РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017Справа № 910/1830/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Сільпо Рітейл"

до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"

про визнання припиненими правовідносин за договором поруки від 06.08.2010 р.

за участю представників:

від позивача:Діденко Ю.О. - представник за довіреністю б/н від 08.09.2017р. Давидова О. М. - представник за довіреністю б/н від 01.07.2017р.
від відповідача:Кондяков А.С. - представник за довіреністю №10/00-24 від 03.05.2017р.
від третьої особи:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Сільпо Рітейл" (далі - ПрАТ "Сільпо Рітейл", позивач) до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (далі - ПАТ "Банк Форум"), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" (далі - ТОВ "Фоззі-Фуд", третя особа) про визнання припиненими правовідносин за договором поруки від 06.08.2010 р.

Позов мотивовано тим, що 06.08.2010 р. позивач, який є правонаступником ЗАТ "Сільпо Рітейл" (поручитель) та відповідач - ПАТ "Банк Форум" (кредитор) уклали договір поруки, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником - ТОВ "Фоззі-Фуд" (боржник) зобов'язань за договором купівлі-продажу цінних паперів № Д-170/10 від 06.08.2010 р., що був укладений між кредитором та боржником за проспектом емісії облігацій ТОВ "Фоззі-Фуд", в частині виплати відсоткового доходу за відсотковими іменними облігаціями. Проте, у подальшому, в порушення умов договору поруки та норм чинного законодавства України, сторони договору купівлі-продажу цінних паперів без згоди на те поручителя збільшили обсяг відповідності позивача шляхом укладання додаткових угод до цього договору.

У позові, посилаючись на ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, ПрАТ "Сільпо Рітейл" просить суд припинити правовідносини за договором поруки від 06.08.2010 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.03.2017 р. у даній справі, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 р., у задоволенні вищевказаного позову було відмовлено. Постановою Вищого господарського суду України від 05.09.2017 р. зазначені судові рішення скасовані, а справа - направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні представники позивача підтримали та обґрунтували позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник відповідача - ПАТ "Банк Форум" проти позову заперечив, зазначив, що у спірних правовідносинах збільшення відповідальності поручителя не відбулось, що було вже підтверджено судовими рішеннями у справах № 911/1962/15 та № 910/14473/15, які набрали законної сили. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - ТОВ "Фоззі-Фуд" в судове не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, позиція третьої особи стосовно позову суду невідома.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 06.08.2010р. між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу цінних паперів № Д- 170/10, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався продати (передати у власність) ТОВ "Фоззі-Фуд" (покупцю) цінні папери (ЦП) за ціною 35 914 725,00 грн., а останній зобов'язався сплатити продавцю вказану суму та після цього прийняти цінні папери у власність в порядку та строки, встановлені цим договором.

За умовами п. 2.1 вказаного договору сторони підтверджують свою згоду з передбаченою цією угодою процедурою проведення розрахунків за цінними паперами, зобов'язаннями щодо переходу права власності за ЦП та з тим, що незмінними залишаються всі інші умови Проспекту емісії облігацій ТОВ "Фоззі-Фуд" (емітента), зареєстрованого Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку (ДКЦПФР) 06.11.2008р. (далі - Проспект).

Крім того, умовами цього договору покупець (ТОВ "Фоззі-Фуд") був зобов'язаний встановити відсоткову ставку за вищевказаними цінними паперами наступним чином: на 9-12 відсоткові періоди (дія ставки з 16.11.2010р. по 14.11.2011р.), 13-16 відсоткові періоди (дія ставки з 15.11.2011р. по 12.11.2012р.) та 17-20 відсоткові періоди (дія ставки з 13.11.2012р. по 11.11.2013р.) у розмірі не меншому, ніж 18 % річних, які він повинен був сплатити покупцю (банку).

Таким чином, судом встановлено, що за умовами договору купівлі-продажу ЦП та Проспекту емісії покупець (ТОВ "Фоззі-Фуд") був зобов'язаний сплатити продавцю (ПАТ "Банк Форум") вартість цінних паперів, а також відсоткову ставку за кожен відсотковий період по облігаціях.

