ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р. Справа № 911/3232/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Марценюк О.М.

розглянувши справу № 911/3232/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

м. Миронівка

про стягнення 2 605,63 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність № 108 від 30.12.2016;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення 2 605,63 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 11416KJQАРЕР016 від 04.01.2016, в частині своєчасної оплати отриманого природного газу, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 2 148,19 грн., з огляду на наявність якої нараховані 271,95 грн. пені, 35,33 грн. 3 % річних та 150,16 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 02.11.2017 порушено провадження у справі № 911/3232/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 22.11.2017.

Ухвалою суду від 22.11.2017 розгляд справи відкладено на 06.12.2017.

В судових засіданнях 22.11.2017 та 06.12.2017 представником позивача надані документи, витребувані судом та підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Відповідач або його представник в судові засідання 22.11.2017 та 06.12.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 02.11.2017 та 22.11.2017 не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач) укладений Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 11416KJQАРЕР016, відповідно до умов п.п. 1.1, 1.3, 1.5 якого постачальник зобовязався передати у власність споживача у 2016 році природний газ, планові обсяги якого визначені умовами договору, а споживач зобовязався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку визначені договором. Передача газу за даним договором здійснюється на межах балансової належності обєктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування.

Умовами п.п. 2.3, 2.9.1, 2.9.2, 2.9.3, 2.9.4, 2.9.5 договору визначено, що обсяг переданого газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку, визначених в заяві-приєднані до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем.

За підсумками розрахункового періоду споживач до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем. На підставі отриманих даних, постачальник готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом 2-х днів з дати отримання актів, зобовязаний повернути постачальнику один підписаний та скріплений печаткою примірник акту приймання-передачі або надати письмову відмову від його підписання. У випадку відмови споживача підписати акт приймання-передачі, обсяг постачання природного газу визначається за даними оператора ГРМ. У випадку неповернення примірника підписаного акту або ненадання письмової відмови від його підписання до 10-го числа місяця, наступного за звітним, акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Пунктами 4.1, 4.2, 4.2.3 договору визначено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць. Оплата газу здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10-го числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 по 31.12.2016, а в частині розрахунків, до їх повного здійснення. Договір вважається продовжений на кожний наступний календарний рік, якщо жодна із сторін за місяць до закінчення його дії, не повідомить про свій намір припинити його дію (п.п. 11.1, 11.2 договору).

Так, на виконання умов договору та взятих на себе зобовязань, позивачем передано, а відповідачем прийнято в період: лютий 2017 - березень 2017 природний газ на загальну суму 2 490,24 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи копії актів приймання-передачі природного газу № КОЗ00006859 від 28.02.2017 та № КОЗ00010416 від 31.03.2017. Вказані акти приймання-передачі підписані в двосторонньому порядку та скріплені печатками сторін.

Претензій щодо якості чи кількості отриманого природного газу, матеріали справи не містять.

Однак, в порушення умов договору та взятих на себе зобовязань, вартість отриманого природного газу сплачена відповідачем лише частково, вартість природного газу в сумі 2 148,19 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач не забезпечив участі представника у судових засіданнях, письмових пояснень чи доказів повної оплати отриманого природного газу не надав, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем грошових зобовязань за договором з оплати вартості природного газу, що отриманий від позивача.

Оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі Договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 11416KJQАРЕР016 від 04.01.2016 газу, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 2 148,19 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, у звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо своєчасної оплати отриманого природного газу, позивач на підставі п. 6.2.1 договору та ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 271,95 грн. пені, 35,33 грн. 3 % річних, нарахованих за сукупний період з 10.03.2017 по 08.10.2017 та 150,16 грн. інфляційних втрат, нарахованих за сукупний період з березня 2017 по вересень 2017.

Умовами п. 6.2.1 договору визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що наявний в матеріалах справи розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат є арифметично вірним, суд приходить до висновку щодо задоволення вказаних вимог позивача.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволені позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08800, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (04108, м. Київ, пр. Свободи, 2 Г, літ. «А», ) 2 148 (дві тисячі сто сорок вісім) грн. 19 коп. заборгованості, 271 (двісті сімдесят одну) грн. 95 коп. пені, 35 (тридцять пять) грн. 33 коп. 3 % річних, 150 (сто пятдесят) грн. 16 коп. інфляційних втрат та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 18.12.2017

Суддя О.О. Христенко