КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа№ 911/1978/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Кучева С.О. (адвокат, посв.№1669 від 01.06.2001р.);

від відповідача : Загородній М.М. (директор);

розглянувши апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства "Маслівське"

на рішення господарського суду Київської області від 11.09.2017 року .

у справі № 911/1978/17 (суддя: Щоткін О.В.)

за позовом Маслівської сільської ради у Миронівському районі Київської області

до Колективного сільськогосподарського підприємства "Маслівське"

про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Маслівська сільська рада у Миронівському районі Київської області звернулась до господарського суду Київської області з позовом до колективного сільськогосподарського підприємства "Маслівське" про зобов'язання передати у комунальну власність Маслівської сільської ради внутрішньогосподарську меліоративну (зрошувальну) систему, яка перебуває на балансі Колективного сільськогосподарського підприємства "Маслівське".

Рішенням господарського суду Київської області від 11.09.2017 р. у справі № 911/1978/17 позов Маслівської сільської ради у Миронівському районі Київської області задоволено повністю: зобов'язано Колективне сільськогосподарське підприємство "Маслівське" передати у комунальну власність Маслівської сільської ради внутрішньогосподарську меліоративну (зрошувальну) систему, яка перебуває на балансі Колективного сільськогосподарського підприємства "Маслівське" згідно процедури, визначеної Порядком безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що оскільки внутрішньогосподарська меліоративна (зрошувальна) система знаходиться на території Маслівської сільської ради та не відноситься до майна, яке підлягає приватизації чи розпаюванню, однак на даний час перебуває на балансі КСП "Маслівське" та самостійно позивачеві в комунальну власність не передана, вимога позивача про зобов'язання Колективне сільськогосподарське підприємство "Маслівське" передати у комунальну власність Маслівської сільської ради є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, колективне сільськогосподарське підприємство "Маслівське" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 11.09.2017 р. у справі № 911/1978/17 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказав на те, що судом першої інстанції не звернув увагу на те, що спірне майно увійшло до статутного фонду та є власністю відповідача, неправильно визначився з характером спірних правовідносин, не застосував закон, який підлягає застосуванню, зокрема главу 23 ЦК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 р. апеляційну скаргу колективного сільськогосподарського підприємства "Маслівське" прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження у справі № 911/1978/17.

20.11.2017 р. через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

11.12.2017 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли пояснення до заперечень (відзиву) на апеляційну скаргу

В судовому засіданні 11.12.2017 р. представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні 11.12.2017 р. представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, вказав на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» створено 12 лютого 2008 р. на базі виробничого підрозділу Маслівського державного аграрного технікуму ім. Гаркавого згідно наказу Міністерства аграрної політики України № 590 від 10.08.2007 р., про що 12.02.2008 р. до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис. (а.с. 113-118)

10.02.2011 р. наказом фонду державного майна № 171 ДП «СП «Маслівське» було включено до списку підприємств, що підлягають підготовці до продажу. (а.с. 119-122)

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 р. № 127 ДП «СП «Маслівське» було включено до переліку підприємств, які підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» та операції з безоплатної передачі частки державного майна (акцій) яких працівникам і прирівняним до них особам звільняються від оподаткування. (а.с. 123-125)

За результатом проведення інвентаризації майна ДП "СП "Маслівське", що проводилась у період з 02 квітня 2012 року по 12 квітня 2012 року інвентаризаційною комісією, утвореною згідно з наказом ДП "СП "Маслівське" від 31 березня 2012 року № 15-в "Про проведення повної інвентаризації майна", інвентаризаційною комісією було складено зведений акт інвентаризації майна ДП "СП "Маслівське" від 20 квітня 2012 року з додатками - інвентаризаційними відомостями та описами за №1-7, затверджений разом з додатками начальником Регіонального відділення ФДМУ по Київській області 20 квітня 2012 року на підставі рішення комісії з приватизації (протокол від 19 квітня 2012 року № 2). (а.с. 49)