З матеріалів справи вбачається, що у подальшому до вищевказаного договору купівлі-продажу сторони уклали додаткові договори № 1 від 11.08.2011р., № 2 від 30.08.2013р., № 3 від 19.11.2013р., якими були внесені зміни та доповнення до договору, зокрема, в частині зміни договірної вартості цінних паперів, а також порядку та строків її виплати.

Також 06.08.2010р. між відповідачем (кредитором) та ЗАТ "Сільпо Рітейл" (правонаступником якого є ПАТ "Сільпо Рітейл") (поручитель) був укладений спірний договір поруки. Відповідно до умов цього договору поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником (ТОВ "Фоззі-Фуд") зобов'язань за договором купівлі-продажу цінних паперів № Д-170/10 від 06.08.2010р., та за Проспектом емісії облігацій, зареєстрованим ДКЦПФР 06.11.2008р., а також щодо виплати відсоткового доходу за відсотковими іменними облігаціями ТОВ "Фоззі-Фуд", серії «В», ISIN UA , загальною вартістю 35 914 725,00 грн. (п. 1.1 договору поруки).

Таким чином, позивач зобов'язався здійснити забезпечення зобов'язань емітента (ТОВ "Фоззі-Фуд") за договором купівлі-продажу ЦП з випуску облігацій та відповідно до Проспекту емісії в повному обсязі відповідати за виконання останнім зобов'язань перед власником ЦП (банком) в частині виплати відсоткового доходу за облігаціями у розмірі такого доходу, а також номінальної вартості облігацій при їх погашенні у порядку та в строки, передбачені в Проспекті емісії.

Направляючи справу на новий розгляд Вищий господарський суд України зазначив, що при першому розгляді справи судами лише було з'ясовано, що внаслідок внесення змін до договору № Д-170/10 купівлі-продажу цінних паперів зменшився розмір зобов'язань за договором з 36 303 050,00 грн. до 35 297 590,00 грн., що не припиняє поруки, оскільки не збільшує розміру відповідальності самого поручителя. Проте, судами не надано оцінки розміру відсоткового доходу, що підлягає виплаті за облігаціями відповідно до укладених між сторонами договору купівлі-продажу цінних паперів, договору поруки та проспекту емісії облігацій ТОВ "Фоззі-Фуд".

У цій частині судом встановлено, що 30.08.2013р. у зв'язку з внесенням змін до договору № Д-170/10 купівлі-продажу цінних паперів (додатковий договір № 2 від 30.08.2013р.), між банком та поручителем був укладений додатковий договір № 1 до договору поруки. Відповідно до умов цього додаткового договору сторони передбачили, що порукою забезпечується основне зобов'язання боржника з придбання акцій загальною вартістю 36 303 050.00 грн., з яких: 3500 облігацій по ціні 1010,85 грн. за 1 шт.; 17500 облігацій по ціні 1037,97 грн. за 1 шт.; 14000 облігацій за ціною 1042,90 грн. за 1 шт.; а також зобов'язання сплатити кредитору можливі неустойки в розмірах та у випадках, передбачених договором купівлі-продажу цінних паперів.

Крім того, відповідно до зареєстрованих змін до проспекту емісії, ТОВ "Фоззі-Фуд" та відповідач внесли зміни до договору купівлі-продажу шляхом укладення додаткового договору № 3 від 19.11.2013р. Після підписання 19.11.2013р. між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ "Фоззі - Фуд" вказаної додаткової угоди договірна вартість цінних паперів була встановлена в розмірі 35 297 590,00 грн., з них: 22000 облігацій по ціні 1000,00 грн. за 1 шт.; 3500 облігацій по ціні 1010,85 грн. за 1 шт.; 500 облігацій по ціні 1016,03 грн. за 1 шт.; 1000 облігацій по ціні 1016,56 грн. за 1 шт.; 2000 облігацій по ціні 1018,16 грн. за 1 шт.; 6000 облігацій по ціні 1033,12 грн. за 1 шт.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що у зв'язку зі змінами, які були прийняті в додатковому договорі № 3 від 19.11.2013р. до договору купівлі-продажу, обсяг відповідальності поручителя був збільшений, оскільки збільшився період викупу облігацій, і відповідно, збільшилися період виплати відсоткового доходу та сума цього доходу на користь відповідача.

