КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа№ 910/11009/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 12.12.2017 року,

розглядаючи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

на рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2017 року

по справі № 910/11009/17 (суддя: Маринченко Я.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державного підприємства "СЕТАМ"

треті особи Приватне виробниче підприємство "Сіріус", ОСОБА_2, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання торгів недійсними

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів, Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державного підприємства "СЕТАМ", треті особи - Приватне виробниче підприємство "Сіріус", ОСОБА_2, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання торгів недійсними.

Позовні вимоги, обґрунтовуються тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №51447048 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 10.06.2015 по справі 910/10799/15 відповідно до якого стягнуто солідарно з Приватного виробничого підприємства "Сіріус" та Приватного акціонерного товариства "Сірус-буд" на користь Публічного Акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за Кредитним договором №К-2004187 від 14 грудня 2010 року у розмірі 289936558,20 грн. В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем було описано та арештовано нерухоме майно боржника - ПВП "Сіріус", а саме майновий комплекс, загальною площею 8953,00 кв. м, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., Звенигородський район, вул. Богдана Хмельницького (Леніна), буд. 24, про що державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна від 20.10.2016.

В подальшому, з метою визначення вартості, державним виконавцем було призначено проведення оцінки нерухомого майна боржника ПВП "Сіріус" суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Прайм Гранд" за результатами проведення якої було складено Звіт від 05.12.2016, відповідно до якого ринкова вартість нерухомого майна, а саме майнового комплексу, загальною площею 8953,00 кв. м, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., Звенигородський район, вул. Богдана Хмельницького (Леніна), буд. 24, становить 5199570 грн.

05.05.2017 відбулися прилюдні торги з реалізації майна боржника, стартова ціна лота становила 5199570 грн., ціна продажу склала 5251565,70 грн.

Позивач зазначає, що вказане майно боржника державним виконавцем було реалізоване за значно заниженою вартістю, оскільки Іпотечним договором №К-2004187/S-1 від 14.12.2010 укладеним між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Приватним виробничим підприємством "Сіріус" вартість вказаного об'єкту нерухомості визначено у 44297674,05 грн.

За таких обставин позивач вважає, що електронні торги по лоту №209392 були проведені з порушенням прав та законних інтересів АТ "Дельта Банк" та просить визнати електронні торги проведені Державним підприємством "СЕТАМ" 05.05.2017 з реалізації арештованого майна по лоту №209392 - недійсними.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/11009/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач - публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2017 по справі № 910/11009/17 скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Тищенко О.В, судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В., розгляд справи № 910/11009/17 призначено на 21.11.2017.

20.11.2017 через канцелярію суду від представника відповідача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 вважає подану апеляційну скаргу позивача безпідставною та необґрунтованою, рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

21.11.2017 через канцелярію суду від представника третьої особи-1 надійшли письмові пояснення. У письмових поясненнях третя особа-1 вважає подану апеляційну скаргу позивача безпідставною та необґрунтованою, рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

21.11.2017 через канцелярію суду від представника третьої особи-3 надійшли письмові пояснення. У письмових поясненнях третя особа-3 підтримала апеляційну скаргу позивача та просила рішення господарського суду міста Києва скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 у складі колегії суддів: головуючого судді - Тищенко О.В, суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В., у зв'язку з неявкою уповноважених представників третіх осіб-2, -3, розгляд справи відкладено на 12.12.2017.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач надав суду свої пояснення по справі, в яких підтримав подану апеляційну скаргу на підставі доводів зазначених у них та просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення суд, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідачів у судовому засіданні суду апеляційної інстанції надали суду свої пояснення по справі, в яких заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили апеляційний господарський суд залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи -1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції також надав суду свої пояснення по справі, в яких заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив апеляційний господарський суд залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи-3 підтримав доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу позивача задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення суду, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник третьої особи - 2 у судове засідання суду апеляційної інстанції 12.12.2017 не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа-2 повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи-2 та за наявними в ній матеріалами, оскільки третя особа-2 про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, участь представників третьої особи-2, що не з'явились у судовому засіданні 12.12.2012, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. В матеріалах справи міститься достатньо доказів для прийняття рішення по справі.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що у відповідності до ч.1 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений строком розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, а продовження зазначеного строку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України без клопотання сторони по справі, не передбачено ГПК України.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Такої ж правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України, зокрема, у своїй постанові від 07.07.2016 року по справі 910/21819/15.