Згідно п. 36 Інвентаризаційного опису №1 майна ДП "СП "Маслівське" станом на 31 березня 2012 року встановлено, що до складу майна ДП "СП "Маслівське" входить зрошувальна система, рік випуску (будівництва - 1988). (а.с. 53)

23 травня 2012 року комісією, утвореною згідно з наказами начальника Регіонального відділення ФДМУ по Київській області, складено акт оцінки майна ДП "СП "Маслівське", затверджений начальником Регіонального відділення ФДМУ по Київській області 23 травня 2012 року, згідно п.11 якого вартість державного майна, що підлягає приватизації (статутний фонд відкритого акціонерного товариства, що створюється на базі майна державного підприємства) склала (п.11) 1 996 000,00 грн. (а.с. 45)

03 липня 2012 року начальником Регіонального відділення ФДМУ по Київській області затверджено план приватизації ДП «СП «Маслівське», відповідно до якого у відповідності до ст. 6 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» інших законодавчих актів з питань приватизації на підставі рішення загальний зборів членів трудового колективу ДП «СП «Маслівське» приватизується шляхом перетворення у колективне сільськогосподарське підприємство «Маслівське». (а.с. 65)

У подальшому, згідно рішення зборів працівників та пенсіонерів ДП «СП «Маслівське» останнє було приватизовано шляхом його перетворення у Колективне сільськогосподарське підприємство "Маслівське", про що 21 грудня 2012 року до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації юридичної особи було внесено запис. (а.с. 107)

16.01.2013 р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орган приватизації) та працівниками колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське» і прирівняними до них особами (працівники) було укладено договір безоплатної передачі майна Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське», відповідно до якого орган приватизації зобов'язується безоплатно передати у власність працівникам майно Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське», на підставі плану приватизації Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» за винятком майна, що не підлягає приватизації, а працівники зобов'язуються прийняти майно в порядку і на умовах, передбачених цим договором. (п. 1.1. договору) (а.с. 57)

Відповідно до п. 1.2. договору вартість майна, що безоплатно передаються відповідно до ст. 6 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» працівникам становить 1 996 000,00 грн.

Згідно з п. 2.1., 2.2. договору передавання працівникам об'єкта приватизації здійснюється органом приватизації за актом приймання-передавання. Право власності на об'єкт приватизації, що є предметом цього договору, переходить до працівників з моменту підписання акта приймання-передавання.

16.01.2013 р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орган приватизації) та колективним сільськогосподарським підприємством «Маслівське» (підприємство) було складено акт приймання-передачі майна Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське», відповідно до якого орган приватизації передав, а підприємство прийняло відповідно до договору безоплатної передачі майна Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» в повному обсязі, визначеному зведеним актом інвентаризації від 20.04.2012 р. за винятком майна, що не підлягає приватизації, для подальшого розподілу майна серед працівників та прирівняних до них осіб, загальною вартістю 1 996 000,00 грн. (а.с. 59)

Як зазначає позивач, 23 березня 2017 року Маслівська сільська рада звернулась до Регіонального відділення ФДМ України по Київській області з листом №02-31/95, щодо передачі меліоративної системи у комунальну власність.

У відповідь Регіональне відділення ФДМ України по Київській області листом № 11-07-2194 від 24.0.2017 р. підтвердило, що згідно акту оцінки майна ДП "СП "Маслівське" від 23.05.2012 року до статуту новоствореного КСП "Маслівське" включена вартість зрошувальної системи (інвентаризаційний опис №1), але питання передачі системи у комунальну власність не входить до повноважень Регіонального відділення (а.с. 13).

