролюють сплату загальнообов'язкових податків та зборів, витребування в органах державної виконавчої служби виконавчих проваджень, порушених кредиторами боржника та повідомлення зазначених кредиторів про перебування боржника в ліквідаційній процедурі та права кредиторів подати свої грошові вимоги, здійснення інвентаризації та оцінки майна банкрута, що включене до складу ліквідаційної маси.

Згідно зі ст. 42 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси.

Ліквідатором, відповідно до ст. 41 Закону про банкрутство, в цілях пошуку та виявлення можливого майна підприємства банкрута, були зроблені відповідні запити та отримані наступні відповіді:

- Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» (лист № 7-2/4-23/1652-17 від 14.04.2017р.), в Автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів країн СНД і Балтії вантажні вагони не зареєстровані, товариство відсутнє у довіднику «Собственники грузовых вагонов государств-участников Содружества», також відсутні відомості про власні локомотиви товариства;

- Регіонального сервісного центру в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України (лист № 31/15-1839 від 11.04.2017р.), згідно бази даних АІС «Автомобіль» в Одеській області та НАІС відомості щодо зареєстрованих транспортних засобів за ТОВ «Блек Сі Лайн» - відсутні;

- Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (лист № 09/01/9608 від 22.05.2017р.), ТОВ «Блек Сі Лайн» серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу) - відсутнє;

- Одеської митниці ДФС України, на складах Одеської митниці ДФС не зберігаються матеріальні цінності, що належать ТОВ «Блек Сі Лайн»;

- Головного управління Держпраці в Одеській області (лист № 15/01-33-7647 від 20.04.2017р.), відомості щодо зареєстрованих за ТОВ «Блек Сі Лайн» великовантажних та інших транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд (вантажопідіймальних кранів та машин, ліфтів, ескалаторів, канатних доріг, підйомників, фунікулерів), парових та водо нагрівних котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води, об'єктів нафтогазового комплексу та інших об'єктів - відсутні;

- Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (лист № 3146/9/15-24-10-05 від 15.05.2017р.), згідно бази даних ІС «Податковий блок» відсутня інформація щодо наявності дебіторської заборгованості за ТОВ «Блек Сі Лайн»;

- Департаменту дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України (лист № 40-302-221 від 06.04.2017р.), інформація щодо наявності у ТОВ «Блек Сі Лайн» документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів - відсутня;

- Департаменту льотної придатності Державної авіаційної служби України (лист № 12.1.16-3764-17 від 20.04.2017р.), повітряні судна за боржником не зареєстровані;

- Державної служби України з безпеки на транспорті (лист № 3081/02/15-17 від 18.04.2017р.), відсутні записи щодо суден, власником або судновласником яких є ТОВ «Блек Сі Лайн»;

- Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 99572175 від 06.10.2017р., нерухоме майно у ТОВ «Блек Сі Лайн» - відсутнє;

- Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 51153363 від 27.12.2016р., за даними якого рухоме майно у ТОВ «Блек Сі Лайн» не виявлено.

Відповідно до матеріалів справи, Роздільнянською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області на запит ліквідатора було надано довідку № 3146/9/15-24-10-05 від 15.05.2017р. про наявність рахунків у Товариства з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Лайн».

Згідно зі звітом ліквідатора та відповідно до матеріалів справи, в ході ліквідаційної процедури ліквідатором направлено запити до банківських установ щодо залишку грошових коштів на поточних рахунках банкрута, та отримані наступні відповіді:

- АТ «ПроКредит Банк» - станом на 12.06.2017р. поточні рахунки банкрута закрито;

- ПАТ «Полтава-банк» - залишок грошових коштів на поточному рахунку складає 0,08грн., але існує заборгованість в розмірі 39,25грн.;

- АБ «Південний» - залишок грошових коштів станом на 17.07.2017р. складає 4 295,43грн.;

- ПАТ «Банк Восток» - залишок грошових коштів станом на 24.07.2017р. складає 15,02грн.

За рахунок коштів, наявних на поточному рахунку у АБ «Південний» було проведено наступні розрахунки:

- комісія банку - 150,00грн.;

- оплата за закриття поточного рахунку - 300,00грн.;

- оплата зо отримання копій виписок за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р. - 300,00грн.;

- оплата послуг та відшкодування витрат ліквідатора - 3 545,43грн.

17.07.2017р. поточний рахунок у АБ «Південний» закрито, відповідно до довідки вих. № 193-37647БТ від 17.07.2017р.

У зв'язку з наявністю на поточному рахунку банкрута у ПАТ «Полтава-банк» залишку в розмірі 0,08грн. та на рахунку у ПАТ «Банк Восток» залишку в розмірі 15,02грн., та у зв'язку з тим, що оформлення карток зі зразками підпису та закриття рахунків буде коштувати близько 300,00грн., що перевищує сам залишок коштів, на зборах комітету кредиторів 17.10.2017р. (протокол № 1 зборів комітету кредиторів від 17.10.2017р.) було прийнято рішення про списання зазначених грошових коштів. Фактично цим рішенням комітет кредиторів надав згоду на списання залишків коштів з банківських рахунків у зв'язку з малозначністю суми цих коштів та недопущення зайвих матеріальних витрат у процедурі банкрутства для закриття рахунків банкрута. Таке списання коштів з рахунків банкрута може бути проведено самою банківською установою після прийняття судом рішення про ліквідацію банкрута та виключення його із ЄДР як юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, до звіту ліквідатора було додано матеріали інвентаризації, відповідно до яких майнові активи (у тому числі нерухоме майно та грошові кошти) у боржника ТОВ «Блек Сі Лайн» - відсутні.

На зборах комітету кредиторів 17.10.2017р. (протокол № 1 зборів комітету кредиторів від 17.10.2017р.) на порядок денний було винесено наступні питання:

1. Звіт ліквідатора. Затвердження загального та фінансового звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу банкрута.

2. Завершення ліквідаційної процедури.

За результатами розгляду питання першого порядку денного, кредиторами заслухано звіт ліквідатора про хід ліквідаційної процедури, розглянуто нараховану оплату послуг та витрат понесених арбітражним керуючим під час виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ «Блек Сі Лайн».

По питанню першому порядку денного одноголосно прийнято рішення:

1. Схвалити звіт ліквідатора ТОВ «Блек Сі Лайн» (у складі загального та фінансового) арбітражного керуючого Потупало Н.І. та визнати виконання нею повноважень у справі задовільним.

2. Списати залишок грошових коштів на поточному рахунку у ПАТ «Полтава-Банк» в сумі 0,08грн. та на рахунку у ПАТ «Банк Восток» залишку в розмірі 15,02грн. та вилучити їх з ліквідаційної маси банкрута.

3. Встановити оплату послуг ліквідатора в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання нею повноважень ліквідатора у справі, відповідно до діючого законодавства України.

4. Затвердити наведений розрахунок розміру грошової винагороди ліквідатора в загальній сумі 47 456,35грн. та видатки на загальну суму 301,00грн.

За результатами розгляду питання другого порядку денного, одноголосно було прийнято рішення - в зв'язку із відсутністю у Банкрута будь-якого майна, яке підлягало б продажу, та грошових коштів, які можливо б було спрямувати на погашення вимог кредиторів, та із тим, що усі вимоги щодо ліквідаційної процедури ліквідатором виконано, а загальний і фінансовий звіт та ліквідаційний баланс Банкрута затверджено Комітетом кредиторів, вважати процедуру ліквідації ТОВ «Блек Сі Лайн» завершеною. Вимоги кредиторів, які не було сплачено, вважати погашеними через відсутність майна та грошових коштів. Доручити ліквідатору подати до господарського суду Одеської області звіт, інші відповідні документи та клопотання про завершення ліквідаційної процедури у справі № 916/3341/16 ТОВ «Блек Сі Лайн».

