ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" грудня 2017 р.Справа № 916/1544/17

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петрова В.С.

при секретарі Граматик Г.С.

за участю представників:

від позивача (стягувача) не з'явився,

від відповідача (боржника-скаржника) ОСОБА_1,

від ВДВС не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс на дії Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області (вх. № 2-6104/17 від 22.11.2017 р.) в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/1544/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс про стягнення заборгованості в сумі 69000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс про стягнення заборгованості за договором оренди вантажопідіймального баштового крану № КБ-10-10/16 від 10.10.2016 р. в сумі 69000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.07.2017 р. позовну заяву ФОП ОСОБА_3 прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/1544/17, при цьому справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.09.2017 р. у справі № 916/1544/17 позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено частково, а саме на користь останнього стягнуто з ТОВ „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс заборгованість по орендній платі в сумі 55000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Також судом припинено провадження в частині позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс про стягнення заборгованості в сумі 14000,00 грн.

29 вересня 2017 р. господарським судом Одеської області на виконання вказаного рішення господарського суду Одеської області у справі № 916/1544/17 видано наказ про його примусове виконання щодо стягнення з ТОВ „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс заборгованість по орендній платі в сумі 55000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

22.11.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс звернулось до господарського суду Одеської області зі скаргою на дії Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області (вх. № 2-6104/17) в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на протиправність дій вказаного ВДВС з відкриття виконавчого провадження за судовим наказом по справі № 916/1544/17 не за місцезнаходженням боржника (скаржника).

Зокрема, у поданій скарзі ТОВ „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс вказує, що 05 жовтня 2017 р. старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 54833412 з виконання наказу господарського суду Одеської від 29 вересня 2017 р. по справі № 916/1544/17. При цьому державним виконавцем було постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 5660,00 грн.

Як зазначає скаржник, ТОВ «Будівельна компанія «Чорномор'є Плюс» вищевказану постанову від 05.10.2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 54833412 не отримувало. Про наявність такої постанови Товариство дізналося 09.11.2017 р. від працівників банку обслуговування у звязку з арештом коштів.

Наразі скаржник вказує, що Товариством заборгованість за договором оренди вантажопідіймального баштового крану № КБ-10-10/16 від 10.10.2016 р. в сумі 69000,00 грн. було добровільно сплачено 08.09.2017 р. та 07.11.2017 р., а 09.11.2017 р. було сплачено і виконавчий збір в повному обсязі.

Між тим скаржник, посилаючись на положення ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Крім того, посилаючись на п. 45.2 статті 45 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ, скаржник вказує, що податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Так, скаржник вказує, згідно п. 1.10 Статуту ТОВ «Будівельна компанія «Чорномор'є Плюс» місцем знаходження товариства є: 67562, Одеська область, Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Миколаївська дорога, буд. 3. Така ж інформація відображена і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, скаржник вважає, що старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області всупереч положенням чинного законодавства України була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 54833412 від 05.10.2017 р. з огляду на те, що адреса місцезнаходження ТОВ «Будівельна компанія «Чорномор'є Плюс» не є підвідомчістю Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській, що зокрема підтверджується додатком № 5 до наказу ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області від 17.07.2017 р. № 354/03-06, що в свою чергу спричинило порушення прав заявника, а саме до неправомірного стягнення з останнього виконавчого збору в сумі 5660,00 грн.

Відтак, скаржник просить суд:

- визнати дії старшого державного виконавця Першого приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, що зазначені в даній скарзі, щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 54833412 від 05.10.2017 року неправомірними та незаконними;

- визнати недійсною постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2017р. (ВП № 54833412), винесену при примусовому виконанні наказу №916/1544/17 від 29.09.2017р., що видав Господарський суд Одеської області;

- зобов'язати посадових осіб Першого приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області вчинити дії за виконавчим провадженням ВП №54833412: скасувати вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення за виконавчим провадженням ВП №54833412;

- зобов'язати посадових осіб Першого приморського від ділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеськійобласті вчинити дії за виконавчим провадженням ВП №54833412: повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Чорномор'є Плюс» стягнутий на користь держави за виконавчим провадженням ВП №454833412 виконавчий збір в сумі 5660,00грн. на поточний рахунок товариства №4049 в ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Одса, МФО 328704;

- зобов'язати посадових осіб Першого приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області вчинити дії за виконавчим провадженням ВП №54833412: провести інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження;

- зобов'язати посадових осіб Першого приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області вчинити дії за виконавчим провадженням ВП №54833412: проінформувати про вжиті заходи сторони виконавчого провадження ВП №49975980, а також банківські установи, державні реєстри та органи, через які накладався арешт та вживалися інші запобіжні заходи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.11.2017 р. по справі № 916/1544/17 скаргу ТОВ „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс прийнято до провадження та розгляд скарги призначено в засіданні суду.

Позивач (стягувач) відзив на скаргу не надав, також представник позивача (стягувача) у судове засідання не зявився, хоча про дату і час розгляду скарги повідомлявся судом належним чином, у звязку з чим зясувати думки стосовно поданої скарги не уявляється можливим.

Представник ВДВС також у судові засідання не зявився, хоча про дату і час розгляду скарги повідомлявся судом належним чином, також відзив на скаргу ВДВС не надано, у звязку з чим зясувати його думки стосовно поданої скарги не уявляється можливим.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

В силу приписів ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

В ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як випливає зі змісту скарги, виданий господарським судом Одеської області 29.09.2017 р. наказ про примусове виконання рішення суду від 11.09.2017 р. у справі № 916/1544/17 щодо стягнення з ТОВ „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості по орендній платі в сумі 55000,00 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. був предявлений стягувачем (позивачем) до примусового виконання до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області.

Так, 05 жовтня 2017 р. Першим Приморським відділом державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження № 54833412 з виконання виданого господарським судом Одеської області наказу у справі № 916/1544/17 від 29.09.2017 р. про стягнення з ТОВ „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості по орендній платі в сумі 55000,00 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн., про що винесена відповідна постанова. При цьому у вказаній постанові про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2017 р. зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено останнього про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Поряд з цим в постанові державним виконавцем зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 5660 грн.

Не погодившись з вказаною постановою ВДВС, боржник звернувся до суду зі скаргою, вважаючи такі дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області неправомірними.

Згідно ч. 1, 5 ст. 74 Закону України „Про виконавче провадження (в діючій редакції) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Так, скаржник зазначає, що ТОВ «Будівельна компанія «Чорномор'є Плюс» вищевказану постанову від 05.10.2017 р. про відкриття виконавчого провадження № 54833412 не отримувало. Про наявність такої постанови Товариство дізналося 09.11.2017 р. від працівників банку обслуговування у звязку з арештом коштів. Наразі слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази направлення ВДВС скаржнику або вручення йому копії оскаржуваної постанови.

В свою чергу з огляду на вказане та враховуючи те, що заявлену скаргу подано до господарського суду 22.11.2017 р., відповідно суд вважає, що скарга заявлена у встановлений ч. 1 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України та ч. 5 ст. 74 Закону України „Про виконавче провадження строк для оскарження дій органу ДВС, протягом 10-ти робочих днів з урахуванням вихідних, з моменту, як скаржнику стало відомо про існування оскаржуваної постанови.

Поряд з цим, проаналізувавши зміст скарги, суд вважає доводи скаржника необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Наразі, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 54833412, місцезнаходження боржника вказано за двома адресами: м. Одеса, вул. Армійська, 2; Комінтернівський район, с. Крижанівка, вул. Миколаївська дорога, 3. Як вбачається з наявних в матеріалах справи листів відповідача та виданих ним довіреностей, в реквізитах відповідача на вказаних документах вказано адресу: м. Одеса, вул. Армійська, 2, що свідчить про розташування за цією адресою офісу відповідача.

Враховуючи наведене, суд вважає цілком правомірним винесення Першим Приморським відділом державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області постанови про відкриття виконавчого провадження № 54833412 з виконання виданого господарським судом Одеської області наказу у справі № 916/1544/17 від 29.09.2017 р. про стягнення з ТОВ „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості по орендній платі в сумі 55000,00 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Щодо доводів скаржника про необхідність здійснення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду у даній справі щодо стягнення з ТОВ „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості по орендній платі в сумі 55000,00 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. саме за місцезнаходженням юридичної особи відповідача суд зазначає наступне. Так, положення ч. 1 ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження не містять таких приписів стосовно здійснення державним виконавцем виконавчих дій виключно за місцезнаходженням юридичної особи. Навпаки зазначені положення закону наділяють саме стягувача правом вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби: або за місцем проживання, перебування, роботи боржника, або за місцезнаходженням його майна.

За таких обставин, суд вважає, що державний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2017 року, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України „Про виконавче провадження, що відповідає ст. 19 Конституції України. Тому відсутні правові підстави для визнання оскаржуваної постанови державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області від 05.10.2017 р. ВП № 54833412 недійсною.

Поряд з цим суд вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо неправомірного стягнення з останнього виконавчого збору в сумі 5660,00 грн., який було сплачено боржником 09.11.2017 р. в повному обсязі.

Так, згідно ч. 5 ст. 26 Закону України „Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

В силу положень ч. 1, 2 ст. 27 Закону України „Про виконавче провадження виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Наразі в ч. 9 ст. 27 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як зясовано судом, скаржником ТОВ «Будівельна компанія «Чорномор'є Плюс» стягнуту за рішенням суду у даній справі заборгованість за договором оренди вантажопідіймального баштового крану № КБ-10-10/16 від 10.10.2016 р. в сумі 55000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору було добровільно сплачено лише 07.11.2017 р. У звязку з фактичним виконанням рішенням суду боржником державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області 15.11.2017 р. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 54833412 на підставі п. 9. ч. 1 ст. 39 Закону України „Про виконавче провадження.

Відтак, враховуючи те, що стягнуту за судовим рішенням у даній справі суму заборгованості було сплачено скаржником (боржником) лише 07.11.2017 р., тобто після відкриття виконавчого провадження № 54833412, суд вважає цілком правомірним стягнення державним виконавцем з виконавчого збору в сумі 5660,00 грн., про що державним виконавцем була винесена відповідна постанова від 15.11.2017 р. про стягнення виконавчого збору. Тому суд вважає безпідставними вимоги скаржника про зобовязання ВДВС повернути боржнику стягнутий виконавчий збір.

Щодо вимог скаржника про зобовязання ВДВС провести відповідні дії у звязку з завершенням виконавчого провадження, то ці вимоги є також безпідставними, оскільки згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.11.2017 р. державним виконавцем припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, зокрема знято арешт з майна та коштів боржника.

Інші вимоги скаржника про зобовязання ВДВС проінформувати сторони про вжиті заходи виконавчого провадження № 54833412 є необґрунтованими, оскільки скаржник як сторона виконавчого провадження має право доступу до інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, що є основною інформаційною базою про здійснені виконавчі дії. Тим більш, як передбачено п. 11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. N 512/5 із змінами (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5), скаржник як сторона виконавчого провадження наділений правом на ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення. Докази порушення такого права боржника з боку ВДВС відсутні. При цьому наявність перешкод з боку ВДВС в отриманні відповідної інформації про виконавче провадження скаржником не наведено та доказів на підтвердження цього не надано. Навпаки надані скаржником до суду копії заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та документів з виконавчого провадження свідчать про реалізацію вказаного права скаржником.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності з п. 9.1, 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та відсутність порушень вимог законодавства з боку органу державної виконавчої служби під час примусового виконання в межах ВП № 54833412 наказу господарського суду Одеської області від 29.09.2017 р. по справі № 916/1544/17, господарський суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс на дії Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області з огляду на її безпідставність та необґрунтованість.

Керуючись ст. 1212, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Чорноморє Плюс на дії Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області у справі № 916/1544/17.

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний строк з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 19 грудня 2017 р.

Суддя В.С. Петров