Застосовуючи відповідно до ч.1ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон ЕліментаріяСандерс проти Іспанії" (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

10.06.2015 господарським судом міста Києва на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських банків від 20.02.2015 по третейській справі №Д-1796/13 та ухвали господарського суду міста Києва від 10.06.2015 видано наказ про солідарне стягнення з Приватного виробничого підприємства "Сіріус" та Приватного акціонерного товариства "Сірус-буд" на користь Публічного Акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за Кредитним договором №К-2004187 від 14 грудня 2010 року у розмірі 289936558,20 грн.

16.06.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним Сергієм Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51447048.

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем було описано та арештовано нерухоме майно боржника ПВП "Сіріус", а саме майновий комплекс, загальною площею 8953,00 кв. м, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., Звенигородський район, вул. Богдана Хмельницького (Леніна), буд. 24, про що державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20.10.2016.

30.11.2016 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернулось ПВП "Сіріус" із заявою про призначення суб'єкта оціночної діяльності, а саме ТОВ "Прайм Гранд" в особі експерта Швирьова Вячеслава Вячеславовича.

30.11.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №51447048 відповідно до якої ТОВ "Прайм Гранд" в особі експерта Швирьова Вячеслава Вячеславовича призначено експертом у виконавчому провадженні.

В подальшому державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було отримано Звіт №1485814_05122016_887 про проведення незалежної оцінки майна, складеного ТОВ "Прайм Гранд", ринкова вартість нерухомого майна - майнового комплексу, загальною площею 8953,00 кв. м, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., Звенигородський район, вул. Богдана Хмельницького (Леніна), буд. 24, без врахування податку на додану вартість, станом на 05.12.2016 становить 5199570 грн.

20.12.2016 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було направлено сторонами виконавчого провадження повідомлення про оцінку арештованого майна боржника, яке було отримано позивачем 03.01.2017.

05.01.2017 позивач надіслав до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву від 04.01.2017 №02.2.3-01, в якій просив провести рецензування звіту від 05.12.2016.

01.03.2017 позивачем було надіслано до матеріалів виконавчого провадження Рецензію №38 від 24.02.2017 на Звіт №1485814_05122016_887 про проведення незалежної оцінки, відповідно до висновків якої Звіт в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Згідно з протоколом проведення електронних торгів №254360 від 05.05.2017 переможцем електронних торгів за лотом №209392 з найвищою ціновою пропозицією у сумі 5251565,70 грн. став учасник №2 - ОСОБА_2.

Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_2 мав перерахувати відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 4988987,41 грн. до 22.05.2017.

18.05.2017 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України складено акт №51447048/20 про реалізацію предмета іпотеки, відповідно до якого переможцем електронних торгів є ОСОБА_2, яким оплачено вартість майна на загальну суму 4988987,41 грн.

Позовні вимоги мотивовано непогодженням позивача з результатами електронних торгів, проведених 05.05.2017, та незаконністю дій державного виконавця при передачі арештованого майна боржника на реалізацію за заниженою початковою ціною без врахування заперечень стягувача.

Частинами першою і другою статті 66 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Згідно п.п.7, 8 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим законом, завершується у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом. Після набрання чинності цим законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього закону. Майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим законом, продовжує реалізовуватись у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим законом. Якщо оцінка арештованого майна не проведена до набрання чинності цим законом, вона проводиться в порядку, визначеному цим законом.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного на момент винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника), арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч.5 ст.56 Закону).

Частиною 1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Згідно з частиною 3 вказаної статті Закону, у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Згідно з п.20 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (яка набрала чинності разом із Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016), у разі якщо оцінку майна проводив суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, виконавець надсилає сторонам повідомлення про оцінку майна не пізніше наступного робочого дня після отримання звіту про оцінку майна.

