ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 грудня 2017 рокуСправа № 921/600/17-г/5
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

Розглянув матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості вул. Текстильна, 1Б, м.Тернопіль, 46010

до відповідача ОСОБА_1 об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області вул. Руська, 17, м.Тернопіль, Тернопільська область,46001

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, вул. Рівна, 3, с.Гаї-Шевченківські, Тернопільський район, Тернопільська область, 46000.

про стягнення 23 385,55 грн.

За участю представників від:

Позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність №01/241 від 24.01.2017)

Відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність №7/01 від 03.01.2017)

Третя особа: не з'явилися

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу розяснено права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України.

ОСОБА_1 міськрайонний центр зайнятості звернувся в господарський суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області про стягнення 23385,55грн. виплаченого забезпечення допомоги по безробіттю безробітному ОСОБА_2 за період з 22.12.2015 по 13.06.2016 у звязку з призначенням пенсії за вислугу років.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2, після його звільнення з посади начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури області та з органів прокуратури у звязку з реорганізацією органів прокуратури та скорочення кількості прокурорів прокуратури Тернопільської області, згідно наказу №НТ15122 від 22.12.2015 отримав статус безробітного та йому була призначена допомога по безробіттю, яку він отримував по 13.06.2016. А підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_2 стало повідомлення останнього, яке надане ним центру зайнятості 13.06.2016, про призначення йому пенсії за вислугу років з 31.05.2015 року довічно, підтвердивши зазначене довідкою від 13.06.2016 №424/03 ОСОБА_1 об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області. Проте, як встановлено комісією з розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення центру зайнятості, пенсія за вислугу років гр..ОСОБА_2 була призначена ОСОБА_1 об'єднаним управлінням пенсійного фонду України Тернопільської області відповідно до протоколу про призначення пенсії №767 від 27.05.2016 на виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.01.2016 по справі №607/18146/15-а та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016, згідно яких, зокрема, скасовано рішення комісії Управління Пенсійного Фонду України в ОСОБА_1 районі №11 від 18.06.2015 щодо відмови ОСОБА_2 у призначені пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та зобовязано зазначене Управління Пенсійного Фонду призначити даній особі (ОСОБА_2) пенсію за вислугу років з 15.06.2015 року із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру», а відтак позивач зазначає, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача громадянин ОСОБА_2 своєчасно не отримав пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано законодавством, що в свою чергу надало йому можливість зареєструватися в центрі зайнятості, набути статус безробітного і отримувати допомогу по безробіттю, як особі, яка не має будь-яких доходів, за рахунок коштів загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, чим завдано шкоди останньому в розмірі виплаченої допомоги в сумі 23385,55грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду від 26.10.2017 порушено провадження у даній справі, до участі у розгляді справи третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 та розгляд справи призначено на 28.11.2017 на 10:00 год.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (лист №17964/10 від 07.11.2017), який підтриманий його уповноваженим представником в судовому засіданні, зазначає, що відсутня вина обєднаного управління у виплаті ОСОБА_1 міськрайонним центром зайнятості ОСОБА_2 допомоги по безробіттю за період з 22.12.2015 по 13.06.2016, оскільки обєднаним управлінням не допущено жодної дії чи бездіяльності що суперечать законодавству України про зайнятість, а також, посилаючись на ст.1166 ЦК України, зазначає, що у даному випадку відсутній склад цивільного правопорушення у діях обєднаного управління з огляду на відсутність його вини, протиправної поведінки, причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками, а відтак просить у задоволені позовних вимог позивача відмовити.

Третя особа, ОСОБА_2 у запереченнях на позов (лист без номера від 27.11.2017 (вх..20975 від 28.11.2017) та у судовому засіданні 28.11.2017, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості про стягнення виплаченої йому допомоги по безробіттю в сумі 23385грн.55коп. за період з 04.01.2016 по 12.06.2016 саме з ОСОБА_1 об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки шкода позивачу завдана не з вини Пенсійного фонду, а внаслідок умисних незаконних дій та рішень прокуратури Тернопільської області при здійсненні нею його (ОСОБА_2В.) незаконного звільнення з роботи, посилаючись при цьому на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі №876/1837/16, якою визнано звільнення з роботи ОСОБА_2 незаконним та зобовязано прокуратуру Тернопільської області поновити його (ОСОБА_2В.) на публічній службі та виплатити кошти за вимушений прогул з 04.12.2015 по 12.07.2016 в сумі 83000грн.(копія постанови долучена до відзиву), а також на те, що про обставини його звільнення та визнання його (звільнення) судом незаконним позивач своєчасно та повно був проінформований як прокуратурою, адже ця установа подавала позивачу пакет документів про його (ОСОБА_2В.) звільнення, звіти, довідки про його доходи, виплати, тощо, так і ним, а тому зазначає, що позивач зобов'язаний був видати наказ про стягнення з прокуратури Тернопільської області виплаченого безробітному ОСОБА_2 грошового забезпечення за період з 04.01.2016 по 12.06.2016 у сумі 23385,55грн. внаслідок вимушеного прогулу та направити претензію цій установі, а в подальшому звернутися до неї із відповідним позовом. З огляду на зазначене, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості подана до неналежного відповідача, тому вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Для надання сторонам можливості надати суду свої доводи і міркування в обґрунтування відповідно їх вимог і заперечень з врахуванням пояснень третьої особи у справі, в судовому засіданні, в порядку ст.. 77 ГПК України, оголошувалася перерва з 28.11.2017 до 13.12.2017 до 11:00 год.

Після перерви позивач надав суду свої пояснення з врахуванням відзиву на позов відповідача та пояснень третьої особи (лист №07/3677 від 13.12.2017 (вх..22167)), які підтримані в судовому засіданні його уповноваженим представником та згідно яких позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі та вважає твердження третьої особи про необхідність предявлення позову ОСОБА_1 міськрайонним центром зайнятості до прокуратури Тернопільської області про стягнення виплаченого забезпечення безробітному ОСОБА_2 у звязку з поновленням його на роботі за рішенням суду є безпідставним, тому що норма ч.4 ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" поширюється тільки на тих осіб, які є безробітними, а враховуючи те, що ОСОБА_2 12 липня 2016 року (день прийняття Львівським апеляційним окружним судом постанови у справі №876/1837/16 від 12.07.2016, якою, зокрема, зобовязано прокуратуру Тернопільської області поновити ОСОБА_2 на публічній службі) вже не був безробітним ОСОБА_1 міськрайоного центру зайнятості (припинено реєстрацію безробітного з 13.06.2016 у звязку з досягненням особою встановленого ст..26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку), тому не було законних підстав у позивача подавати позов до роботодавця - прокуратури Тернопільської області про стягнення виплаченого забезпечення безробітному по ч.4 ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Разом з тим, уповноважений представник позивача вважає, що для з'ясування всіх обставин у даній справі було б доцільно залучити до участі у справі в якості відповідача 2 прокуратуру Тернопільської області.

Відповідач подав суду доповнення до відзиву на позовну заяву ( лист № 19461/10 від 05.12.2017) в яких зазначив, що Львівським апеляційним адміністративним судом 12.07.2017 у справі № 876/1837/16 визнано протиправними дії прокуратури Тернопільської області щодо організації та безпідставного звільнення ОСОБА_2 з посади начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Тернопільської області та поновлено його на роботі з 04.12.2015, а оскільки саме у звязку із звільненням застрахована особа, в даному випадку ОСОБА_2, втратила заробітну плату і вимушена була стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати, відповідач вважає, що позивач повинен звернутися з позовом про стягнення з прокуратури Тернопільської області суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг ОСОБА_2

Уповноважений представник відповідача в судовому засіданні підтримує думку представника позивача щодо залучення до участі у справі в якості відповідача 2 прокуратуру Тернопільської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не зявилася, проте супровідним листом без номера від 12.12.2017 (вх..22020) надала суду для долучення до матеріалів справи документи щодо виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі №876/1837/16 про поновлення ОСОБА_2 на публічній службі (на роботі).

Враховуючи вищенаведені обставини, розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу щодо пояснень третьої особи, суд прийшов до висновку, що для зясування всіх обставин справи та обєктивного вирішення спору по суті, слід на підставі ст..24 ГПК України, згідно якої господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача, залучити до участі у справі в якості іншого відповідача прокуратуру Тернопільської області, в звязку з чим розгляд справи слід відкласти в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 24, 69, 77, 86 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1.Залучити до участі у справі в якості іншого відповідача (надалі відповідач 2) прокуратуру Тернопільської області, вулиця Листопадова, 4, Тернопіль, Тернопільська область, 46002

2. Розгляд справи відкласти на 17 січня 2018 року на 10год.00хв.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Тернопільської області, за адресою м.Тернопіль, вул.Князя Острозького, 14-а, зал судових засідань (зал судових засідань №2, 5 поверх).

3. Зобовязати позивача направити прокуратурі Тернопільської області копію позовної заяви та додані до неї документи, а також зобов'язати сторони до дня розгляду справи надати суду:

Позивача : - докази направлення прокуратурі Тернопільської області копії позовної заяви та додатних до неї документів;

Відповідача 2: - документально обґрунтований відзив на позов.

До відома учасників судового процесу: з 15.12.2017 набирає чинності нова редакція ГПК України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017)), відтак судове засідання, призначене на 17.01.2018, буде проводитись з врахуванням визначених у ній (в редакції ГПК України чинній з 15.12.2017) вимог.

Участь уповноважених представників сторін в судовому засіданні обов'язкова.

Суддя Г.З. Андрушків