Перевіряючи такі твердження ПрАТ "Сільпо Рітейл" та виконуючи вказівки суду касаційної інстанції, викладені у постанові від 05.09.2017 р. по даній справі, суд встановив наступне.

За умовами договору купівлі-продажу у первісній редакції ПАТ "Банк Форум" став власником відсоткових іменних облігацій ТОВ "Фоззі-Фуд" серії «В» ISIN UA у кількості 28 000 штук номінальною вартістю 1 000,00 грн. на загальну суму 28 000 000,00 грн.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку розміру відсоткової ставки за кожен відсотковий період по даних облігаціях, загальна сума відсоткового доходу, яку боржник (третя особа) повинен був сплатити кредитору у визначених сторонами 20 відсоткових періодах (у першій редакції) становить 31 258 920,00 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2013 р. ДКЦПФР були опубліковані зміни до проспекту емісії ТОВ «Фоззі-Фуд», а саме - п. 3.13.1, п. 3.13.2, згідно з якими кількість відсоткових періодів з 20 була збільшена до 36: дата початку першого відсоткового періоду, дата закінчення першого відсоткового періоду та дата початку виплати першого відсоткового доходу залишилися без змін. Дата початку тридцять шостого відсоткового періоду - 08.08.2017 року, дата закінчення тридцять шостого відсоткового періоду - 30.09.2017 року, дата початку виплати тридцять шостого відсоткового періоду - 01.10.2017 року. Відсоткові ставки по п'ятому - восьмому, дев'ятому - дванадцятому, тринадцятому - шістнадцятому, сімнадцятому - двадцятому, двадцять першому - двадцять четвертому, двадцять п'ятому - двадцять восьмому, двадцять дев'ятому - тридцять другому, тридцять третьому - тридцять шостому відсотковим періодам встановлюється за рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «Фоззі-Фуд», виходячи з ринкової кон'юнктури, але не менше, ніж 13 % річних в гривні. Емітент зобов'язується встановити та опублікувати нову відсоткову ставку в офіційному друкованому виданні НКЦПФР, в якому було опубліковано Проспект емісії облігацій «Фоззі-Фуд».

У подальшому у Відомостях НКЦПФР № 205 (1709) від 30.10.2013 р. був опублікований розмір відсоткової ставки по даних облігаціях на двадцять перший - двадцять четвертий відсоткові періоди - 19,5 % річних. Також у Відомостях НКЦПФР № 192 (1945) від 09.10.2014 р. був опублікований розмір відсоткової ставки по облігаціях на двадцять п'ятий - двадцять восьмий відсоткові періоди - 19,5 % річних.

За таких умов, відповідно до наявних у справі розрахунків розміру відсоткової ставки за кожен відсотковий період по облігаціях загальна сума відсоткового доходу, яку боржник повинен сплатити кредитору за вказані вище 36 відсоткових періодів, становить 41 469 120,00 грн.

Таким чином, суд встановив, що внаслідок реєстрації НКЦПФР 25.10.2013 р. змін до Проспекту емісії облігацій, обсяг відповідальності позивача, як поручителя, збільшився з 31 258 920,00 гри. до 41 469 120,00 грн., на що позивач не надав своєї згоди, а додаткова угода з приводу таких змін до договору поруки сторонами не укладалась.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Частиною 1 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто закон пов'язує припинення договору поруки, на підставі частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України, зі зміною основного зобов'язання за відсутності на це згоди поручителя та зумовленим такою зміною збільшенням обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного зобов'язання, забезпеченого порукою.

Отже, виходячи з аналізу зазначеної правової норми, порука припиняється за наявності двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання; ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі № 6-3176цс15, від 23.12.2014 р. у справі № 3-196гс14, від 20.02.2013 р. у справі № 6-172цс12, від 21.05.2012 р. у справі № 6-18цс11 та від 10.10.2012 р. у справі № 6-112цс12.

Статтею 111-28 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Отже, враховуючи зазначене у сукупності зі встановленими обставинами, суд дійшов висновку про те, що зміни, внесені додатковою угодою № 3 від 19.11.2013 р. до договору купівлі-продажу ЦП, є збільшенням періоду викупу облігацій, збільшенням відсоткового періоду, за який нараховується дохід від облігацій, а також збільшенням загальної суми такого відсоткового доходу, а відтак - призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Доводи відповідача про те, що ПрАТ "Сільпо Рітейл" поручилося перед банком за належне виконання боржником основного зобов'язання без обмеження періоду та обсягу нарахування відсоткового доходу за облігаціями, суд відхиляє, оскільки порука є видом забезпечення зобов'язання, істотного умовою якого є визначення основного зобов'язання, його змісту, розміру, обсягу відповідальності поручителя, а не загальне чи абстрактне розуміння основного зобов'язання.

У той же час, договором поруки (п. 2.1) з урахуванням останніх змін, внесених до нього, було чітко встановлено, що поручитель зобов'язується, у разі порушення боржником основного зобов'язання, виконати умови договору купівлі-продажу ЦП, сплатити відсотковий дохід за облігаціями відповідно до умов Проспекту емісії облігацій ТОВ "Фоззі-Фуд", зареєстрованого Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку 06.11.2008р. З наведеного суд робить висновок, що зобов'язання поручителя були визначені умовами Проспекту емісії, зареєстрованого 06.11.2008р., у якому строк обігу облігацій був обмежений до 11.11.2013р., а останнім днем виплати відсоткового доходу - 12.11.2013р.

Щодо другої умови припинення поруки - внесення змін до основного зобов'язання без згоди поручителя, на що також вказував Вищий господарський суд України у постанові від 05.09.2017 р. по даній справі, суд врахував наступне.

Відповідач, заперечуючи проти позову стверджував, що позивач був обізнаний про реєстрацію змін до Проспекту емісії облігацій, оскільки на час внесення цих змін ПрАТ "Сільпо Рітейл" було єдиним учасником ТОВ "Фоззі-Фуд", а тому питання про встановлення розміру відсоткових ставок за відсотковими доходами та періоду їх виплати вирішувалось фактично самим позивачем (його загальними зборами), відтак, згода поручителя на збільшення його відповідальності була ним надана.

Проте, необхідно зазначити, що за своєю правовою природою надання поручителем згоди на внесення до основного зобов'язання змін є одностороннім правочином, який за змістом і формою має відповідати вимогам ЦК України та відображати волевиявлення особи (у даному випадку - поручителя).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05.06.2013 у справі № 6-43цс13, згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Випадкова поінформованість поручителя про внесення змін до основного зобов'язання і навіть відсутність з його боку заперечень про збільшення обсягу його відповідальності не може розглядатись як надання ним згоди на такі зміни.

Таким чином, посилання відповідача на обізнаність поручителя про внесення змін до проспекту емісії не має значення для правильного вирішення справи, оскільки така обізнаність (чи проінформованість) не містить погодження або заперечення поручителя щодо зміни обсягу його відповідальності, тобто не є волевиявленням сторони, а отже - не є згодою. У той же час, вказана обставина не заважала сторонам укласти додаткову угоду про внесення відповідних змін до договору поруки з метою визначення обсягу відповідальності поручителя з урахуванням нових умов проспекту емісії.

Посилання ПАТ "Банк Форум" на приписи абз. 7 п. 12 глави 1 Розділу III Положення про порядок випуску облігацій підприємств, затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 322 від 17.07.2003, що діяли на час внесення змін до проспекту емісії, відповідно до яких не допускається внесення змін до проспекту емісії облігацій в частині зменшення обсягу прав, які надаються власникам облігацій, кількості облігацій, щодо яких прийнято рішення про розміщення, зміни умов розміщення, встановлених рішенням про розміщення, суд відхиляє, оскільки вказане положення не звільняє кредитора від обов'язку отримати згоду поручителя на збільшення відповідальності останнього у спірних правовідносинах.

Отже, врахувавши встановлені у справі обставини, норми діючого законодавства, вказівки Вищого господарського суду України та правові позиції Верховного Суду України щодо збільшення обсягу відповідальності поручителя за основним зобов'язанням без його згоди, суд приходить до висновку, що порука, яка виникла на підставі укладеного між ПАТ "Банк Форум" та ПрАТ "Сільпо Рітейл" договору поруки від 06.08.2010р., є припиненою.