Відповідно до ч. 5 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Так, як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інтснції, 03.01.2017 позивачем було отримано повідомлення про оцінку арештованого майна боржника №20.1-4/20 від 20.12.2016. Зазначене підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим позивачем.

Також не знайшли підтвердження доводи позивача щодо не ознайомлення його з повним текстом звіту про оцінку спірного майна, оскільки згідно змісту заяви позивача про здійснення рецензування проведеної оцінки, вбачається, що додатком до вказаної заяви на рецензування направлено звіт про оцінку, а не його вступну частину та висновок.

Разом з тим, оскільки позивач ознайомився із звітом про незалежну оцінку вартості нерухомого майна 03.01.2017, то останнім днем для оскарження позивачем результатів оцінки у судовому порядку є 13.01.2017.

Згідно ч.1 ст.61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Частинами 2, 3 ст.61 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що передане на реалізацію майно на момент проведення торгів було предметом іпотеки за іпотечним договором від 14.12.2010 №К-2004187/S-1, відповідно до умов якого ПВП "Сіріус" (іпотекодавець) з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитних договорів, стороною яких є ПВП "Сіріус" (позичальник), передає, а ПАТ "Дельта Банк" (іпотекодержатель) приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно, а саме: комплекс, який розташований за адресою: Черкаська обл., Звенигородський район, с. Водяники, вул. Богдана Хмельницького (Леніна), буд. 2-А, площею 8940,6 кв. м (предмет іпотеки). Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САВ №146906, виданого виконавчим комітетом Водяницької сільської ради 27.05.2008 на підставі рішення від 16.05.2008 №37, зареєстрованого Звенигородським виробничим відділком комунального підприємства "Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" за реєстровим номером 20661787 про що зроблено запис №7702 в книгу №61 та надано витяг про реєстрацію в реєстрі прав власності на майно від 27.05.2008 №18973486.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Статтею 43 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що прилюдні торги проводяться в двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки державного виконавця на їх проведення.

Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію.

Організатор прилюдних торгів забезпечує будь-якій зацікавленій особі доступ до інформації про умови проведення прилюдних торгів та про предмет іпотеки, що підлягає продажу.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.

Згідно ч.5 ст.45 Закону України "Про іпотеку" за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки. У протоколі зазначаються: опис придбаного покупцем предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки; ціна продажу предмета іпотеки; інформація про покупця предмета іпотеки; день, до якого покупець повинен повністю сплатити ціну продажу предмета іпотеки; банківський рахунок органу державної виконавчої служби для переказу покупцем ціни продажу предмета іпотеки.

За результатами проведення електронних торгів 05.05.2017 складено протокол №254360, яким визнано переможцем торгів учасника під №2 - ОСОБА_2. Вказаний протокол підписаний переможцем торгів і уповноваженим представником організатора торгів та скріплений відповідною печаткою підприємства.

Судом апеляційної інстанції перевірено та встановлено, що жодного порушення при проведенні Державним підприємством "СЕТАМ" електронних торгів, останнім вчинено не було.

Позовні вимоги позивача фактично зводяться до того, що позивач не погоджується з визначеною звітом вартістю нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не скористався своїм правом, передбаченим ч.5 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", і не оскаржив в судовому порядку результати оцінки майна у десятиденний строк з дня отримання повідомлення про оцінку арештованого майна боржника.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що при проведенні електронних торгів не було порушено процедури їх проведення, визначеної чинним законодавством України (на момент проведення електронних торгів), у діях Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відсутні порушення щодо передачі арештованого майна на електронні торги для його реалізації, а позивачем не подано належних доказів порушення його прав та законних інтересів.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не доведено порушення його прав зі сторони відповідачів в ході проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом в сукупності та відображено у судовому рішенні.

Доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі позивача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2017, прийняте після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2017 року залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2017 року по справі № 910/11009/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2017 року по справі № 910/11009/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/11009/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко