КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2017 р. Справа№ 910/18812/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників

від позивача не з'явився

від відповідача Рудник І.Г.

від третьої особи 1 не з'явився

від третьої особи 2 не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2017 по справі №910/18812/17 (судя Маринченко Я.В.)

за заявою Компанії Остексперт Лімітед ("Ostexpert Limited")

про забезпечення позову по справі №910/18812/17

за позовом Компанії Остексперт Лімітед ("Ostexpert Limited")

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ГК "Газовий Альянс",

2. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Явдюк Наталія Анатоліївна

про визнання недійсним договору застави, -

ВСТАНОВИВ:

Компанія Остексперт Лімітед ("Ostexpert Limited") звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГК "Газовий Альянс", Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Явдюк Наталія Анатоліївна про визнання недійсним договору застави.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.10.2017 порушено провадження по справі №910/18812/17 та призначено справу до розгляду.

07 листопада 2017 року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо переведення прав на цінні папери, а також списання цінних паперів/прав на цінні папери 5601493 простих іменних акцій бездокументарної форми існування ISIN UA , емітентом яких є Приватне акціонерне товариство "Пласт", з депозитарного рахунку у цінних паперах №404921-CY20005264 компанії Остексперт Лімітед, відкритий у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвінтум"; заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвінтум" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо переведення прав на цінні папери, списання цінних паперів/прав на цінні папери, вносити будь-які зміни до реєстру власників іменних цінних паперів, пов'язані з переходом права власності на цінні папери 5601493 простих іменних акцій бездокументарної форми існування ISIN UA , емітентом яких є Приватне акціонерне товариство "Пласт" з депозитарного рахунку у цінних паперах №404921-CY20005264 компанії Остексперт Лімітед, відкритий у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвінтум".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2017 по справі №910/18812/17 заяву Компанії Остексперт Лімітед ("Ostexpert Limited") про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

З метою забезпечення позову на період розгляду справи заборонено Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо переведення прав на цінні папери, а також списання цінних паперів/прав на цінні папери 5601493 простих іменних акцій бездокументарної форми існування ISIN UA , емітентом яких є Приватне акціонерне товариство "Пласт", з депозитарного рахунку у цінних паперах №404921-CY20005264 компанії Остексперт Лімітед, відкритий у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвінтум".

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвінтум" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо переведення прав на цінні папери, списання цінних паперів/прав на цінні папери, вносити будь-які зміни до реєстру власників іменних цінних паперів, пов'язані з переходом права власності на цінні папери 5601493 простих іменних акцій бездокументарної форми існування ISIN UA , емітентом яких є Приватне акціонерне товариство "Пласт" з депозитарного рахунку у цінних паперах №404921-CY20005264 компанії Остексперт Лімітед, відкритий у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвінтум".

Задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем доведено наявність підстав вважати, що в ході розгляду справи відповідачем можуть бути вжиті дії щодо звернення стягнення на належні позивачеві акції, що в подальшому, у випадку задоволення позову може призвести до необхідності вжиття позивачем дій, спрямованих на повернення зазначених акцій.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2017 скасувати, в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідач зазначив, що доводи позивача та висновки місцевого господарського суду є безпідставними та ґрунтуються на припущеннях. При цьому судом не враховано інтереси відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017, колегією суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А., апеляційну скаргу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду 18.12.2017.

18 грудня 2017 року від представника позивача, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

26 грудня 2017 року від представника позивача, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 18.12.2017 оголошено перерву до 26.12.2017.

В судове засідання 26.12.2017 з'явився представник відповідача.

Колегія суддів, розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, прийшла до висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи, а явка не визнавалась обов'язковою.

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, зазначених в клопотанні.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржувану ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2017.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності редакцією цього Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтями 269, 270, 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів встановила наступне.

Предметом спору між сторонами у даній справі є, захист права позивача як власника 5601493 простих іменних акцій бездокументарної форми існування, що становить 70% статутного капіталу Приватного акціонерного товариства "Пласт", шляхом визнання недійсним договору застави акцій №20-3782/3-1 від 05.11.2012, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та Компанією Остексперт Лімітед ("Ostexpert Limited").