Перевіривши ще один із основних доводів відповідача про встановлення судовими рішеннями факту відсутності збільшення обсягу відповідальності поручителя у справах № 911/1962/15 та № 910/14473/15, суд зазначає наступне.

Дійсно, рішенням господарського суду Київської області від 11.12.2015 р. у справі № 911/1962/15, яке набрало законної сили, за позовом ПАТ "Банк Форум" до ПрАТ "Сільпо Рітейл" та ТОВ "Фоззі-Фуд" про солідарне стягнення відсоткового доходу за облігаціями з відповідачів, зокрема, з поручителя - ПрАТ "Сільпо Рітейл" була стягнута заборгованість з відсоткового доходу, що виникла за тим же договором купівлі-продажу ЦП № Д-170/10 та договором поруки від 06.08.2010р. за 25 відсотковий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У той же час, зважаючи на положення указаної статті, суд не приймає доводи банку про те, що вищезазначеним рішенням була встановлена дія договору поруки у вказаний період, оскільки предметом розгляду тієї справи було стягнення заборгованості, що виникла на підставі договору поруки, а не дія правовідносин за цим договором поруки. При цьому висновок суду у вказаній справа про наявність підстав для стягнення відсоткового доходу був мотивований правовою оцінкою обставин виникнення зобов'язання у поручителя. Так, суд зазначив про своє критичне ставлення до заперечень ПрАТ "Сільпо Рітейл" щодо припинення його зобов'язань з поручительства та вказав на наявність у зазначеного відповідача зобов'язання щодо виплати відсоткового доходу за облігаціями без обмеження періоду та обсягу нарахування такого доходу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що під судовим рішенням у ч. 3 ст. 61 ЦПК України слід розуміти будь-яке судове рішення, яким справа вирішується по суті, яке ухвалює суд у порядку цивільного (рішення, в тому числі і заочне, ухвала, судовий наказ), господарського та адміністративного судочинства. Відповідно до роз'яснень, що містяться у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (п. 2.6), преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, які встановлені судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Отже, оскільки у рішенні по справі № 911/1962/15, на яке посилається позивач, суд встановив наявність заборгованості ПрАТ "Сільпо Рітейл" за договором поруки, надавши правову оцінку відносинам поруки, встановлені у вказаному рішенні обставини не мають преюдиціального значення для вирішення даного спору щодо дії поруки.

Також відповідач у обґрунтування своїх заперечень послався на рішення господарського суду м. Києва від 25.08.2015 р. у справі № 910/14473/15, що згідно з постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 р. набрало законної сили, яким ПрАТ "Сільпо Рітейл" було відмовлено у задоволенні позову до ПАТ "Банк Форум" про визнання припиненим договору поруки від 06.08.2010 р. Проте, як вбачається з указаних судових рішень, підставою відмови позивачу у задоволенні позову став неналежний спосіб захисту порушеного права в силу приписів ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України. Отже, будь-які обставини чи факти щодо дії поруки за спірним договором судом не встановлювались, відтак, вказані рішення не містять преюдиціальних фактів, які мають бути враховані під час розгляду даної справи. А відповідно до ст. 43 ГПК України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Отже, на підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ "Сільпо Рітейл" є обґрунтованими та правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати за позовом та за поданими позивачем апеляційними та касаційними скаргами у даній справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32 - 35, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Сільпо Рітейл" до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" про визнання припиненими правовідносин за договором поруки від 06.08.2010 р., задовольнити.

Визнати припиненими правовідносини сторін за договором поруки від 06.08.2010 р., укладеним між Приватним акціонерним товариством "Сільпо Рітейл" та Публічним акціонерним товариством "Банк Форум".

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7, ідентифікаційний код 27574573) на користь Приватного акціонерного товариства "Сільпо Рітейл" (08132, Київська обл.., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5, ідентифікаційний код 32294926) витрати по сплаті судового збору за позов, апеляційну та касаційну скаргу в розмірі 5 280 (п'ять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 7 грудня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 14 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.