КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р. Справа№ 910/4787/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Дідиченко М.А.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

від третьої особи: Олексієнко З.О. - за договором;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2017р.

у справі №910/4787/17 (суддя Головіна К.І.)

за позовом ОСОБА_3

до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк"

відповідача-2 Публічного акціонерного товариства "Жашківське автотранспортне підприємство 17141"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бочарова Світлана Володимирівна

про визнання договору іпотеки недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" та Публічного акціонерного товариства "Жашківське автотранспортне підприємство 17141" про визнання договору іпотеки недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є акціонером ПАТ "Жашківське АТП 17141", яке 20.03.2008р. уклало договір іпотеки з ПАТ "Універсал Банк" у забезпечення виконання кредитних зобов'язань ПАТ "Жашківське АТП 17141" за договором № BL2920 від 20.03.2008р.

Позивач вважав, що за спірним договором акціонерне товариство передало в іпотеку ПАТ "Універсал Банк" нерухоме майно, на яке учасники товариства також мають право. У подальшому позивач дізнався, що іпотечний договір був укладений від імені ПАТ "Жашківське АТП 17141" генеральним директором Осначем П.І. з перевищенням повноважень, адже протокол засідання наглядової ради ПАТ "Жашківське АТП 17141" №7 від 20.12.2007р., яким надавалась згода генеральному директору на вчинення правочину був визнаний підробленим, що встановлено Господарським судом Черкаської області у справі № 03/925/11/13-г від 14.03.2013р. і рішення наглядової ради, оформлене цим протоколом, було визнане недійсним. З цих підстав, посилаючись на ст. ст. 203, 215 ЦК України, позивач просив визнати недійсним договір іпотеки від 20.03.2008р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2017р. залучено до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бочарову Світлану Володимирівну.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2017р. у справі №910/4787/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на неповне з'ясування судом усіх обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 15.08.2017р.

27.07.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від третьої особи надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

11.08.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги та клопотання про витребування доказів (протоколу засідань Наглядової ради №7 від 20.12.2007р.; реєстр нотаріальних дій за березень 2008р., договір іпотеки №835 від 20.03.2008р., витяг з протоколу №1 загальних зборів акціонерів АТП від 23.05.2007р., книгу виїздів нотаріуса за 2008р., протокол засідань Наглядової ради АТП №7 від 20.12.2007р.) в порядку ст. 38 ГПК України.

11.08.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2017р. задоволено заяву колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б. (доповідач), судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І. про самовідвід у розгляді справи №910/4787/17 на підставі статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2017р., вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді Смірнова Л.Г., Дикунська С.Я.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 20.09.2017р.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.09.2017р., у зв'язку з перебуванням судді Дикунської С.Я. на лікарняному, змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Дідиченко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2017р. розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3 відкладено до 15.11.2017р.

15.11.2017р. судове засідання не відбулося, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Кропивної Л.В. на лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2017р. розгляд апеляційної скарги призначено на 06.12.2017р.

05.12.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи підлягає залишенню без задоволення з огляду на те, що за висновками суду, його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, правова позиція заявника наведена в апеляційній скарзі, позивач був обізнаний про подання ним апеляційної скарги та про її розгляд та не був позбавлений можливості залучити представника для участі у судовому засіданні.

Представники позивача та відповідачів до судового засідання, що відбулось 06.12.2017р., не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи є можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 20.03.2008р. між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк" (банк) та ПАТ "Жашківське АТП 17141", правонаступником якого є ПАТ "Жашківське АТП 17141" (позичальник) укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №ВL2920 (далі - генеральний договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 240 000,00 доларів США (в межах ліміту встановленого п. 1.1 та в порядку, визначеному п. 1.1.1 генерального договору), з урахуванням внесених до нього змін додатковими угодами.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за генеральним договором 20.03.2008р. між ПАТ "Універсал Банк" (іпотекодержателя) та ПАТ "Жашківське АТП 17141" (іпотекодавець) укладено договір іпотеки нерухомого майна - нежитлової нерухомості (далі - договір іпотеки, спірний договір), за яким ПАТ "Жашківське АТП 17141" передало в іпотеку комплекс, загальною площею 2 976,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на праві власності на нерухоме майно згідно зі свідоцтвом виданим Виконавчим комітетом Жашківської міської ради Черкаської області 16.06.2006р., на підставі рішення № 142 від 29.05.2006р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач володіє часткою в статутному капіталі ПАТ "Жашківське АТП 17141" у розмірі 60% на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів № КТ-11/03 від 28.03.2006р.

