КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р. Справа№ 910/12759/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Куксова В.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 12.12.2017

розглядаючи апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017

у справі №910/12759/16 (суддя - Маринченко Я.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс"

треті особи:

1) Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України

2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання припиненими договорів та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі №910/12759/16 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі №910/12759/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Тищенко О.В., судді Іоннікова І.А., Тарасенко К.В. прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №910/12759/16 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

Також, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі №910/5798/17 в частині наведених судом підстав для відмови у задоволенні позову.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Тищенко О.В., судді Іоннікова І.А., Тарасенко К.В. прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №910/12759/16 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

21.06.2017 та 14.07.2017, через канцелярію суду, представником відповідача подано клопотання про направлення справи №910/12759/16 до суду першої інстанції для виправлення помилок, допущених в рішенні суду першої інстанції від 04.05.2017.

Представником третьої особи-2 на підставі ст. 96 ГПК України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить апеляційну скаргу позивача задовольнити в повному обсязі, а апеляційну скаргу відповідача - залишити без задоволення.

18.07.2017 представником позивача подано клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке долучено судом до матеріалів справи.

Представником позивача на підставі ст. 96 ГПК України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому ПАТ «Дельта Банк» просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 вказані вище апеляційні скарги об'єднано в одне апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 заяву про самовідвід колегії суддів: головуючого судді - Тищенко О.В., суддів - Іоннікової І.А., Тарасенко К.В. від розгляду апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 задоволено, справу №10/12759/16 передано для визначення складу суду відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду №09-52/527/17 від 01.08.2017, у зв'язку з задоволенням заяви про самовідвід колегії суддів: головуючого судді - Тищенко О.В., суддів - Іоннікової І.А., Тарасенко К.В. призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12759/16.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2017 для розгляду справи №910/12759/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Разіна Т.І., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Разіна Т.І., Куксов В.В. прийнято до свого провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №910/12759/16 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

Представником відповідача на підставі ст. 96 ГПК України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ «Вердикт Фінанс» просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а апеляційну скаргу відповідача задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2017 розгляд справи відкладено.

02.10.2017, через канцелярію суду, представником позивача подано заперечення на відзив ТОВ «Вердикт Фінанс» на апеляційну скаргу, яке також долучено судом до матеріалів справи.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.10.2017, у зв'язку з перебуванням 04.10.2017 судді Разіної Т.І. у відпустці, для розгляду справи №910/12759/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Куксов В.В., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Куксов В.В., Сулім В.В. прийнято до свого провадження вказану вище апеляційну скаргу.

04.10.2017 у судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду суддя Сулім В.В. заявив самовідвід від розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі №910/12759/16.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду №09-53/3945/17 від 05.10.2017, у зв'язку з задоволенням заяви про самовідвід судді Київського апеляційного господарського суду Суліма В.В. призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12759/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.10.2017 для розгляду справи №910/12759/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Куксов В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Куксов В.В., Гаврилюк О.М. прийнято до свого провадження вказану вище апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Куксов В.В., Гаврилюк О.М. відкладено розгляд справи, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача та третьої особи-1.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Куксов В.В., Гаврилюк О.М. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" про направлення справи до суду першої інстанції для виправлення помилок/описок у рішенні Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі №910/12759/16. Розгляд справи №910/12759/16 відкладено на 12.12.2017.

05.12.2017 та 12.12.2017 представником позивача, через канцелярію суду, подано додаткові пояснення до апеляційної скарги, які також долучено судом до матеріалів справи.

12.12.2017 представником позивача, до початку судового засідання, подано заяву про відмову у здійсненні фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представником відповідача, через канцелярію суду, подано клопотання про зупинення розгляду справи № 91012759/16 до розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва справ № 826/8226/17 та № 826/7702/17 та Господарським судом м. Києва справи № 910/11690/17. В обґрунтування заявленого клопотання, відповідач зазначив, що вказані справи є взаємопов'язаними, а судами буде встановлено обставини, що впливатимуть на оцінку доказів у даній справі.

Представник позивача та третьої особи-2, в судовому засіданні, заперечували щодо зупинення провадження у справі, а також просили суд відмовити у задоволенні заявленого клопотання. Крім того, зазначили, що клопотання спрямоване на затягування судового процесу та зловживання відповідачем своїми процесуальними правами.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва справ № 826/8226/17 та № 826/7702/17 та Господарським судом м. Києва справи № 910/11690/17, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Зупинення провадження у справі здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію.