03 травня 2017 року Маслівською сільською радою у Миронівському районі Київської області було запропоновано голові КСП "Маслівське" погодити передачу зрошувальної системи. (а.с. 10)

Однак, зазначена пропозиція КСП "Маслівське" залишена без будь-якої відповіді та реагування, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Спір у справі стосується зрошувальної (меліоративної) системи, яка перебуває на балансі Колективного сільськогосподарського підприємства "Маслівське", а відтак згідно позиції позивача, підлягає безоплатній передачі у комунальну власність Маслівської сільської ради, яка від імені та в інтересах територіальної громади відповідно до закону "Про місцеве самоврядування" здійснює правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав на те, що оскільки внутрішньогосподарська меліоративна (зрошувальна) система знаходиться на території Маслівської сільської ради та не відноситься до майна, яке підлягає приватизації чи розпаюванню, однак на даний час перебуває на балансі КСП "Маслівське" та самостійно позивачеві в комунальну власність не передана, вимога позивача про зобов'язання Колективне сільськогосподарське підприємство "Маслівське" передати у комунальну власність Маслівської сільської ради є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Засади правового регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі проведення меліорації земель, використання меліорованих земель і меліоративних систем, та повноваження органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування у сфері меліорації земель і спрямований на забезпечення екологічної безпеки меліоративних систем та захисту суспільних інтересів визначені Законом України "Про меліорацію земель".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про меліорацію земель" меліоративна система - технологічно цілісна інженерна інфраструктура, що включає в себе такі окремі об'єкти, як меліоративна мережа каналів, трубопроводів (зрошувальних, осушувальних, осушувально-зволожувальних, колекторно-дренажних) з гідротехнічними спорудами і насосними станціями, захисні дамби, спостережна мережа, дороги і споруди на них, взаємодію яких забезпечує управління водним, тепловим, повітряним і поживним режимом ґрунтів на меліорованих землях

Згідно положень ст. 26 Закону України "Про меліорацію земель" у разі приватизації майна сільськогосподарських підприємств, які мають у користуванні меліоровані землі, передача меліоративних фондів власнику здійснюється відповідно до Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" (290/96-ВР) та за участю представника експлуатаційної водогосподарської організації, при цьому не допускається порушення технологічної цілісності та процесу функціонування меліоративних систем.

На підставі Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» здійснюється приватизація майна підприємств та організацій, для яких основними видами діяльності є виробництво сільськогосподарської продукції, продукції рибного та лісового господарства, їх переробка і реалізація, виконання робіт та надання послуг сільськогосподарським товаровиробникам.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

Згідно з ст. 6 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» працівникам підприємства (організації), що приватизується, та прирівняним до них відповідно до частини першої статті 3 цього Закону особам безоплатно надається частка державного майна (акції), розмір якої визначається як добуток вартості майна, що припадає на одного працівника недержавного сільськогосподарського підприємства області (Автономної Республіки Крим), на кількість працівників підприємства, що приватизується, та прирівняних до них осіб. Вартість майна, що припадає на одного працівника недержавного сільськогосподарського підприємства області (Автономної Республіки Крим), визначається один раз на рік на початку року на підставі статистичної звітності за попередній рік. Безоплатна передача частки державного майна (акцій) здійснюється в разі перетворення в процесі приватизації радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств у колективні сільськогосподарські підприємства або в акціонерні товариства на підставі договору безоплатної передачі, який укладається з урахуванням законодавства з питань оподаткування. Розподіл безоплатно переданого майна (акцій) між працівниками здійснюється відповідно до трудової участі за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

Як вже було зазначено вище, колективне сільськогосподарське підприємство "Маслівське" створене в результаті перетворення (під час приватизації) Державною підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Маслівське", про що 21 грудня 2012 року до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації юридичної особи було внесено запис.

Згідно приписів ст. 19 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі», у процесі приватизації майна державних підприємств, зазначених у статтях 2, 5, 8, 9, 10, 11, 12, 13 і 15 цього Закону, об'єкти соціально-побутового призначення, інженерні мережі та споруди комунального господарства, включаючи побудовані за рахунок коштів фонду соціального розвитку, передаються органами приватизації в комунальну власність за згодою власників підприємств.

Таким чином, орган приватизації, а саме регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області 16.01.2013 р. на підставі договору безоплатної передачі майна передав у власність і на баланс працівникам колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське» і прирівняним до них особам майно Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» на підставі плану приватизації Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» в повному обсязі, визначеному зведеним актом інвентаризації від 20.04.2012 р. за винятком майна, що не підлягає приватизації, для подальшого розподілу майна серед працівників та прирівняних до них осіб, загальною вартістю 1 996 000,00 грн., про що було підписано акт приймання-передачі майна Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» від 16.01.2013 р.