ОСОБА_7 (ім'я якого було змінено на ОСОБА_3.) придбав 441 604 шт. простих іменних акцій ВАТ "Жашківське АТП 17141", а 29.03.2006р. на ім'я ОСОБА_7 був виданий сертифікат акцій (код UA серії А № 157), випущених емітентом - ВАТ "Жашківське АТП 17141".

Звертаючись до суду з вимогами про визнання згаданого іпотечного договору недійсним, позивач посилався на те, що оспорюваний правочин укладено від ПАТ "Жашківське АТП 17141 генеральним директором Осначем П.І. з перевищенням повноважень, оскільки протокол засідання Наглядової ради ВАТ "Жашківське АТП 17141" №7 від 20.12.2007р., який його уповноважував укласти кредитний договір та договір іпотеки майнового комплексу, був підроблений, що встановлено рішенням Господарського суду Черкаської області у справі № 03/925/11/13-г від 14.03.2013р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2013р.

Приписами ст.ст. 203, 215 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009р., вирішуючи спір про визнання договору або його частини недійсним, господарський суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання договору (його частини) недійсним і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору; правоздатність сторін за договором; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2007р. на засіданні Наглядової ради ВАТ "Жашківське АТП 17141" прийнято рішення про надання повноважень генеральному директору даного підприємства Осначу П.І. на укладення договору про надання кредитних послуг на суму не більше 150 000,00 доларів США, а також передачу в іпотеку ВАТ "Універсал Банк" комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в якості забезпечення виконання зобов'язань ВАТ "Жашківське АТП 17141" за договором про надання кредитних послуг (протокол № 7 засідання Наглядової ради ВАТ "Жашківське АТП 17141".

Відповідно до п.п. 3 п. 10.4 Статуту ВАТ "Жашківське АТП 17141", затвердженого протоколом № 1 від 23.05.2006р. загальних зборів акціонерів підприємства, генеральний директор товариства має право розпоряджається коштами та майном товариства в межах, визначених Статутом.

За змістом п.п. 2 п. 10.4 Статуту генеральний директор приймає рішення про укладання правочинів на суму до 500 000,00 грн. Згідно з п.п. 2 п. 9.4 Статуту господарські угоди, вартість яких перевищує зазначену граничну межу, укладаються за умови попереднього погодження їх з Наглядовою радою товариства.

За правилом статті 92 ЦК України у відносинах з третіми особами обмеження повноважень щодо представництва не має юридичної сили, якщо не буде доведено, що третя особа знала, або за всіма обставинами справи не могла не знати про наявність таких обмежень.

Позивач на підтвердження свої доводів також посилався на вирок Солом'янського районного суду міста Києва у справі № 2609/23854/12 від 19.11.2013р., залишений без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30.10.2014р. (справа № 11/796/313/2013), яким була встановлена вина Оснача П.І. у підробці протоколу Наглядової ради ВАТ "Жашківське АТП 17141" №7 від 20.12.2007р. та його визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358 та ч. 3 ст. 190 КК України.

Проте, вказані судові акти скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.04.2015р. (справа № 5-984км15), а справу направлено на новий судовий розгляд, тож вина колишнього директора ВАТ "Жашківське АТП 17141" Оснача П.І. у кримінальному провадженні щодо вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358 та ч. 3 ст. 190 КК України, встановлена не була.

Тож вирок суду стосовно Оснача П.І. не набрав законної сили, а встановлені обставини скасованим вироком, не є преюдиційними у відповідності до ч. 4 ст. 35 ГПК України для даної господарської справи та не мають значення для правильного вирішення спору.

Щодо посилання скаржника на рішення Господарського суду Черкаської області у справі № 03/925/11/13-г від 14.03.2013р., що набрало законної сили і яким визнано недійсними рішення засідання Наглядової Ради ВАТ "Жашківське АТП 17141", оформлене протоколом №7 від 20.12.2007р. та нову редакцію Статуту ВАТ "Жашківське АТП 17141", зареєстровану 11.02.2008р. за № 7000299 з моменту його реєстрації, колегією суддів зазначає наступне.

Згідно до роз'яснень пункту 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідно до яких господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Банк на момент вчинення правочину іпотеки не знав та не міг знати, що протокол, на підставі яких діяв генеральний директор відповідача-2 Оснач П.І., був підробленим, оскільки станом на момент підписання оспорюваного договору, протокол №7 не був визнаний недійсним та підтверджував повноваження генерального директора відповідача-2 на підписання правочину.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2013р. у справі № 5011-35/15336-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2013р. та постановою Вищого господарського суду України від 19.02.2014, у аналогічному позові ПАТ "Жашківське АТП 17141" до ПАТ "Універсал Банк", за участі третьої особи ОСОБА_3 (ОСОБА_7.) про визнання недійсним генерального договору про надання кредитних послуг № BL4186 з додатковою угодою № BL4186 від 01.07.2008р., визнання недійсним генерального договору про надання кредитних послуг № BL2920 з додатковими угодами № BL2920/KL-1 від 20.03.2008р. та № BL3182/2920/K-1 від 08.04.2008р., визнання недійсним договору застави транспортного засобу №-З, визнання недійсним договору іпотеки від 20.03.2008р. було відмовлено.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що на момент підписання вказаних угод протокол наглядової ради ПАТ "Жашківське АТП 17141" №7 від 20.12.2007р. не був визнаний недійсним у судовому порядку, що свідчить про підтвердження повноваження генерального директора ПАТ "Жашківське АТП 17141" Оснача П.І. на підписання цих правочинів, суди також дійшли висновку, що ПАТ "Універсал Банк" не знав та не міг знати про обмеження повноважень директора Оснача П.І. на підписання договорів.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх наявність встановлена у законному судовому рішенні, а тому немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, що набрав законної сили.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, а також згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі ""Совтрансавто-Холдінг" проти України" від 25.07.02 року, у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.99 року існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Враховуючи наведене, судове рішення у справі № 5011-35/15336-2012 не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити.

Встановлені у справі № 5011-35/15336-2012 обставини також були прийняті Господарським судом міста Києва до уваги при винесенні рішення від 11.02.2016р. у справі № 910/29513/15, що набрало законної сили, за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "Універсал Банк", ПАТ "Жашківське АТП 17141", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бочарової С.В. про визнання генерального договору про надання кредитних послуг № BL2920 від 20.03.2008р. недійсним, у якому судом було відмовлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції враховує обставини, встановлені у справах № 03/925/11/13-г та № 5011-35/15336-2012, як такі, що не підлягають повторному доведенню і доводять, що банк не знав та не міг знати про обмеження повноважень директора Оснача П.І. на підписання спірного правочину.

Враховуючи встановлене, позивачем не доведено наявності підстав для визнання оспорюваного правочину іпотеки недійсним, тож позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Звертаючись із вказаним позовом, позивач зазначав, що діями товариства порушені його права та законні інтереси як учасника товариства і тому він звернувся з позовом не в інтересах товариства, а до товариства. За його доводами внаслідок майбутнього відчуження активів товариство не зможе використовувати майно у господарській діяльності, а учасники товариства недоотримають прибутки від діяльності.

При цьому, визнання відповідачем-2 заявленого до нього позову не є підставою для його задоволення, оскільки порушує права та інтереси відповідача-1 - ПАТ "Універсал Банк", який проти позову заперечував.

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2017р. у справі №910/4787/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2017р. у справі №910/4787/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/4787/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Дідиченко