Крім того, приписами статті 79 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. Іншим судом, про який йдеться у частині 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, зокрема через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. При цьому, пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають або можуть вплинути на збирання та оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи і унеможливлюють розгляд спору до вирішення справи іншим судом через те, що не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі (п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р.).

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з'ясовує як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що лише саме по собі зазначення заявником про пов'язаність справи зі справою, що розглядається іншим судом, не може бути підставою для застосування частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України. Оскільки із змісту наведеного припису вбачається, що визначальним для зупинення провадження є саме неможливість розгляду даної справи, а судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, з якими закон пов'язує можливість зупинення провадження у справі.

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що господарський суд має право та зобов'язаний надати правову оцінку наданим відповідачем письмових доказів та самостійно встановити факт на яких ґрунтуються позовні вимоги, незалежно від розгляду позовів в провадженні інших судів.

Більш того, представником позивача долучено до матеріалів справи рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 у справі № 910/11690/17.

Представники позивача та третьої особи - 2 приймали участь у судових засіданнях, в яких надавали свої пояснення, підтримували доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просили апеляційну скаргу позивача задовольнити, а рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Представники відповідача приймали участь у судових засіданнях, в яких надавали свої пояснення, підтримували доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просили апеляційну скаргу відповідача задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі №910/5798/17 змінити в частині наведених судом підстав для відмови у задоволенні позову. Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Представники третьої особи-1 та відповідача участі в судовому засіданні від 12.12.2017 не приймали, своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 22 ГПК України не скористались. Про день та час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи. Однак, вказана обставина не перешкоджає розгляду справи, оскільки учасники судового процесу, які не з'явились в судове засідання, були належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи. За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників третьої особи-1 та відповідача.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.07.2012 між сторонами укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з відкладальною обставиною, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрований в реєстрі за № 1775. У даному договорі визначено, що позивач та Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" уклали 08.12.2011 договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з якими останнє продало (відступило), а позивач придбав права вимоги за кредитами. За умови надання повідомлення про припинення, позивач повинен буде продати (відступити), а відповідач має придбати (прийняти) 10 % сукупних непогашених та таких, які підлягають погашенню, прав вимоги за кредитами, придбаних позивачем за договором із Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк", які мають бути визначені в додатку І до цього договору (як цей додаток І може бути змінений або замінений за згодою сторін час від часу для ідентифікації тих прав вимоги за кредитами, які на відповідний час складають 10% сукупних непогашених та таких, які підлягають погашенню, прав вимоги за кредитами, придбаних позивачем за договором з Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк"), за плату та на умовах, визначених в цьому договорі.

За преамбулою договору 10 % активів - це 10 % сукупних непогашених та таких, які підлягають погашенню, прав вимоги за кредитами, придбаних позивачем за договором з Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанком", які визначені в додатку І до цього договору. Визначення "Повідомлення про припинення", що міститься у розділі І договору, - це повідомлення про припинення, що надається відповідачем позивачу у випадках, визначених в Угоді про Співробітництво, а "Угода про Співробітництво" - це угода про співробітництво від 25.07.2012 року, укладена між позивачем, Інвестохіллз Ентерпрайсиз Лтд. та НЛП ФАЙНЕНС ЛТД.

В умовах підпунктів (а), (b) пункту 2.2, підпункту (b) пункту 2.3., підпункту (b) пункту 2.4. договору купівлі-продажу сторони домовились про те, що зобов'язання передати 10 % активів та зобов'язання відповідача сплатити за 10 % активів позивачу в порядку, визначеному в цьому договорі (зокрема ст. 2.4 та ст. 3 цього договору) (відкладені зобов'язання), стають такими, що підлягають обов'язковому виконанню за умови отримання позивачем від відповідача повідомлення про припинення, та підлягають виконанню протягом 10 робочих днів з дати отримання позивачем такого повідомлення про припинення. У випадку, якщо відповідачем подано більше, ніж одне повідомлення про припинення, строк виконання відкладених зобов'язань починається з дати отримання позивачем першого повідомлення про припинення. Позивач повинен виконати зобов'язання: передати права вимоги за кредитами відповідачу, що складають 10 % активів; сторони повинні підписати акт приймання-передачі прав вимоги за кредитами (з урахуванням задоволення будь-яких інших умов, що можуть бути узгоджені між сторонами у письмовій формі, в тому числі, викладених в цьому договорі), за умови: отримання позивачем від покупця повідомлення про припинення та пред'явлення відповідачем позивачу до погашення всієї кількості депозитних сертифікатів, які були отримані відповідачем відповідно до договорів банківських вкладів з видачею ощадних (депозитних) сертифікатів на пред'явника, наведених в Додатку X до цього договору, та які станом на дату отримання позивачем повідомлення про припинення залишаються непогашеними та не були передані позивачу або його афілійованій особі. У випадку необґрунтованої відмови позивача виконати свої зобов'язання щодо продажу (відступлення) 10 % активів на користь відповідача в порядку та строки, передбачені договором, та за умови належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за цим договором, позивач протягом 5 робочих днів з дати такої відмови має відшкодувати відповідачу 20,50 % фактичного розміру невиконаних грошових зобов'язань за тими правами вимоги за кредитами, щодо яких позивач порушив своє зобов'язання щодо продажу (відступлення), на банківський рахунок відповідача, зазначений ним у відповідному письмовому повідомленні позивачу, наданому з посиланням на цей пункт 2.2. (b) договору. Відразу після отримання повідомлення про припинення позивач та відповідач добросовісно узгодять додаткові права вимоги за кредитами, що повинні бути відступлені відповідачу, таким чином, щоб сукупна непогашена основна сума, нараховані та непогашені проценти та комісійні за всіма правами вимоги за кредитами, що відступаються за цим договором покупцю, дорівнювали 10 % від сукупної непогашеної та такої, що підлягає погашенню, основної суми, нарахованих, непогашених та таких, що підлягають погашенню, процентів та комісійних всіх прав вимоги за кредитами, які були відступлені позивачу відповідно до договору з Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанком", та які на дату отримання повідомлення про припинення залишаються непогашеними та такими, що підлягають погашенню.

За умовами підпункту (ііі) п. 3 договору купівлі-продажу, незважаючи на інші положення цієї статті 3, відповідач має право шляхом надання письмового повідомлення позивачу щонайменше за 5 робочих днів до дати закриття ініціювати обмін 10 % активів, що є предметом продажу за цим договором, на депозитні сертифікати, які станом на дату закриття залишаються непогашеними та не були передані позивачу або його афілійованій особі, як це передбачено Угодою про Співробітництво. У випадку отримання позивачем повідомлення про обмін, сторони зобов'язані не пізніше дати закриття здійснити обмін 10 % активів, що є предметом продажу (відступлення) за цим договором, на депозитні сертифікати, які станом на дату закриття залишаються непогашеними та не були передані позивачу або його афілійованій особі як це передбачено Угодою про Співробітництво.

Відповідно до п. 12.8. договору купівлі-продажу, останній набирає чинності негайно після підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін та нотаріального посвідчення, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Також, 25.07.2012 з метою забезпечення належного виконання позивачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу між сторонами укладено договір застави майнових прав, за умовами якого в якості забезпечення виконання позивач надає відповідачу та на користь відповідача у найповнішій мірі, дозволеній законодавством України, заставу з найвищим пріоритетом щодо всіх прав позивача, які він має стосовно активів (заставлених прав), відповідно до умов цього договору. З урахуванням положень п. 2.1. (с) цього договору, застава залишатиметься дійсною в якості забезпечення виконання забезпечених зобов'язань від дати укладення та нотаріального посвідчення цього договору доти, доки забезпечені зобов'язання не будуть виконані в повному обсязі відповідно до умов договору купівлі-продажу (пп. a, b п. 2.1. договору).

У преамбулі вказаного договору визначено, що активи - це всі права вимоги, які продаються (відступаються) позивачем в якості продавця на користь відповідача в якості покупця відповідно до договору купівлі-продажу, та які більш детально описані в додатку 1 до договору (зі змінами, які можуть час від часу вноситися до такого додатку 1, у тому числі в результаті внесення змін до додатку І до договору купівлі-продажу).

Згідно з пп. с п. 2.1. договору застави сторони домовились про те, що не вважатиметься порушення цього договору будь-яка зміна, втрата або заміна заставлених прав, спричинена діями позивача внаслідок реструктуризації активів або в результаті здійснення позивачем своїх прав стосовно активів, окрім як відчуження або обтяження активів на користь третіх осіб без попередньої згоди відповідача; виконанням позичальниками та/або особами, що надає забезпечення та/або іншими особами своїх обов'язків за відповідними кредитними договорами та/або договорами забезпечення та діями Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Вердикт" за договором доручення, укладеним між останнім та позивачем 14.03.2012.

Пунктом 2.4. договору застави передбачено, що з урахуванням п. 2.1. (с) цього договору, застава залишається дійсною та чинною в повному обсязі та становить триваюче забезпечення, та позивач повинен забезпечити, щоб на неї в будь-який спосіб не впливало та її не обмежувало жодне інше обтяження. Застава має обов'язкову силу для позивача, його правонаступників та осіб, на користь яких здійснюється відступлення, та створюється (як і права та засоби правового захисту відповідача) на користь відповідача та його відповідних правонаступників, осіб, на користь яких здійснюється передача або відступлення.

Відповідно до п. 2.5. договору застава припиняється виконанням у повному обсязі забезпечених зобов'язань, проведеним належним чином; або в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно з п. 8.9. договору застави останній набирає чинності одразу після його підписання уповноваженими представниками кожної зі сторін, скріплення печатками сторін та нотаріального посвідчення, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором або припинення застави відповідно до п. 2.5. договору.

Питання невиконання позивачем договору купівлі-продажу та стягнення з позивача 15 944 408 дол. США, що еквівалентно 415 350 227 грн., та складає 20,50 % фактичного розміру невиконаних грошових зобов'язань за правами вимоги за кредитними договорами було предметом розгляду справи № 910/4232/15-г за позовом ТОВ "Вердикт Фінанс" до ПАТ "Дельта Банк", за результатами якої Господарським судом міста Києва 03.03.2016 винесено рішення про відмову в задоволенні позову.

Вказане судове рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2017, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.04.2017.

Згідно з частиною 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, у липні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", треті особи - Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання припиненими договорів та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.07.2012 між сторонами укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з відкладальною обставиною, відповідно до умов якого у разі надання повідомлення про припинення, позивач повинен буде продати (відступити), а відповідач має придбати (прийняти) 10 % сукупних непогашених та таких, які підлягають погашенню, прав вимоги за кредитами, визначеними в додатку І до цього договору. У забезпечення виконання зобов'язань позивача за вказаним договором купівлі-продажу сторонами укладено 25.07.2012 договір застави майнових прав, за умовами якого позивач надає заставу з найвищим пріоритетом щодо всіх прав позивача, які він має стосовно всіх прав вимог, які продаються (відступаються) за договором купівлі-продажу. Позивач зазначає, що з віднесенням ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних та його ліквідацією зобов'язання за договором купівлі-продажу є припиненим, у зв'язку з чим припиняється і право застави, як забезпечувального зобов'язання. Крім того, позивач зазначає про те, що відповідач продав депозитні сертифікати, які повинні були бути платою 10 % активів придбаних за договором купівлі-продажу прав вимоги.

При прийняті оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі №910/12759/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Також, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі №910/12759/16 в частині наведених судом підстав для відмови у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач зазначає, що суд першої інстанції безпідставно посилається на рішення № 910/4232/15-г. Крім того зазначає, що позовні вимоги позивача щодо визнання припиненою заставу (право застави) згідно договору застави майнових прав б/н. від 25.07.2012 укладеного між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" та посвідченого приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В., та щодо припинення обтяження і вилучити (виключити) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 18.12.2014 за № 14693548 стосовно предмета обтяження : усі права вимоги, які відступаються відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.2012; підстава обтяження : договір застави майнових прав б/н від 25.07.2012 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В.; обтяжував: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" чітко не сформовано та позивачем невірно обрано спосіб захисту.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу позивача задовольнити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасувати із прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, як на преюдиціальну обставину у розумінні статті 35 ГПК України, зробив вірне посилання на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2016 у справі №910/4232/15-г, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 18.04.2017, яким відмовлено ТОВ «Вердикт Фінанс» у задоволенні позову до АТ «Дельта Банк» у стягненні грошових коштів.

Так, Вищий господарський суд України, переглядаючи справу №910/4232/15-г у касаційному порядку, врахувавши приписи ст. ст. 509, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, здійснивши аналіз матеріалів справи відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 15 944 408 дол. США, що еквівалентно 415350227 грн., за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з відкладальною обставиною від 25.07.2012, обґрунтовано зазначивши, що в порушення умов договору купівлі-продажу, позивачем пред'явлено до погашення депозитні сертифікати пізніше ніж повідомлення про припинення (18.02.2015), тоді як в матеріалах справи відсутні докази узгодження між сторонами додаткових прав вимоги за кредитами, а позивачем не доведено належного виконання умов договору, як це передбачено в п. 2.4 договору. Також відсутні докази відмови продавця від виконання своїх зобов'язань щодо продажу (відступлення), в той час, як 05.02.2015 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про обмін, що свідчить про відмову позивача від процедури купівлі-прав вимоги. Також, Вищий господарський суд України вказав, що суди першої й апеляційної інстанцій повно встановили всі істотні для справи обставини, правильно застосували норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та дійшли вірного висновку про не доведення позивачем належними та допустимими доказами обставин наявності обов'язку відповідача сплатити заявлений розмір грошових вимог та, відповідно, відсутність підстав для задоволення позову.

Разом з цим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що підстави, які зумовлюють виникнення обставин для виконання зобов'язань, які становлять предмет договору купівлі-продажу не настали, тобто зобов'язання за вказаним договором не виникли, однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У справі №910/4232/15-г суди встановили факт неналежного виконання ТОВ «Вердикт Фінанс» умов договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з відкладальною обставиною від 25.07.2012 (відсутність відкладальної обставини), що зумовило відмову останньому у задоволенні позовних вимог, а не факт відсутності (не виникнення) таких зобов'язань.

Також, при розгляді справи №910/4232/15-г, суди застосували до спірних правовідносин вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, відповідно до постанови Правління Національного банку України №150 від 02.03.2015 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 05.10.2015 в Банку розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Банку Кадирову Владиславу Володимировичу.

Нормами ч. 1 ст. 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Частина 8 цієї статті вказаного Закону встановлює, що уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Приписами ч. 2 ст. 38 Закону передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Статтею 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з тимчасової адміністрації ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Таким чином, тимчасова адміністрація та ліквідація банку здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, яка призначає Уповноважену особу для забезпечення ефективної процедури під час здійснення тимчасової адміністрації виведення неплатоспроможного банку ринку та його ліквідацію, а також з метою захисту прав і законних інтересів вкладників банку.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд набуває прав кредитора неплатоспроможного банку на загальну суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, у тому числі на суму цільової позики, наданої банку протягом дії тимчасової адміністрації, а також на суму сплачених Фондом витрат, пов'язаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2016 державним підприємством «Національні інформаційні системи» на запит АТ «Дельта Банк» надано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 49837795, з якого банку стало відомо, що 18.12.2004 за № 14693548 приватним нотаріусом КМНО Заріною М.В. на підставі договору застави майнових прав б/н від 25.07.2012 накладено обтяження на усі права вимоги, які відступаються відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.2012.

Вказаний договір застави майнових прав б/н від 25.07.2012, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В., був укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" для забезпечення належного виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу від 25.07.2012.

Так, згідно з п. 1 ст. 593 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що кредитор це юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до п. 8 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Як вбачається з довідки АТ «Дельта Банк» вих. № 5789 від 05.07.2016, що станом на 05.07.2016 будь-які вимоги кредитора ТОВ «Вердикт Фінанс» (код за ) до Переліку (Реєстру) акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк», затвердженого Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 11.01.2016 не включено та не акцептовано.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» законодавець визначає термін погашені вимоги кредиторів, як задоволені вимоги кредиторів, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну зобов'язання або припинення зобов'язання в інший спосіб, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

У зв'язку із викладеним, задоволення вимог будь-якого кредитора (в тому числі, ТОВ «Вердикт Фінанс») відбувається в особливому, передбаченому спеціальним Законом порядку, виключно в межах ліквідаційної процедури, з дотриманням принципу черговості. Задоволення вимог кредитора поза межами ліквідаційної процедури є порушенням принципу пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб.

На підставі чого, колегія суддів приходить до висновку, що зобов'язання АТ «Дельта Банк» за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з відкладальною обставиною від 25.07.2012 є припиненим.

Однак, всупереч встановленим обставинам, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку та відмовив АТ «Дельта Банк» у задоволенні позовних вимог, з яким не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Частина 1 статті 205 Господарського кодексу України встановлює, що господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі виникнення обставин, за які жодна з його сторін не відповідає, якщо інше не передбачено законом.

Як вже зазначалось вище, починаючи з березня 2015 року у АТ «Дельта Банк» введено тимчасову адміністрацію у зв'язку із його неплатоспроможністю, а з жовтня 2015 року - розпочата ліквідаційна процедура.

Пунктами 2, 3 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Разом з цим, частина восьма статті 49 цього Закону передбачає, що вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

З довідки АТ «Дельта Банк» вих. № 5789 від 05.07.2016 вбачається, що станом на 05.07.2016 будь-які вимоги кредитора ТОВ «Вердикт Фінанс» (код за ) до Переліку (Реєстру) акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк», затвердженого Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 11.01.2016 не включено та не акцептовано.

З огляду на вищевикладене, враховуючи приписи спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», висновки Вищого господарського суду України у справі №910/4232/15-г, які мають преюдиціальне значення для даного спору, оскільки позивач перебуває на стадії ліквідаційної процедури, що унеможливлює виконання АТ «Дельта Банк» перед ТС «Вердикт Фінанс» будь-яких зобов'язань (в тому числі, у майбутньому) за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з відкладальною обставиною від 25.07.2012, що безумовно, є належною правовою підставою для припинення такого зобов'язання на підставі частини 1статті 205 ГК України.

Разом з цим, оскільки, основне зобов'язання за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з відкладальною обставиною від 25.07.2012 є припиненим в силу частини першої статті 205 ГК України, (як таке, що неможливо виконати з дати віднесення Банку до категорії неплатоспроможних) - воно не може бути забезпеченим.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до п. 2.5 договору застави майнових прав б/н від 25.07.2012 застава, надана за цим договором, припиняється в інших випадках передбачених законодавством України: після припинення застави заставодержатель (ТОВ «Вердикт Фінанс») повинен, протягом обґрунтованого проміжку часу, за власний рахунок вчинити всі дії, які можуть обґрунтовано бути необхідними для повного зняття застави з реєстру обтяжень.

Порядок внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про виникнення, зміну та припинення обтяжень регламентується Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 5 липня 2004 року (далі - Порядок) та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 73/5 від 29 липня 2004 року.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України "Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна" від 07.07.2006 № 57/5 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства юстиції України від 25.06.2015 № 1059/5), реєстраторами Державного реєстру обтяжень рухомого майна є Державне підприємство "Національні інформаційні системи", державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси.

Згідно з ст. 11 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Приписами статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» регламентовано, що записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.

Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п'яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п'ятирічний строк.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Пунктом 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2004 №830 передбачено, що відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більше як на п'ять років.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру.

Згідно з ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру.

У зв'язку з тим, що судом апеляційної інстанції задоволені вимоги в частині припинення зобов'язання за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з відкладальною обставиною від 25.07.2012 та визнано припиненою заставу (право застави) згідно з договором застави майнових прав б/н від 25.07.2012, а обтяження за договором не припинено та не вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна), тому правові підстави для обтяження предмета застави за договором відповідно до Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" - відсутні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про припинення обтяження і вилучення (виключення) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 18.12.2014 за № 14693548 стосовно предмета обтяження : усі права вимоги, які відступаються відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.2012; підстава обтяження : договір застави майнових прав б/н від 25.07.2012 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В.; обтяжував: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс", є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 12.10.2016 у справі № 910/3174/16.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. підлягають задоволенню, а рішення скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" залишити без задоволення, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі №910/12759/16 слід задовольнити, а оскаржуване рішення суду скасувати із прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Визнати припиненим зобов'язання за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з відкладальною обставиною від 25.07.2012 укладеним між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс". Визнати припиненою заставу (право застави) згідно договору застави майнових прав б/н. від 25.07.2012 укладеного між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" та посвідченого приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В. Припинити обтяження і вилучити (виключити) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 18.12.2014 за № 14693548 стосовно предмета обтяження : усі права вимоги, які відступаються відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.2012; підстава обтяження : договір застави майнових прав б/н від 25.07.2012 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В.; обтяжував: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс".

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" залишити без задоволення.

2.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. задовольнити.

3.Рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі №910/12759/16 скасувати.

Прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Визнати припиненим зобов'язання за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами з відкладальною обставиною від 25.07.2012 укладеним між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс".

Визнати припиненою заставу (право застави) згідно договору застави майнових прав б/н. від 25.07.2012 укладеного між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" та посвідченого приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В.

Припинити обтяження і вилучити (виключити) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 18.12.2014 за № 14693548 стосовно предмета обтяження : усі права вимоги, які відступаються відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.2012; підстава обтяження : договір застави майнових прав б/н від 25.07.2012 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В.; обтяжував: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс".

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" (04080, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВІКЕНТІЯ ХВОЙКИ, будинок 15/15 код. 36698193 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. (01133, м. Київ, ВУЛ. ЩОРСА , будинок 36-Б код 34047020) 4134,00 грн. судового збору за розгляд в суді першої інстанції та 4547,40 грн. судового збору за розгляд в суді апеляційної інстанції.

5.Матеріали справи №910/12759/16 передати до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Куксов