Як зазначено ліквідатором Потупало Н.І. в звіті, колишнім керівником банкрута бухгалтерська та інша документація, печатки, штампи, матеріальні та інші цінності ТОВ «Блек Сі Лайн» ліквідатору передано не було.

Що стосується виконавчих проваджень, відкритих стосовно боржника та щодо обов'язку ліквідатора закрити виконавчі проваджень відносно боржника, колегія суддів апеляційного господарського суду повідомляє наступне:

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

Як зазначено в ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження у разі визнання боржника банкрутом закінчується державним виконавцем (у разі наявності таких виконавчих проваджень стосовно боржника) та виконавчі документи надсилаються до господарського суду. Тобто обов'язок по закінченню виконавчого провадження та направлення виконавчих документів до господарського покладено на державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Лайн», постанови про закінчення виконавчого провадження та виконавчі документи до господарського суду Одеської області не надходили.

Окрім того, в матеріалах справи (т. 4 а.с. 8-10) є письмові запити ліквідатора до Біляївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області про наявність (відсутність) відкритих виконавчих проваджень стосовно боржника, вимоги про передачу виконавчих документів ліквідатору (лист від 30.03.2017, повторний лист від 03.08.2017), які залишилися без відповіді з боку органу ВДВС. На думку колегії суддів з цього питання ліквідатором були вчинені належні заходи.

Таким чином, колегією суддів встановлено повну відсутність майнових активів у банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Лайн», які можуть бути включені до ліквідаційної маси. Заявлені апеляційні скарги не містять відомостей про наявність у банкрута будь-яких майнових активів ( як матеріального, так і нематеріального характеру), за рахунок яких можливе погашення вимог кредиторів. Доводи апелянтів засновані на недоліках в роботі ліквідатора, які носять формальний характер. Так, відсутність деяких документів як додатків до звіту ліквідатора не має негативного впливу на процедуру банкрутства, оскільки такі документи є в інших матеріалах справи про банкрутство. Ліквідатор не звертався до суду із позовами про визнання недійсними договорів боржника у зв'язку з відсутністю відомостей про укладення боржником таких договорів за рік до порушення справи про банкрутство або під час процедури банкрутства.

Ухвала про затвердження звіту та ліквідаційного балансу у справі про банкрутство є підсумковим документом, яким припиняється провадження по справі, непогашені вимоги кредиторів за відсутністю майна вважаються погашеними в силу закону. Така ухвала несе відповідні юридичні наслідки для учасників провадження по справі, а згідно ст. 4-5 ГПК України ухвали господарських судів є судовими рішеннями та обов'язкові для виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом.

Господарський суд надав вірну оцінку наявним у справі доказам щодо відсутності майнових активів банкрута, та здійснення ліквідатором усіх заходів, передбачених нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Таким чином доводи, зазначені апелянтами в апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами даної справи.

Відтак, доводи апеляційних скарг не спростовують законні та обґрунтовані висновки суду першої інстанції в частині затвердження звіту та ліквідаційного балансу ТОВ «Блек Сі Лайн», наведені в оскаржуваній ухвалі.

Що стосується доводів апелянта про відсутність довідок про майнові активи ТОВ «ЕЛІТА ОЙЛ» в межах розгляду справи № 916/3341/16 про банкрутство ТОВ «Блек Сі Лайн», колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що скаржником ані в апеляційній скарзі, ані під час апеляційного провадження не надано обґрунтування необхідності отримання відомостей по підприємству ТОВ «ЕЛІТА ОЙЛ», який є іншою юридичною особою, та яким чином ці відомості можуть свідчити про наявність або відсутність майнових активів боржника - ТОВ «Блек Сі Лайн».

Що стосується оскаржуваної ухвали суду в частині затвердження звіту арбітражного керуючого Потупало Н.І. про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат, та стягнення грошової винагороди з кредиторів - Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне:

Згідно з частиною 1 статті 41 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого за час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено положеннями статті 115 Закону про банкрутство.

Відповідно до частин 1, 3 статті 115 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття господарським судом процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора, а її розмір не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень ліквідатора.