Як вбачається з частини 2 вказаного акту, орган приватизації передає, а підприємство приймає на зберігання майно, визначене в п. 9 акту оцінки майна Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» від 23.05.2012 р., що не підлягає приватизації, для утримання до моменту передачі його до комунальної власності у встановленому законодавством порядку.

У пункті 9 акту оцінки майна Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» від 23.05.2012 р. визначено вартість майна, що вилучається, в тому числі визначено вартість державного житлового фонду, вартість об'єктів, що не підлягають приватизації та вартість іншого майна, щодо якого прийнято рішення про його вилучення.

Таким чином, за результатами оцінки майна ДП «СП «Маслівське» комісією, утвореною згідно з наказами начальника Регіонального відділення ФДМУ по Київській області складено акт оцінки майна ДП "СП "Маслівське", було складено акт оцінки майна ДП «СП «Маслівське», в якому визначено майно, яке не підлягає приватизації, та яке необхідно передати до комунальної власності у встановленому законодавством порядку.

Посилання позивача та суду першої інстанції на Закон України від 14.02.1992 р. № 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колегія суддів оцінює критично з огляду на наступне.

Правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства визначаються Законом України від 14.02.1992 р. № 2114-XII «Про колективне сільськогосподарське підприємство».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство (надалі - підприємство) є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Згідно з ст. 3 Закону України«Про колективне сільськогосподарське підприємство» підприємство створюється за бажанням громадян на добровільних засадах на їх загальних зборах. Створення підприємства не обумовлюється будь-якими рішеннями державних, господарських та інших органів. Підприємство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації. Державна реєстрація підприємства проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Як вже було встановлено, в даному випадку колективне сільськогосподарське підприємство "Маслівське" створене в результаті перетворення (під час приватизації) Державною підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Маслівське" відповідно до ст. 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі».

Вимогами ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Стаття 31 цього Закону, на яку суд першої інстанції посилається як на підставу для задоволення позовних вимог, регулює питання ліквідації та реорганізації колективного сільськогосподарського підприємства.

Так, відповідно до ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» ліквідація та реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду. Підприємство може бути ліквідовано у разі визнання його банкрутом та на інших підставах, передбачених законодавчими актами України.

Об'єкти соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарські меліоративні системи підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, дана стаття застосовується лише у разі ліквідації або реорганізації (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) колективного сільськогосподарського підприємства.

В той же час, матеріали справи не містять відомостей, що на час винесення рішення судом першої інстанції колективне сільськогосподарське підприємство "Маслівське" було ліквідовано або реорганізовано, чи спірне майно передавалось на баланс підприємств-правонаступників.

Крім того, суд першої інстанції також посилається на наказ Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 "Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств" (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2001 року за № 305/5496 (із наступними змінами та доповненнями, внесеними наказами Міністерства аграрної політики України від 24 лютого 2003 року № 39, від 29 липня 2004 року № 275), який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства №253 від 11.04.2013 р., та Порядок безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягати паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 р. №1253.

Однак, вказані акти також регулюють питання майна під час реорганізації колективних сільськогосподарських підприємств, а тому у даному випадку вони застосуванню не підлягають.

Також, як видно з матеріалів справи та не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні внутрішньогосподарська меліоративна (зрошувальна) система , яка позивач просить зобов'язати відповідача передати у комунальну власність Маслівської сільської ради у Миронівському районі Київської області на час звернення з позовом не є єдиним цілим.

