РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017Справа №910/19915/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент-Торг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ ТРЕЙД»

про стягнення 38 681,80 грн.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Самчишина Н.М. - представник за довіреністю № 0703/17-03 від 07.03.17

від відповідача не з'явився

В судовому засіданні 13.12.2017 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Континент-Торг» (позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ ТРЕЙД»про стягнення заборгованості в розмірі 38 681,80 грн. грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором маркетингових послуг №С-10/1 від 01.01.2012 в частині здійснення оплати наданих послуг на суму 38 681,80 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.11.2017 порушено провадження у справі № 910/19915/17 за вказаною позовною заявою та призначено ї до розгляду у судовому засіданні на 13.12.2017.

У судове засідання, призначене на 13.12.2017 з'явився представник позивача, вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, витребуваних судом документів не надав, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У п.3 Постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії" (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Таким чином, незважаючи на те, що відповідач не з'явився у судове засідання, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

01 січня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТ ТРЕЙД» (надалі - замовник/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Континент-Торг» (надалі - виконавець/позивач) укладено договір №с-10/1 (маркетингових послуг) з протоколом розбіжностей до нього (надалі - Договір), згідно з п. 1.1 якого замовник доручає та оплачує, а виконавець зобов'язується надати йому маркетингові послуги (що сприяють збільшенню обізнаності споживачів і підвищенню лояльності до товару) щодо підписання договору поставки та по проведенню комплексних дій, націлених на активний продаж товару, торговельних марок «Фрекен Бок», «Бонус», «Фрешберн», «Сан Клін», «УПР» «Ушастий нянь».

Послуги, що надаються виконавцем згідно з даним договором, здійснюється за наступними напрямками: розміщення продукції, щодо якої здійснює свою діяльність замовник, на території магазинів мережі «Континент», забезпечення оптимального представлення товарного асортименту продукції, щодо якої здійснює свою діяльність замовник, у торговому залі магазину мережі «Континент», додаткова викладка товару, моніторинг споживчого попиту та дослідження споживчого ринку, організація і проведення заходів з стимулювання збуту, які здійснюються замовником, управління запасами товарів та користування їх розмірами у відповідності до потреб споживачів, надання інформації про збут, публікація інформаційного буклету «Континент», як інструменту прямого маркетингу, моніторинг та аналіз товарообігу, підписання договору поставки, передпродажна підготовка товару, щодо якого здійснює свою діяльність замовник, введення до бази даних виконавця нових товарів, щодо яких замовник планує здійснювати свою господарську діяльність, та заміна існуючих, надання дублікатів документів замовнику, надання в тимчасове використання замовнику робочого місця для роботи промоутера - консультанта, внесення змін до діючої специфікації, інші послуги згідно домовленостей сторін (п.п.1.2 - 1.2.16 Договору).

За умовами договору замовник зобов'язується провести протягом дії даного договору заходи стимулювання збуту у мережі магазинів «Континент» (участь у інформаційному буклеті «Континент», ВТL - акції всередині торгівельного залу та інше), згідно з погодженим сторонами планом, про що вказано у додатковій угоді № 1, на суму не менш, ніж 31 583,99 грн. без ПДВ, ПДВ (20%) 6 316,67 грн., загальна сума складає 37 900,00 грн. з ПДВ. У разі збільшення торговельних площ замовника, ця сума збільшується та закріплюється у додаткових угоді. Плата вноситься замовником не пізніше 4 (чотирьох) банківських днів з дати виставлення виконавцем рахунку, але у будь-якому разі не пізніше початку надання послуг (п.2.2.2 Договору).

У пункті 2.2.8 Договору (в редакції протоколу розбіжностей) визначено, що підтвердженням надання послуг є акти виконаних робіт. Замовник зобов'язаний підписати та повернути виконавцеві акти виконаних робіт протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання. У разі, якщо замовник не передає чи не надішле виконавцеві підписаний примірник акту, чи не виявить письмові зауваження щодо наданих послуг, акт буде вважатись визнаним і узгодженим з боку замовника, а послуги - наданими.

Відповідно до п. 3.1.9. Договору(в редакції протоколу розбіжностей) вартість послуг передбачених п. 1.2.11. даного договору, складає 3% від грошової суми сплаченої виконавцем замовнику протягом поточного облікового періоду надання послуг, за поставлений останнім або дистриб'ютором товар згідно з договором поставки товару.

Згідно з п. 9.1 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2012. Якщо жодна із сторін письмово не менш як за 30 календарних днів до закінчення дії договору не заявить іншій стороні про припинення його дії, договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

За доводами позивача, ним було надано відповідачу послуги за договором на загальну суму 38 681,80 грн., з яких:

- розміщення товару на торгових площах: за січень-вересень 2014 р. на суму 22 334,44 грн (згідно рахунку № 340 від 12.01.2015 та акту надання послуг № 134 від 18.10.2017р); листопад 2014 р. на суму 360,00 грн (згідно рахунку № 4532 від 01.12.2014 та акту надання послуг № 139 від 18.10.2017р.); за березень 2015 р. на суму 171,00 грн (згідно рахунку № 1027 від 01.04.2015 та акту надання послуг № 140 від 18.10.2017р) та на суму 18,47 грн (згідно рахунку № 1026 від 01.04.2015 та акту надання послуг № 135 від 18.10.2017р.), за вересень 2015 на суму 27,89 грн (згідно рахунку № 2051 від 23.09.2015 та акту надання послуг № 141 від 18.10.2017р.);

- маркетингові послуги (додаткові місця) на суму 5 000,00 грн (згідно рахунку № 913 від 05.03.2014 та акту надання послуг № 136 від 18.10.2017р.); маркетингові послуги (каса) на суму 270,00 грн (згідно рахунку № 3439 від 04.09.2014 та акту надання послуг № 133 від 18.10.2017р.);

- участь у буклеті на суму 1000,00 грн (згідно рахунку № 2050 від 20.06.2014 та акту надання послуг № 132 від 18.10.2017р.); участь у буклеті на суму 1000,00 грн (згідно рахунку № 2051 від 20.06.2014 та акту надання послуг № 131 від 18.10.2017р.); участь у буклеті з 01 по 15.09.2014 на суму 1500,00 грн (згідно рахунку № 3257 від 02.09.2014 та акту надання послуг № 138 від 18.10.2017р.);

- за нові пропозиції на суму 7 000,00 грн (згідно рахунку № 924 від 11.03.2014 та акту надання послуг № 137 від 18.10.2017р.).

В підтвердження надання послуг позивач посилається на зазначені вище рахунки на оплату та акти надання послуг, які підписані бухгалтером позивача та скріплений печаткою позивача.

Отже, спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошових зобов'язань за Договором, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості з оплати послуг у розмірі 38 681,80 грн.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає договір №С-10/1 (маркетингових послуг) від 01.02.2012 (з протоколом розбіжностей) як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами Договір є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм ст. ст. 901-907 Цивільного кодексу України.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

За доводами позивача, останнім належним чином виконано зобов'язання за договором та надано послуги з відповідачу на загальну суму 38 681,80 грн., з яких:

- розміщення товару на торгових площах: за січень-вересень 2014 р. на суму 22 334,44 грн (згідно рахунку № 340 від 12.01.2015 та акту надання послуг № 134 від 18.10.2017р); листопад 2014 р. на суму 360,00 грн (згідно рахунку № 4532 від 01.12.2014 та акту надання послуг № 139 від 18.10.2017р.); за березень 2015 р. на суму 171,00 грн (згідно рахунку № 1027 від 01.04.2015 та акту надання послуг № 140 від 18.10.2017р) та на суму 18,47 грн (згідно рахунку № 1026 від 01.04.2015 та акту надання послуг № 135 від 18.10.2017р.), за вересень 2015 на суму 27,89 грн (згідно рахунку № 2051 від 23.09.2015 та акту надання послуг № 141 від 18.10.2017р.);

- маркетингові послуги (додаткові місця) на суму 5 000,00 грн (згідно рахунку № 913 від 05.03.2014 та акту надання послуг № 136 від 18.10.2017р.); маркетингові послуги (каса) на суму 270,00 грн (згідно рахунку № 3439 від 04.09.2014 та акту надання послуг № 133 від 18.10.2017р.);

- участь у буклеті на суму 1000,00 грн (згідно рахунку № 2050 від 20.06.2014 та акту надання послуг № 132 від 18.10.2017р.); участь у буклеті на суму 1000,00 грн (згідно рахунку № 2051 від 20.06.2014 та акту надання послуг № 131 від 18.10.2017р.); участь у буклеті з 01 по 15.09.2014 на суму 1500,00 грн (згідно рахунку № 3257 від 02.09.2014 та акту надання послуг № 138 від 18.10.2017р.);

- за нові пропозиції на суму 7 000,00 грн (згідно рахунку № 924 від 11.03.2014 та акту надання послуг № 137 від 18.10.2017р.).

Як зазначалось, у пункті 2.2.8 Договору (з урахуванням протоколу розбіжностей) сторони домовились, що замовник зобов'язаний підписати та повернути виконавцеві акти виконаних робіт протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання. У разі, якщо замовник не передає чи не надішле виконавцеві підписаний примірник акту, чи не виявить письмові зауваження щодо наданих послуг, акт буде вважатись визнаним і узгодженим з боку замовника, а послуги - наданими.

Судом встановлено, що позивачем всі акти надання послуг складені в односторонньому порядку та в один день, а саме 18.10.2017, тобто пізніше а ніж датовані рахунки. Крім цього, позивачем не надано суду доказів направлення таких актів на адресу відповідача.

Також суд зазначає, що, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо надання послуг розміщення товару на торгових площах: за січень-вересень 2014 р. на суму 22 334,44 грн (згідно рахунку № 340 від 12.01.2015 та акту надання послуг № 134 від 18.10.2017р); листопад 2014 р. на суму 360,00 грн (згідно рахунку № 4532 від 01.12.2014 та акту надання послуг № 139 від 18.10.2017р.); за березень 2015 р. на суму 171,00 грн (згідно рахунку № 1027 від 01.04.2015 та акту надання послуг № 140 від 18.10.2017р) та на суму 18,47 грн (згідно рахунку № 1026 від 01.04.2015 та акту надання послуг № 135 від 18.10.2017р.), за вересень 2015 на суму 27,89 грн (згідно рахунку № 2051 від 23.09.2015 та акту надання послуг № 141 від 18.10.2017р.);маркетингові послуги (додаткові місця) на суму 5 000,00 грн (згідно рахунку № 913 від 05.03.2014 та акту надання послуг № 136 від 18.10.2017р.); маркетингові послуги (каса) на суму 270,00 грн (згідно рахунку № 3439 від 04.09.2014 та акту надання послуг № 133 від 18.10.2017р.); - за нові пропозиції на суму 7 000,00 грн (згідно рахунку № 924 від 11.03.2014 та акту надання послуг № 137 від 18.10.2017р.).

Також, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували вартість вчасно оплаченого позивачем за договором поставки протягом місяця товару відповідно до умов п. 3.2.1 договору від суми якого у відповідача виникає обов'язок сплати на користь позивача 3%, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави вважати строк виконання цього зобов'язання таким, що настав.

Судом встановлено, що позивачем фактично долучено до матеріалів справи докази щодо надання послуг за договором на загальну суму 3 500,00 грн, а саме: участь у буклеті на суму 1000,00 грн (згідно рахунку № 2050 від 20.06.2014 та акту надання послуг № 132 від 18.10.2017р.); участь у буклеті на суму 1000,00 грн (згідно рахунку № 2051 від 20.06.2014 та акту надання послуг № 131 від 18.10.2017р.); участь у буклеті з 01 по 15.09.2014 на суму 1500,00 грн (згідно рахунку № 3257 від 02.09.2014 та акту надання послуг № 138 від 18.10.2017р.), копії яких містяться в матеріалах справи, оригінали були оглянуті у судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

У пункту 3.2 Договору сторони погодили, що плата за надані виконавцем послуги, передбачені п. п. 2.2.2, 2.2.3, 3.1.3-3.1.5, 3.1.7-3.1.12, вноситься замовником не пізніше 5 банківських днів з дати виставлення рахунку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Врахувавши вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент-Торг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ ТРЕЙД» підлягають частковому задоволенню у розмір 3 500,00 грн задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент-Торг» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ ТРЕЙД» (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів буд. 14-16; ідентифікаційний код 34354300) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент-Торг» (03146, м. Київ, вул. Якуба Коласа, буд. 15; ідентифікаційний код 25642797) заборгованість у розмірі 3 500 (три тисячі п'ятсот ) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 144 (сто сорок чотири) грн. 77 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.12.2017.

Суддя Пукшин Л.Г.