Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

Іменем України

від 11 грудня 2017 р. у справі № 927/178/17

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Оленич Т.Г., розглянуто у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 927/178/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БВА», АДРЕСА_1, 14037

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «SAN-PITER-SAVDO», вул. Мустаккилик, м. Бешкент, Каршинський район, Кашкадарїнська область, Республіка Узбекистан, 180200; адреса офісу складу: вул. Бобура, будинок 11, м. Карші, Кашкадарїнська область, Республіка Узбекистан; додаткова адреса: воре Тошкургон, Касбинський район, Кашкадарїнська область, Республика Узбекистан, 180603

про: стягнення 133470,00 доларів США, (еквівалент по офіційному курсу НБУ на дату подання позову 09.02.2017 (26,9125 грн): 133470,00х26,9125=3592011,38 грн)

у присутності представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 бухгалтера, довіреність №23/06-01 від 23.06.2016

від відповідача: не зявився.

В судовому засіданні на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 133470,00 доларів США боргу за товар, що відповідно до офіційного курсу гривні, встановленого Національним банком України на день подання позову, становить 3592011грн.38коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі контракту №01-16 від 18.06.2016 позивачем поставлено відповідачу товар 73 голови племінної великої рогатої худоби, загальною вартістю 133470,00 доларів США. За повідомленням позивача відповідач переданий товар не оплатив, внаслідок чого виник заявлений до стягнення борг, який він і просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

В судовому засіданні, яке відбулось 11.12.2017, прийняв участь представник позивача.

В судовому засіданні представником позивача повідомлено, що 16.10.2017 відповідачем в рахунок погашення заборгованості сплачено 50000,00 доларів США, в звязку з чим позивачем подано заяву про припинення провадження у справі в цій частині внаслідок врегулювання спору.

Представник відповідача в засідання господарського суду не зявився.

В письмових поясненнях по справі №20/10-1 від 20.10.2017 відповідач повідомив про визнання позову та просив розглянути справу, яка призначена на 11.12.2017, без участі уповноваженого представника відповідача.

Враховуючи, що явка представника відповідача не визнавалась господарським судом обовязковою, тому відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України участь в господарських засіданнях є правом сторони, яким відповідач не скористався. До того ж, присутній в судовому засіданні представник позивача проти розгляду справи у відсутності представника відповідача не заперечував. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

У звязку із задоволенням клопотання позивача про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, засідання господарського суду по розгляду даної справи проведені без фіксації технічними засобами. Судовий процес відображено у протоколах судових засідань.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в ході розгляду справи по суті пояснення представника позивача, зясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

18 червня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БВА» (позивач у справі, продавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальність «SAN-PITER-SAVDO» (відповідач у справі, покупець за договором) укладено контракт №01-16 (далі за текстом контракт), за умовами якого позивач зобовязався передати відповідачу, а відповідач прийняти і оплатити товар живу племінну і товарну худобу в кількості, асортименті і за цінами, узгодженими сторонами і вказаними в специфікації, яка є невідємною частиною даного контракту.

Відповідно до п.2.1. контракту найменування, асортимент, кількість, ціна одиниці товару визначається в специфікації, яка узгоджується на кожну поставку. Передача товару (від продавця покупцю) здійснюється окремими партіями в м. Чернігів, Чернігівської області з оформленням акту, який підписується представниками сторін.

За змістом п.4.1. контракту загальна сума даного контракту 520000 (пятсот двадцять тисяч) доларів США. А кожна партія товару визначається сторонами в специфікації.

Згідно із підп.3.1.5. п.3.1. контракту датою поставки товару є дата підписання сторонами акту прийому-передачі товару в пункті/місці поставки.

Відповідно до п.9.1. контракту даний контракт набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і скріплення його печатками сторін і діє до 31.12.2017.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи примірника контракту №01-16 від 18.06.2016, останній підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що за умовами цього контракту свідчить про набрання ним чинності.

Доказів розірвання або визнання недійсним вказаного контракту в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст.629 Цивільного кодексу України контракт №01-16 від 18.06.2016 є обовязковим для виконання сторонами.

Здійснюючи правову кваліфікацію спірних відносин, а також визначаючи норму права, яка підлягає застосуванню при вирішенні спору, суд виходить з такого:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у справі є юридична особа, місцезнаходженням якої є Республіка Узбекистан, тобто іноземним субєктом господарювання та іноземним елементом в розумінні ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право».

За змістом ст.5 Закону України «Про міжнародне приватне право» учасники правовідносин з іноземним елементом можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

В пункті 7.3. контракту сторони узгодили, що всі спори і розбіжності, які можуть виникнути з даного контракту або у звязку з ним, вирішуються шляхом партнерських переговорів сторін. У випадку неможливості вирішення їх шляхом переговорів, вони підлягають вирішенню Господарським судом Чернігівської області. Місце проведення засідання суду м. Чернігів, Україна. Розгляд справи судом здійснюється на основі процесуального права України відповідно до законів України, міжнародних угод, чинних на території України, регламентом суду. Мова судочинства державна мова України.

З огляду на вищевикладене, при вирішенні даного спору судом застосовується законодавство України, що регулює спірні правовідносини.

Аналіз змісту та субєктного складу контракту №01-16 від 18.06.2016 свідчить, що у звязку з його укладенням між сторонами виникли правовідносини поставки, які регулюються нормами §1 глави 30 Господарського кодексу України та §3 глави 54 Цивільного кодексу України.

За змістом ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Відповідно до ч.6 ст.265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В силу ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аналіз контракту №01-16 від 18.06.2016 свідчить, що в ньому відсутні будь-які застереження щодо застосування до правовідносин, які виникли між сторонами у звязку з його укладенням, загальних положень про купівлю-продаж, а тому судом при вирішенні даного спору застосовуються також норми чинного законодавства, які регулюють відносини купівлі-продажу.

На виконання контракту позивачем передано відповідачу 73 голови племінної великої рогатої худоби загальною вартістю 133470,00 доларів США, що підтверджується наявними у справі копіями міжнародних товарно-транспортних накладних CMR (а.с.16-17), на яких містяться відмітки про отримання товару відповідачем 23.09.2016, а також інвойсами №1 від 15.09.2016 на суму 61470,00 доларів США та №2 від 15.09.2016 на суму 72000,00 доларів США.

Факт отримання товару відповідачем також підтверджується підписаними обома сторонами та скріпленими печатками сторін актами №1 та №2 прийому-передачі племінної великої рогатої худоби (а.с.18-19).

Відповідачем доказів, що спростовують факт отримання ним від позивача товару, суду не надані.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином виконанні зобовязання з поставки товару.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із п.5.1. контракту оплата покупцем кожної партії товару, проданого по даному контракту, здійснюється в доларах США. Розрахунки за кожну замовлену партію товару здійснюється після приймання товару шляхом оплати на валютний рахунок продавця, але не пізніше 45 днів. Платежі здійснюються покупцем шляхом банківського переказу на реквізити продавця, зазначені нижче в даному контракті, якщо в інвойсі продавця не будуть зазначені інші платіжні реквізити.

Як вбачається зі змісту інвойсів №1 та №2 від 15.09.2016, в них встановлено аналогічні умови оплати товару: після прийому товару не пізніше 45 днів.

Отже, враховуючи, що відповідачем товар отриманий 23.09.2016, тому строк виконання зобов'язання по оплаті товару настав 07 листопада 2016 року.

За повідомленням позивача відповідач у встановлений договором строк отриманий товар не оплатив, внаслідок чого на момент звернення до суду з даним позовом за ним рахувався борг в розмірі вартості поставленого за спірний період товару, а саме в розмірі 133470,00 доларів США.

Після порушення провадження у справі відповідачем 16.10.2017 в рахунок оплати товару перераховано позивачу 50000,00 доларів США, що підтверджується наданою позивачем банківською випискою з рахунку.

Оскільки кошти в сумі 50000,00 доларів США сплачені відповідачем в добровільному порядку після порушення провадження у справі, суд приходить до висновку, що в цій частині спір між сторони врегульований, що свідчить про відсутність предмету спору.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині стягнення 50000,00 доларів США боргу підлягає припиненню.

Відповідач позов визнав.

Матеріалами справи також підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобовязання з оплати отриманого товару, внаслідок чого станом на день винесення рішення за ним рахується борг в сумі 83470,00 доларів США.

В силу ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи, що відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України визнання позову є правом відповідача, такі дії відповідача не суперечать чинному законодавству та не порушують прав та законних інтересів інших осіб, неналежне виконання відповідачем зобовязань за контрактом підтверджується матеріалами справи, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача має бути стягнуто на користь 83470,00 доларів США. боргу за товар.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат суд виходить з такого:

В силу ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом до сторони, неправильні дії якої призвели до виникнення спору, незалежно від результату вирішення спору.

Враховуючи, що частина заявленої до стягнення суми боргу сплачена відповідачем лише після звернення позивача до суду з даним позовом, тобто спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а тому сплачений за подання даного позову судовий збір у сумі 55316грн.23коп. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про міжнародне приватне право», ст.193, 265 Господарського кодексу України, ст.530, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.22, 49, 75, 78, п.1-1 ч.1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Провадження у справі в частині стягнення 50000 (пятдесят тисяч) доларів США припинити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «SAN-PITER-SAVDO», вул. Мустаккилик, м. Бешкент, Каршинський район, Кашкадарїнська область, Республіка Узбекистан, 180200; адреса офісу складу: вул. Бобура, будинок 11, м. Карші, Кашкадарїнська область, Республіка Узбекистан; додаткова адреса: воре Тошкургон, Касбинський район, Кашкадарїнська область, Республика Узбекистан, 180603 (ідентифікаційний код 207193684) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БВА», АДРЕСА_2, Україна, 14037 (ідентифікаційний код 39342347) 83470,00 (вісімдесят три тисячі чотириста сімдесят) доларів США боргу та 55316грн.23коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписано 14 грудня 2017 року.

Суддя Т. Г. Оленич