ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Справа № 911/2983/17

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське»»

2) Селянського (фермерського) господарства «Обрій»

про стягнення 348605,85 грн

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довір. № 232/17 від 27.06.2017;

від відповідача-1: ОСОБА_3 довір. Від 10.10.2017;

від відповідача-2: не прибув.

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» (далі позивач) подало до суду позов про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське»» та Селянського (фермерського) господарства «Обрій» (далі відповідачі) 310690,26 грн боргу, що виник на підставі договору про надання овердрафту № 015/322904/0305303 від 22.03.2016.

Ухвалою від 06.10.2017 господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходи по підготовці справи до розгляду та призначив судове засідання для розгляду справи на 09.11.2017.

09.11.2017 представник відповідача-1 (ТОВ «СП «Маслівське») надіслав до суду відзив на позовну заяву від 08.11.2017 та клопотання від 08.11.2017 про витребування доказів, які на його думку, відсутні в матеріалах справи і які достеменно вкажуть на існування остаточного розміру заборгованості перед позивачем.

09.11.2017 господарський суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача-1 від 08.11.2017 про витребування доказів у справі та оголосив перерву в судовому засіданні до 07.12.2017.

30.11.2017 до суду від позивача надійшла заява від 29.11.2017 про збільшення розміру позовних вимог до 348605,85 грн. Сума боргу змінена за рахунок збільшення періоду нарахування заборгованості по відсоткам та пені.

Ухвалою від 07.12.2017 господарський суд прийняв заяву позивача до розгляду, продовжив строк розгляду спору та розгляд справи відклав на 14.12.2017.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на укладений 22.03.2016 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське»» договір про надання овердрафту № 015/322904/0305303, згідно якого ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» надало відповідачеві-1 овердрафт на загальну суму 300000,00 грн, а останній зобовязався використовувати кредит та своєчасно його повернути. Проте відповідач-1 кредит не повернув, у звязку з чим позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 як поручителя по кредиту (з урахуванням заяви від 29.11.2017 про збільшення розміру позовних вимог) 300000,00 грн основного боргу, 46741,34 грн заборгованості по відсоткам, у в т.ч. простроченим, та 1864,48 грн пені за несвоєчасне погашення відсотків.

Відповідач-1 (ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське»») проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 08.11.2017.

Відповідач-2 (СФГ «Обрій») в судове засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. В засіданні суду 09.11.2017 представник відповідача-2 усно проти позовних вимоги заперечив.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Враховуючи викладене та зважаючи на п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011, господарський суд визнав за можливе розглянути справу та прийняти в ній рішення за відсутності представника відповідача-2.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-1, зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та обєктивного вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

22.03.2016 між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» в особі заступника начальника Васильківського районного відділення АТ «ОСОБА_1 Аваль», як кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське»», як позичальником, було укладено договір про надання овердрафту № 015/322904/0305303 (надалі - договір), відповідно до умов якого кредитор на умовах договору надає позичальнику протягом строку доступності овердрафту можливість використання овердрафту в межах поточного ліміту (п. 1.1.).

Згідно із п. 1.2. договору, позичальник зобов'язується використовувати овердрафт за цільовим призначенням, вказаним в пункті 1.9. договору, з дотриманням вимог законодавства України, погасити овердрафт/кредитну заборгованість, сплатити проценти за користування овердрафтом/кредитною заборгованістю та комісії, а також виконати інші зобов'язання, визначені договором, у строки, передбачені договором, але не пізніше дати закінчення строку овердрафту.

Відповідно до п. 1.3. договору, максимальний ліміт за договором складає 300000,00 грн, у межах якого встановлюється поточний ліміт.

За п. 1.6. договору, з моменту виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку, кредитор вважається таким, що надав позичальнику овердрафт. Дебетове сальдо, зафіксоване на поточному рахунку на кінець кожного календарного дня або сума кредитної заборгованості є заборгованістю позичальника за овердрафтом.

У відповідності до п. 1.7. договору, строк овердрафту: з дати виконання позичальником умов, передбачених п. 2.1. договору, по дату закінчення строку овердрафту (включно).

Розділом "Визначення термінів" передбачено, що дата закінчення строку доступності овердрафту є 21.03.2019 включно або інший календарний день, що передує даті закінчення строку овердрафту.

Відповідно до пункту 4.1. договору, проценти за користування овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 23% річних. З дати скасування максимального ліміту та поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених в пунктах 8.2. та 8.3. (крім підпункту 8.3.4.) договору, проценти за користування кредитною заборгованістю розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40% річних.

Нарахування процентів за користування овердрафтом/кредитною заборгованістю здійснюється виходячи з зазначених у договорах розмірів процентних ставок, щоденно на фактичну заборгованість позичальника за овердрафтом/кредитною заборгованістю протягом всього строку наявності безперервного дебетового сальдо/кредитної заборгованості (п. 3.2. договору).

Згідно із 5.1. договору, протягом строку овердрафту позичальник зобов'язаний здійснювати погашення овердрафту не пізніше останнього дня максимального строку безперервного дебетового сальдо та не пізніше дати закінчення строку овердрафту, в залежності від того, яка дата настане раніше.

Погашення овердрафту здійснюється за рахунок коштів, що надходять на поточний рахунок позичальника. Повним погашенням овердрафту вважається відсутність на поточному рахунку дебетового сальдо на кінець банківського дня (п. 5.2. договору).

З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань, що випливають із договору про надання овердрафту № 015/322904/0305303, на виконання п. 3.1. вказаного договору, 22.03.2016 між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Селянським (фермерським) господарством «Обрій» було укладено договір поруки № 015/322904/0305303/ПТ, за яким у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобовязань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За п. 1.2. договору поруки сторони погодили, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобовязань.

Як зазначено у позовній заяві, позивач на виконання мов договору надав відповідачу-1 овердрафт у розмірі 300000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку відповідача-1, однак останнім були порушені взяті на себе зобов'язання за договором, у зв'язку із чим виникла заборгованість за кредитом у вищевказаному розмірі.

Також, за користування кредитними коштами позивачем були нараховані відповідачу-1 відсотки по кредиту у розмірі 46741,34 грн.

У відповідності до пунктів 8.1 та 8.2 договору встановлено, що кредитор має право вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості у разі, зокрема, однак не виключно, порушення позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобовязань за договором.

Згідно з п. 8.3 договору передбачено, що додатково до пункту 8.2. договору встановлюється наступний порядок дострокового погашення овердрафту, а саме: максимальний ліміт та поточний ліміт скасовуються, а дата закінчення строку овердрафту є такою, що настала: у разі порушення позичальником строків сплати процентів за користування овердрафтом та комісії за встановлення ліміту овердрафту на шістнадцять календарних днів та більше (пп. 8.3.2.)

Відповідно до п. 8.8 договору, з дати скасування максимального ліміту та поточного ліміту та до повного погашення кредитної заборгованості позичальник сплачує проценти, виходячи з розміру, встановленого договором, та які нараховуються кредитором щомісячно на суму кредитної заборгованості, з урахуванням періодів, визначених п. 4.4. договору.

Кредитна заборгованість, проценти та інші платежі за договором повинні бути погашені позичальником негайно, а кредитор має право вчиняти дії, передбачені цією статтею договору, в тому числі звернути стягнення за договорами забезпечення, предявити вимогу позичальнику/поручителям, відступити третій особі права вимоги до позичальника щодо погашення кредитної заборгованості, сплати процентів та інших платежів, та вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за договором, які не суперечать законодавству України (п. 8.7.)

З матеріалів справи вбачається, що 16.08.2017 позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою (повідомленням) вих. № 140/8/1897 про усунення порушення зобовязання та погашення заборгованості за договором про надання овердрафту № 015/322904/0305303 від 22.03.2016 у 10-денний термін з моменту отримання даної вимоги.

Оскільки відповідач-1 як позичальник відповіді на вказану вимогу не надав та заборгованість за договором не сплатив, позивач 28.08.2017 направив вимогу про погашення заборгованості за договором про надання овердрафту № 015/322904/0305303 від 22.03.2016 відповідачу-2 як поручителю по договору. За даними позивача, вимога поручителя, всупереч строку, що вказаний у п. 2.2. договору поруки, також була залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до п. 11.2. договору унормовано, що позивальник на вимогу кредитора сплачує останньому за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором (крім за несвоєчасне погашення овердрафту/кредитної заборгованості) пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання включно.

Внаслідок прострочення грошового зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитними коштами, позивачем нарахована пеня за прострочення сплати відсотків у розмірі 1864,48 грн.

Оцінивши всі встановлені обставини справи в їх сукупності згідно поданих до справи доказів, господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так, беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов'язань, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини у сфері кредитування, які ґрунтуються на договорі про надання овердрафту № 015/322904/0305303 від 22.03.2016 та договорі поруки № 015/322904/0305303/ПТ від 22.03.2016.

У силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України унормовано, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом в процесі розгляду спору, позивач взяті на себе зобов'язання по наданню позичальнику овердрафту (кредиту) виконав належним чином, тоді як позичальник свої зобов'язання в частині своєчасної сплати кредитних коштів та відсотків за користування кредитом у розмірах та терміни, передбачені умовами кредитного договору, не виконав.

Наданими до справи банківськими виписками підтверджується факт наявності заборгованості відповідача-1 за кредитом у розмірі 300000,00 грн, докази повернення кредитних коштів на рахунок позивача відсутні.

Отже суд погоджується з доводом позивача про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення на його користь вищевказаних коштів.

До того ж, суд перевірив здійснений позивачем розрахунок відсотків (процентів) за користування кредитом у розмірі 46741,34 грн, та встановив, що він є арифметично вірним.

Приписами ч. 1 ст. 193 ГПК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положення аналогічного змісту міститься в ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Нормами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи те, що розмір невиконаного зобов'язання за договором про надання овердрафту № 015/322904/0305303 від 22.03.2016 в частині погашення суми овердрафту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачами, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 300000,00 грн та відсотків за користування кредитом у розмірі 46741,34 грн визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розглядаючи питання щодо законності та обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення нарахованих позивачем штрафних санкцій, господарський суд приймає до уваги, що згідно з п. 11.1 договору передбачено, у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань, встановлених договором, сторони несуть відповідальність згідно законодавства України та положень договору.

Пунктом 11.2 договору визначено відповідальність позичальника за невиконання грошового зобовязання зі своєчасної сплати процентів по кредиту у вигляді пені.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зі змісту ст. 610 ЦК України випливає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, порушення позичальником строків оплати процентів за кредит, є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

За таких обставин, враховуючи наявність передбачених договором підстав для застосування до позичальника та поручителя відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені), а також перевіривши правильність її нарахування позивачем, господарський суд встановив, що її розмір є обґрунтованим та вірним, тому задоволенню підлягає позовна вимога про стягнення пені у розмірі 1864,48 грн.

Згідно зі статтею 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог статей 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що відповідачі доказів сплати боргу у повному обсязі та/або інших доказів на спростування позовних вимог суду не надали, в той час як позивач належними та допустимими доказами обґрунтував заявлені у суді позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України та п. 4.1 Постанови Пленуму ВГС України від 21.02.2013 № 7, судовий збір розподіляються між відповідачами порівну, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст.ст. 32-34, 49, 82, 84, 85, 115 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське»» (08850, Київська обл., Миронівський район, с. Маслівка, вул. Борисенка Петра, буд. 15А, ) та Селянського (фермерського) господарства «Обрій» (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, Кіровський район, вул. Велика Перспективна, буд. 35/54, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ): 300000 (триста тисяч гривень) 00 коп основного боргу по кредиту, 46741 (сорок шість тисяч сімсот сорок одна гривня) 34 коп відсотків за користування кредитом та 1864 (одна тисяча вісімсот шістдесят чотири гривні) 48 коп пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське»» (08850, Київська обл., Миронівський район, с. Маслівка, вул. Борисенка Петра, буд. 15А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ) 2614 (дві тисячі шістсот чотирнадцять гривень) 54 коп судового збору.

4. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Обрій» (25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, Кіровський район, вул. Велика Перспективна, буд. 35/54, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ) 2614 (дві тисячі шістсот чотирнадцять гривень) 54 коп судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 20.12.2017

Суддя В.М. Антонова