Ч. 4 ст. 115 Закону про банкрутство передбачено, що витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом

Положеннями частини 5 статті 115 Закону про банкрутство визначено джерела сплати грошової винагороди арбітражного керуючого, а саме за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Згідно з частиною 6 статті 115 Закону про банкрутство, кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Враховуючи викладене колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що законодавцем чітко встановлено джерело оплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого: за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, або за рахунок сформованого кредиторами фонду.

Як вбачається із протоколу № 1 зборів комітету кредиторів від 17.10.2017р. встановлено оплату послуг ліквідатора в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання нею повноважень ліквідатора у справі, відповідно до діючого законодавства України.

Відповідно до частини 7 статті 115 Закону про банкрутство, ліквідатор щомісяця звітує перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення ліквідаційної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Відповідно до рішення комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Лайн», оформленого протоколом № 1 від 17.10.2017р., вирішено затвердити розрахунок розміру грошової винагороди ліквідатора в загальній сумі 47 456,35грн. та видатки на загальну суму 301,00грн.

У звіті ліквідатора про здійснення процедури банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Лайн» зазначено, що за результатами здійснення ліквідаційної процедури у підприємства - банкрута відсутнє будь-яке майно.

Оскаржуваною ухвалою від 26.10.2017р. господарський суд Одеської області стягнув з Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на користь арбітражного керуючого Потупало Наталії Ігорівни грошову винагороду в сумі 40 306 (сорок тисяч триста шість) грн. 45 коп.; стягнув з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь арбітражного керуючого Потупало Наталії Ігорівни грошову винагороду в сумі 4 206 (чотири тисячі двісті шість) грн. 47 коп.

В оскаржуваній ухвалі суду зазначено, що у боржника відсутнє будь-яке майно та необхідність здійснення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого. Тобто, висновок суду заснований на відсутності коштів у тих джерелах оплати послуг, які визначені законом у теперішній час, та на судовій практиці минулих років про стягнення оплати послуг арбітражного керуючого з кредиторів по справі пропорційно розміру їх вимог.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на наступне.

З матеріалів справи, а саме протоколу зборів комітету кредиторів від 17.10.2017р. вбачається, що комітет кредиторів висловив свою позицію стосовно розміру, порядку та джерела оплати грошової винагороди арбітражному керуючому Потупало Н.І. в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення нею повноважень ліквідатора, відповідно до діючого законодавства України.

Кредитори згоди щодо стягнення оплати послуг арбітражного керуючого пропорційно з кредиторів - не надавали, та матеріали справи не містять даних доказів.

Наявність у арбітражного керуючого права на отримання грошової винагороди за час виконання повноважень у справі про банкрутство, встановленого ст. 115 Закону про банкрутство, не передбачає наявність обов'язку кредиторів у справі здійснювати оплату послуг арбітражного керуючого, оскільки вичерпний перелік джерел оплати послуг арбітражного керуючого зазначений в статті 115 Закону про банкрутство.

Джерело оплати грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого прямо визначені ч. 5 ст. 115 Закону про банкрутство, сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Право на отримання грошової винагороди арбітражного керуючого Кияновської Л.В. дійсно є порушеним, оскільки у боржника відсутні будь-які матеріальні засоби та фінансові можливості для здійснення оплати грошової винагороди.

Порушене право підлягає захисту судом за рахунок тієї особи, яка допустила або спричинила таке порушення, тобто в даному випадку за рахунок коштів боржника. Не допускається захист порушених прав за рахунок осіб, які не причетні до порушень цих прав.

Право вимоги на отримання оплати однієї особи безпосередньо пов'язане із зобов'язанням іншої особи здійснювати цю оплату. Право вимоги не може існувати окремо від зобов'язання.

У кредиторів згідно Закону не існують грошові зобов'язання перед арбітражним керуючим на стадії проведення ліквідаційної процедури щодо оплати його грошової винагороди та витрат.

Такі зобов'язання можуть виникати у кредиторів виключно у випадку утворення ними самими у добровільному порядку фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Формування фонду та порядок використання його коштів визначається рішенням комітету кредиторів та затверджується ухвалою господарського суду. Таких рішень ані комітет кредиторів, ані суд по даній справі не приймали.

Арбітражний керуючий у випадку відсутності коштів у банкрута має можливість захистити свої права шляхом ініціювання перед кредиторами питання щодо створення фонду для авансування грошової винагороди. Оскільки, арбітражний керуючий не пов'язаний із кредиторами або боржником трудовим договором або контрактом, розірвання якого за його ініціативою може мати для нього негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій, то при виконанні обов'язків у справі про банкрутство арбітражний керуючий має право у будь-який час відмовитись від виконання повноважень у разі відмови кредиторів від створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Згідно ст. 114 ч. 3 Закону арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора за його заявою.

Фактичне виконання арбітражним керуючим Потупало Н.І. обов'язків ліквідатора за умови відсутності коштів для оплати у банкрута та без створення кредиторами фонду для оплати грошової винагороди та витрат здійснювалося свідомо, за її власним волевиявленням. Заяви про звільнення від виконання повноважень по даній справі від неї до господарського суду не надходили та судом не розглядалися.

Питання про встановлення нового порядку виплати грошової винагороди і відшкодування витрат ліквідатора ТОВ «Блек Сі Лайн»: пропорційно за рахунок коштів всіх кредиторів ТОВ «Блек Сі Лайн» на зборах комітету кредиторів - не розглядалось.

Будь-яке примусове покладання обов'язку щодо оплати винагороди та витрат арбітражному керуючому на кредиторів пропорційно розміру їх вимог у справі про банкрутство діючим Законом не передбачено.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Частиною 2 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Право на судовий захист тісно пов'язано з таким основоположним принципом правової держави, як верховенство права.

Тлумачення поняття «верховенство права» надається у рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м'якого покарання). У цьому рішенні зазначається: «Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права».

В даному випадку при здійсненні правосуддя на засадах верховенства права та забезпечення арбітражному керуючому Потупало Н.І. права на справедливий суд не можна проявляти неповагу до прав кредиторів у даній справі про банкрутство, також гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

З матеріалів справи вбачається, що будь-якого задоволення вимог кредиторів не відбувалося.

За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із висновками суду першої інстанції про примусове стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого з кредиторів пропорційно визнаних грошових вимог без згоди кредиторів та без утворення відповідного фонду кредиторами, оскільки даний спосіб не передбачений Законом про банкрутство.

Примусове стягнення на користь арбітражного керуючого грошової винагороди пропорційно з кредиторів, які звернулися до суду за захистом порушеного банкрутом права, але при цьому самі не отримали задоволення заявлених грошових вимог у зв'язку з відсутністю майнових активів у банкрута, завдає кредиторам не передбачених додаткових матеріальних збитків та фактично таке стягнення призведе до порушення публічного порядку у суспільстві, порушення права власності кредиторів на належні їм матеріальні засоби, в тому числі кошти.

Згідно ст. 1 «Захист власності» Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Статтею 104 ГПК України визначено підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, якими є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

В даному випадку має місце неправильне застосування господарським судом норм матеріального права, зазначених у Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що привело до прийняття помилкового рішення судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала господарського суду Одеської області від 26.10.2017р. в частині стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого щодо пунктів 5; 6; 7 підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 26.10.2017р. у справі № 916/3341/16 скасувати частково - пункти 5, 6, 7 резолютивної частини цієї ухвали, що стосується стягнення з Роздільнянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» грошової винагороди в сумі 40 306 грн. 45 коп. та в сумі 4 206 грн. 47 коп. на користь арбітражного керуючого Потупало Наталії Ігорівни.

В іншій частині ухвалу господарського суду Одеської області від 26.10.2017р. у справі № 916/3341/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційні скарги на постанови (ухвали) апеляційного господарського суду подаються в порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ч. 3 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Головуючий К.В. Богатир

Судді: О.Ю. Аленін

В.В. Лашин