Так, відповідно до ухвали про арешт майна від 16 грудня 2016 року (а.с. 132-137) слідчий суддя Миронівськоо районного суду Київської області Поліщук А.С., за участі слідчого СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Федорчука, розглянувши клопотання слідчого про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000700, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 грудня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.191 Кримінального кодексу України накладено арешт на 93 металеві труби, діаметром 55 сантиметрів кожна, товщиною стінки металу 0, 5 сантиметрів кожна, загальною довжиною 980 метрів 82 сантиметри та 28 металевих труб, діаметром 35 сантиметрів кожна, товщиною стінки металу 0,5 сантиметрів кожна, загальною довжиною 451 метр 10 сантиметрів та визначено місце зберігання вказаного майна - територія Маслівського аграрного технікуму імені П.Х. Гаркового БНАУ, за адресою: Київська область, Миронівський район, село Маслівка, вулиця Петра Борисенка 51 В,Г.Д.

Як видно зі змісту вищевказаної ухвали про арешт майна вищевказані труби з доказом незаконного руйнування цілісності меліоративної системи водопостачання, є предметами можливих злочинних дій, а тому, відповідно до ст. 98 КПК України, можуть бути визнані речовими доказами по кримінальному провадженні.

Отже, зважаючи на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що предмет спору - внутрішньогосподарська меліоративна (зрощувальна) система не існує як єдине ціле.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених в аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ лист Верховного суду України від 01.07.2013 р. - при розгляді справи спорів про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння необхідно враховувати, що позивачем за таким позовом може бути власник майна ( фізичні, юридичні особи, держава та територіальні громади в особі уповноважних органів), який на момент подання позову не володіє цим майном, а також особа, яка хоча і не є власником , але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором , зокрема на підставі цивільно правових договорів (зберігання, майнового найму тощо), в оперативному управлінні, на праві повного господарського відання, а також на інших підставах, встановлених законом. При цьому відповідачем у справах цієї категорії є особа, яка на момент подання позову фактично володіє майном без підстав, передбачених законом , адміністративним актом чи договором. Позов про витребування майна від особи, у незаконному володінні якої це майно перебувало, але в якої його на момент розгляду справи в суді не має, не підлягає задоволенню, що не виключає можливості стягнення з цієї особи відшкодування завданих збитків, якщо про це заявлено вимогу.

Також, відповідно до п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Зважаючи на зазначене, та враховуючи факт того, що внутрішньогосподарська меліоративна (зрошувальна ) система не існує, як технологічно цілісна інженерна інфраструктура, в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України "Про меліорацію земель" колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Місцевий господарський суд при прийнятті оскарженого рішення наведеного не врахував, не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкове рішення.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Колективного сільськогосподарського підприємства "Маслівське" є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення господарського суду Київської області від 11.09.2017 р. підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся з вимогою про зобов'язання передати у комунальну власність Маслівської сільської ради внутрішньогосподарську меліоративну (зрошувальну) систему, яка перебуває на балансі Колективного сільськогосподарського підприємства "Маслівське", тобто з вимогою немайнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Проте, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником відповідно до квитанції № 103 від 29.09.2017 р. було сплачено 1 600,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами встановлені ставки у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, при подачі апеляційної скарги Колективним сільськогосподарським підприємством "Маслівське" повинно було бути сплачено 1 760,00 грн. (1 600,00 грн. за вимогу немайнового характеру * 110).

Відповідно до п. 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у випадках коли передбачені у пунктах 2 і 3 частини першої статті 97 ГПК підстави повернення апеляційної скарги виявлені судом апеляційної інстанції після прийняття апеляційної скарги, суд витребує від особи, яка подала скаргу, докази надсилання її копії іншій стороні (сторонам) та сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі. У випадку несплати судового збору у встановленому законом розмірі суд стягує недоплачену суму збору за результатами апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства "Маслівське" на рішення господарського суду Київської області від 11.09.2017 року у справі № 911/1978/17 задовольнити.

Рішення господарського суду Київської області від 11.09.2017 року у справі № 911/1978/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Маслівської сільської ради у Миронівському районі Київської області відмовити повністю.

Стягнути з Маслівської сільської ради (08850, Київська обл., Миронівський р-н, с. Маслівка, вул. Незалежності, 119, ) на користь Колективного сільськогосподарського підприємства "Маслівське" (08850, Київська обл., Миронівський р-н, с. Маслівка, ) судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити господарському суду Київської області.

Матеріали справи № 911/1978/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко