ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. Справа № 911/2394/17

За позовом Приватної організації Організація колективного управління авторськими та суміжними правами в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Ворнер Мьюзік Україна, Товариства з обмеженою відповідальністю Умиг Мьюзік

до Приватного підприємства ОККО-НАФТОПРОДУКТ

про стягнення 96 000,00 грн.

Суддя Мальована Л.Я.

Представники сторін:

Згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу обєкт музичний твір Готов на все в мінімальному розмірі 32 000 грн. 00 коп. на користь позивача 1; компенсацію за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу обєкт музичний твір Будь пожалуйста послабее в мінімальному розмірі 32 000 грн. 00 коп., та компенсацію за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу обєкт музичний твір Сонцезалежна в мінімальному розмірі 32 000 грн. 00 коп. на користь позивача 2.

02.11.2017 року до загального відділу господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, в якому просить суд стягнути з відповідача та третьої особи без самостійних вимог на предмет позову компенсацію за порушення майнових авторських прав за використані без дозволу обєкти інтелектуальної власності 48 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, тому подане позивачем клопотання підлягає задоволенню судом.

Представник позивачів підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи проти позову заперечив та просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд встановив:

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом «г» частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України «Про авторське право і суміжні права» - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, Організація є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011.

24.01.2014 року між ПО «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» та ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» укладено договір № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Видавник надає Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на об'єкти таких прав, а саме: дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третіми особами. Надання повноважень на колективне управління правами передбачає: укладання Організацією договорів на право використання об'єктів авторського права третіми особами, збір винагороди, її розподіл та виплату (п. 2.2.). Територія управління - Україна (п. 2.5., п. 6, Додаток № 1).

Відповідно до п. 5 встановлений вид (спосіб використання) щодо об'єктів переданих в управління - а саме публічне виконання.

Згідно з п. 9.2.1., 9.4. Договору, у випадку виявлення порушень прав, Організація має право пред'являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права - без узгодження із Видавником.

Відповідно до п. 12 - Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє безстроково.

ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» надані декларації, відповідно до яких заявлена наявність майнових авторських прав щодо музичних творів згідно доданого до договору переліку.

Договір № ВЧ-01112014/02-Д укладений в письмовій формі, діє безстроково (п. 11), передбачає отримання позивачем виключних майнових прав в тому числі щодо публічного виконання (п. 2.З., 2.3.1.) і виключне право надавати право на використання іншим особам (п.2.7.) а також право звернення до суду за захистом порушених прав і стягнення компенсації (п. 8, 11.1.) - про що отримано відповідне погодження, а також регулює територію на якій діють права - Україна (п. 1.9.).

Між ПО «ОКУАСП» (як організацією) і ТОВ «УМИГ Мьюзік» Позивач 2 (як видавником) 01.01.2014 р. укладений договір № АУ003К про управління майновими авторськими правами, відповідно до умов якого надані повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на Твори та Субвидані твори, що належать або протягом дії цього договору будуть належати Позивачу. До обсягу переданих прав входить: дозволяти або забороняти від імені Позивача використання об'єктів авторського права третіми особами (п. 2.1.) і право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав Позивача, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами (п. 8.З.).

Територія управління правами - Україна (п.2.4.). А відповідно п. 4.3. ОКУ здійснює управління правами в межах території на яку такі права були передані Позивачу.

Відповідно до умов п. 3.3. договору, декларування здійснюється з метою розподілення зібраної винагороди. А факт отримання ОКУ переліку творів щодо яких здійснюється управління пов'язаний із фактом набуття і підтвердженням Позивачем відповідних прав. (п.1.1.1 і п. 1.1.2.).

На підставі цього Позивач 2 підтвердив наявність у нього виключних майнових прав на твір «Будь пожалуйста послабее», надавши декларацію № 27 від 29.09.2016 р. і договір № ПЛВ-054/15 від 31.12.2014 р., укладений із ООО «Первое музыкальное издательство». В свою чергу ООО «Первое музыкальное издательство» підтвердило станом на 29.09.2016. факт передачі прав Позивачу підписавши виписку із каталогу музичних творів. Факт передачі оформлений випискою в зв'язку із тим, що весь Каталог занадто об'ємний, містить тисячі музичних творів. Тому Позивач підтвердив передання йому саме тих музичних творів, щодо яких було виявлено порушення.

Договір № ПЛВ-054/15 від 31.12.2014 р., укладений в письмовій формі, передбачає отримання позивачем виключних майнових прав в тому числі щодо публічного виконання (п. 2.1.) а також право звернення до суду за захистом порушених прав (п. 3.3.2.) і територію на якій діють права - Україна (п. 1.8.).

Таким чином станом на 29.09.2016 р. - на момент проведення контрольних прослуховувань і виявлення фактів порушень, Позивачі мали виключні майнові права щодо зазначених музичних творів, підтвердили це діючими угодами, а тому ОКУ мало право управляти ними також на підставі діючих угод із Позивачами.

Таким чином відповідно до ст. 7, 15, 31 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», Позивач є належним суб'єктом майнових авторських прав.

В обґрунтування позовних вимог Організація зазначає таке: факт порушення майнових прав суб'єкта авторського права відповідачем-1 підтверджується: актом фіксації № 29/09/16 від 29.09.2016 р., складеним представниками ОКУ. Відповідно акту встановлено, що в приміщені кафе «Ноt Саfе», при АЗС ОККО, за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Ходосівка, вул. Старокиївська, б. 1, в якому господарську діяльність здійснює ПП «Окко-Нафтопродукт» (код 36670361) публічно виконувались музичні твори за допомогою наявного в закладі обладнання. Серед використаних об'єктів майнових авторських прав публічно виконувались твори під назвою іноземною мовою, в тому числі: «Готов на все» у виконанні «Джиган feat Базиль», суб'єктом майнових авторських прав щодо якого є Позивач 1. А також твори під назвою «Будь пожалуйста послабее» у виконанні «Алексей Воробьев» і «Сонцезалежна» у виконанні «Наталка Карпа» суб'єктом майнових авторських прав щодо яких є Позивач 2; відеозаписом фіксації використання музичних творів і розрахунковими документами, в яких зазначено про здійснення в закладах господарської діяльності саме відповідачем; використання відповідачем зазначених музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу належного правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушені авторські права, передбачені вимогами пункту «а» статті 50 Закону.

Статтею 443 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

У пункті 28 Постанови № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке: 1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Судом встановлено, що 29.09.2016 року представником Організації складено Акт, відповідно до якого в приміщенні кафе «Ноt Саfе» (Київська обл., Обухівський р-н., с. Ходосівка, вул. Старокиївська, б. 1) було зафіксовано факт публічного виконання музичних творів з текстом, зокрема, «Готов на все» у виконанні «Джиган feat Базиль», а також твори під назвою «Будь пожалуйста послабее» у виконанні «Алексей Воробьев» і «Сонцезалежна» у виконанні «Наталка Карпа»; факт публічного виконання спірних музичних творів засвідчується відеозаписом на DVD-диску, оглянутим судом в судовому засіданні.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що 31.10.2014 року між ПАТ «Концерн Галнафтогаз» (власник приміщення, орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендодарем) було укладено Договір оренди № 31/10/2014, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування приміщення кафе загальною площею 86,7 кв.м., з відповідним обладнанням що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вулиця Обухівське шосе 1, будинок 2-к згідно планування, зазначеного у технічному паспорті, а також розташоване на Обєкті оренди обладнання.

Відповідно до п. 4.1. договору оренди строк оренди становить 6 (шість) місяців з моменту підписання Акта прийому-передачі Обєкта оренди до цього Договору.

Пунктом 4.2. договору оренди передбачено, що якщо жодна із Сторін в 30 денний термін до закінчення строку оренди, визначеного п. 3.1. цього Договору не заявить про намір його припинити або змінити, цей Договір щоразу автоматично пролонговується на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Проте, в будь-якому випадку дія цього Договору не може перевищувати 30 календарних місяців з моменту його укладення.

Судом враховано, що: відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; зазначений вище договір оренди є чинними і недійсним у встановленому законом порядку не визнавався.

Відповідно до наявного в матеріалах справи акту прийому-передачі обєкту оренди ПАТ «Концерн Галнафтогаз» передав обєкт оренди ФОП ОСОБА_1 31.10.2014 року, який було повернуто орендодавцю 31.12.2016 року згідно акту про повернення обєкта оренди, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Отже, позивач безпідставно зазначає, що у вказаному приміщенні, яке орендувала ФОП ОСОБА_1, здійснювалось незаконне використання обєктів права інтелектуальної власності саме відповідачем.

У пункті 28 Постанови № 12, зокрема, зазначено, що відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Доводи Організації стосовно того, що відповідальність за вчинені порушення лежить в рівних частинах на ПАТ «Концерн Галнафтогаз» та ПП «Окко-Нафтопродукт», оскільки на документі, який не є розрахунковим в розумінні чинного законодавства, отриманому в ході перевірки, міститься відтиск штампу з найменуванням останнього, не беруться судом до уваги з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується факт здійснення станом на дату проведення перевірки в приміщенні, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вулиця Обухівське шосе 1, будинок 2-к, господарської діяльності ФОП ОСОБА_1, а не відповідачем та третьою особою, тому між діями останніх та завданою шкодою відсутній причинно-наслідковий зв'язок.

Відповідно до частини першої статті 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Позивач не надав суду доказів (у розумінні статті 32 ГПК України), які б підтверджували порушення відповідачами авторських прав та наявність підстав для стягнення останніх компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя Л.Я. Мальована