ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 грудня 2017 р. Справа № 903/799/17
за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств, м. Луцьк

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк

про стягнення 64 434 грн. неустойки,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. № 108/1 від 12.05.2017р.),

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач в позовній заяві на підставі ст.785 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача 64 434 грн. неустойки за неповернення торговельного місця за період з 21.03.2016р. по 04.10.2017р.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконує обов'язку щодо повернення торговельного місця площею 24,90 м. кв. на ринку Завокзальний за адресою м.Луцьк, вул.Карпенка-Карого,1.

Ухвалою суду від 19.10.2017р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.11.2017р., зобовязано відповідача подати суду обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з довідкою про неможливість проведення судового засідання від 07.11.2017р. у зв'язку з перебуванням судді Якушевої І.О. на лікарняному судове засідання, що було призначене на 07 листопада 2017 року на 15 год. у справі № 903/799/17 не відбулось.

Ухвалою суду від 23.11.2017р. розгляд справи призначено на 13.12.2017р.

В судовому засіданні 13.12.2017р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання 13.12.2017р. не зявився, уповноваженого представника не направив, вимог ухвали суду від 23.11.2017р. не виконав.

Враховуючи те, що явка представника відповідача в судове засідання не визнавалась обовязковою, зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України. Факт належного повідомлення відповідача про судовий розгляд підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 368.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

в с т а н о в и в :

01.03.2015р. між Волинською обласною спілкою споживчих товариств як орендодавцем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 як орендарем було укладено договір оренди торговельного місця №1973/1806/15, згідно з умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування торговельне місце, розташоване у м. Луцьку на ринку Завокзальний по вул. Карпенка Карого, 1, площею 24,90 кв.м., для розміщення обєкту торгівлі (малої архітектурної форми) за №1822, яка не є власністю орендодавця.

Відповідно до п. 3.1 договору вступ орендаря у користування торговельним місцем настає одночасно з підписанням сторонами договору. Підписання договору свідчить про те, що орендар отримав в користування торговельне місце.

Сторони погодили, що розмір орендної плати за місяць складає 1 494,00 грн. Орендна плата сплачується щомісячно на поточний рахунок орендаря не пізніше 20-го числа поточного місяця (розрахунковий місяць). Розмір оренди за кожний наступний місяць після першого місяця дії договору визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати на офіційний індекс інфляції за попередній місяць. При цьому скоригована сума орендної плати не може бути нижчою за встановлену договором (п. 4.1 договору).

Згідно з п. 4.2. договору до розміру орендної плати не включається розмір компенсації за спожиту електроенергію, що розраховується відповідно до показників лічильника, розміщеного на обєкті торгівлі або торгівельному місці, та сплачується до 5-го числа наступного місяця за розрахунковим.

01 лютого 2016 року між Волинською обласною спілкою споживчих товариств та підприємцем ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду до договору №1973/1806/15 оренди торговельного місця від 01.03.2015р., якою внесено зміни до п. 4.1 угоди та викладено його в наступній редакції: "Розмір орендної плати за торговельне місце з 01.02.2016р. по 31.12.2018р. складає 1743 грн. на місяць в т.ч. ПДВ".

Пунктом 8.3. договору передбачено, що договір може бути припинений внаслідок виконання сторонами своїх обовязків або внаслідок його розірвання.

Згідно з п. 8.4. договору договір оренди підлягає розірванню, зокрема, у випадку відмови від договору оренди, у випадку прострочення орендарем сплати орендної плати протягом 3 місяців підряд.

Рішенням господарського суду Волинської області від 19.04.2016р. у справі №903/217/16, яке набрало законної сили, було стягнуто з підприємця ОСОБА_1 11 675,62 грн. заборгованості з орендної плати за період з березня 2015р. по лютий 2016р.

В судовому засіданні 13.12.2017р. було оглянуто матеріали справи № 903/217/16.

Із розрахунку, доданого Волинською обласною спілкою споживчих товариств до матеріалів справи № 903/217/16, вбачається, що підприємець ОСОБА_1 не вносив орендної плати за торговельне місце протягом семи місяців підряд з серпня 2015р. по лютий 2016р.

10.03.2016р. позивачем було особисто вручено відповідачу повідомлення № 232/3 від 09.03.2016р. про відмову від договору, в якому облспоживспілка, посилаючись на неоплату більше 3-ох місяців повідомила про відмову від договору, просила протягом 10 днів погасити заборгованість та звільнити торговельне місце від металоконструкції. Вручення повідомлення про відмову 10.03.2017р. підтверджується особистим підписом відповідача.

Відповідач відповіді на повідомлення не надав, торговельне місце не звільнив.

Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

З огляду на викладене, є підстави вважати договір оренди торговельного місця №1973/1806/15 від 01.03.2015р. розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору, тобто з 10.03.2016р.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача 64 434 грн. неустойки за період з 21.03.2016р. по 04.10.2017р., нарахованої на підставі ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України за неповернення торговельного місця площею 24,90 м. кв. на ринку Завокзальний за адресою: м.Луцьк, вул. Карпенка Карого,1.

На підтвердження факту продовження користування відповідачем обєктом оренди позивач подав акт від 05.10.2017р., складений комісією в складі: ОСОБА_3 - головного інженера ринку, ОСОБА_4 - інспектора з основної діяльності, ОСОБА_2 юриста Волинської обласної спілки споживчих товариств про те, що станом на 05.10.2017р. на території Завокзального ринку за адресою м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого,1 на торговельному місці № 1806 знаходиться бар «У порутчика», який належить підприємцю ОСОБА_1.

Згідно із ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.6 ст.283 Господарського процесуального кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1-2 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Доказів, які б свідчили про повернення торговельного місця, відповідач суду не надав.

Відповідно до част.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як розяснив пленум Вищого господарського суду України в п. 5.4. постанови №12 від 29.05.2013р. Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна, Застосовуючи приписи статті 785 Цивільного кодексу України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення,

Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 Цивільного кодексу України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня).

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Водночас, неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Отже, законодавством, що регулює орендні правовідносини, встановлено можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов'язання щодо повернення об'єкта оренди.

Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 26.12.2011 року № 5005/2712/2011, від 20.03.2012 року № 40/117.

Неустойка за період з 21.03.2016р. по 04.10.2017р. нарахована позивачем, виходячи із розміру щомісячної орендної плати, встановленого додатковою угодою від 01.02.2016р. Розрахунок неустойки знаходиться в матеріалах справи (а.с. 17).

Оскільки відповідач після припинення дії договору оренди торговельного місця №1973/1806/15 від 01.03.2015р. не звільнив, вимога позивача про стягнення з нього 64434 грн. неустойки за період з 21.03.2016р. по 04.10.2017р. обґрунтована і підлягає до задоволення.

У звязку із задоволенням позову на відповідача на підставі ст. ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України покладаються судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.6, 526, 551, 611, 782, 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 216, 230, 283, 291 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 35, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд,

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (43026, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств (43016, м.Луцьк, вул. Ковельська,13, ) 64 434 грн. неустойки, 1600 грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

Повне рішення складено: 18.12.2017р.

Суддя І. О. Якушева