Статтею 66 ГПК України (в редакції чинній станом на момент подання заяви) встановлено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГПК України (в редакції чинній станом на момент подання заяви) позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню, в зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 вказаної Постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, виходячи з приписів чинного законодавства, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, якщо невжиття цих заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, та як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантії реального виконання рішення, а адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що реєстрація у Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження, а також визнання права власності на заставлене майно за рішенням господарського суду міста Києва від 19.09.2017 по справі №910/21156/16 свідчить про те, що Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" здійснює дії, направлені на звернення стягнення на належне позивачеві майно за договором застави акцій №20-3782/3-1 від 05.11.2012, недійсність якого є предметом розгляду зазначеної справи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 по справі №910/21156/16, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ГК "Газовий Альянс" за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-3782/2-1 від 05.11.2012 в загальному розмірі грн. 54 коп., звернуто стягнення на заставне майно, що є предметом застави за Договором застави акцій №20-3782/3-1 від 05.11.2012, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" права власності на 5601493 простих іменних акцій бездокументарної форми існування ISIN UA , емітентом яких є Приватне акціонерне товариство "Пласт", що належить компанії ОСТЕКСПЕРТ ЛІМІТЕД, із визначенням вартості предмету застави у розмірі 280227000 грн, відповідно до п.1.4 Договору застави акцій №20-3782/3-1 від 05.11.2012. Зобов'язано депозитарну установу - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВІНТУМ", виконати безумовну облікову операцію переказу 5601493 простих іменних акцій бездокументарної форми існування ISIN UA , емітентом яких є Приватне акціонерне товариство "Пласт" з депозитарного рахунку у цінних паперах №404921-CY20005264 компанії ОСТЕКСПЕРТ ЛІМІТЕД, відкритий у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВІНТУМ", на рахунок у цінних паперах №404921-UA30005070 Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", відкритий у депозитарній установі Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВІНТУМ".

В той же час, заявником не обґрунтовано яким чином ухвалення вищезазначеного рішення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі, оскільки станом на теперішній час зазначене судове рішення не набрало законної сили та переглядається в апеляційному порядку в Київському апеляційному господарському суді.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивач звернувся з даним позовом вже після ухвалення рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 по справі №910/21156/16, в той час, як був обізнаний про розгляд зазначеної справи, провадження по якій відкрито ще в жовтні 2016 року.

Так, відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) №5075608 від 14.11.2016 ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" здійснено реєстрацію у Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження до початку процедури звернення стягнення, відповідно до положень ч.1 ст.24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. У той же час, стаття 20 Закону України «Про заставу» визначає, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Разом з тим Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», як спеціальний закон правового регулювання обтяжень саме рухомого майна, визначає, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється тільки на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку.

Статтею 26 цього Закону визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Так, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження:

1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувала, в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання в порядку, встановленому цим Законом;

2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах;

3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги;

4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери.

5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Колегія суддів звертає увагу, що реєстрація у Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження здійснена в жовтні 2016. В той же час,станом на теперішній час, доказів вчинення вищезазначених дій щодо об'єкта обтяження позивачем не надано.

При цьому, в разі задоволення даного позову, з огляду на позовні вимоги, реєстрація про обтяження буде припинена.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем не доведено факту неможливості виконання рішення суду без вжиття заходів до забезпечення позову та не підтверджено належними доказами підстав необхідності забезпечення позову.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу позивача, що в разі повної або часткової відмови суду в забезпеченні клопотання про забезпечення позову, стороною вказане клопотання може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто, на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду (п. 4Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи викладене вище, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом не повно та не об'єктивно з'ясовано обставини справи. При цьому, висновки, викладені в ухвалі суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 08.11.2017 по справі №910/18812/17 - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 271 ст. 275, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задовольнити.

2.Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2017 по справі №910/18812/17.

3.Відмовити в задоволенні заяви Компанії Остексперт Лімітед ("Ostexpert Limited") про забезпечення позову.

4.Матеріали справи №910/18812/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 26.12.2017.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна