КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа№ 910/7801/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Смірнової Л.Г.

Мальченко А.О.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 696 від 19.04.17

від відповідача 1: Коломієць Д.О. довіреність № б/н від 11.09.17

від відповідача 2: Браницький Д.Ю. довіреність № 91/2017/01/27-8 від 27.04.17 від відповідача 3: Конашевич Т.А. довіреність № 11/01-17 від 11.10.17

від відповідача 3: Ландишева С.М. довіреність № 12/01-17

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_6

на рішення Господарського суду міста Києва від 21 червня 2017 року

у справі № 910/7801/17 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом ОСОБА_6

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло"

2. Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича"

про визнання недійсним договору поруки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним договору поруки (т.І, а.с. 7-9).

Позовну заяву мотивовано тим, що укладенням оспорюваного договору порушуються права позивача, як учасника товариства на отримання прибутку, а також тим, що вказаний договір не направлений на настання правових наслідків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21 червня 2017 року у справі № 910/7801/17 у задоволенні позову відмовлено (т.ІІ, а.с.84-98).

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21 червня 2017 року у справі № 910/7801/17 скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю (т. ІІ, а.с.114-117).

Апеляційну скаргу мотивовано з посиланням на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, що полягало наданні неналежної правової оцінки доводам позовної заяви та незадоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

13 вересня 2017 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, якому викладено прохання витребувати у відповідача-3 належним чином засвідчені копії договорів оренди нежитлових приміщень (т.ІІ, а.с. 141-143).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2017 року, у зв'язку з призначення головуючого судді (судді-доповідача) Баранця О.М. на посаду судді Верховного Суду Указом Президента України від 10.11.2017 № 357/2017, що унеможливлює продовження розгляду справи у визначеному в порядку, апеляційна скарга ОСОБА_6 у справі №910/7801/17 передані на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Смірнова Л.Г.

16 листопада 2017 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Господарського суду міста Києва від 21 червня 2017 року у справі № 910/7801/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Смірнова Л.Г. та призначено до розгляду на 12 грудня 2017 року.

12 грудня 2017 року від представника ТОВ "НВП "Світло" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у якому він просив зупинити провадження у справі № 910/7801/17 до вирішення справи № 910/18368/17. У додатках до вказаного клопотання міститься копія ухвали Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 у справі № 910/18368/17 та копія договору про постачання електричної енергії № 11217 (т.ІІІ, а.с. 29-41).

У судовому засіданні 12 грудня 2017 року представник ОСОБА_6 та ТОВ "НВП "Світло" підтримав клопотання про зупинення провадження у справі та просив його задовольнити. Представники ТОВ "Офісний центр "Квадрат на Малевича" та ПАТ "Київенерго" проти задоволення вказаного клопотання заперечували та просили у його задоволенні відмовити.

Розглянувши клопотання представника ТОВ "НВП "Світло" про зупинення провадження колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Вказане клопотання мотивовано тим, що укладення Договору поруки відбулось на підставі Договору про спільну діяльність від 11.05.2016 р., за яким відповідач-3 отримав право на здійснення розрахунків безпосередньо з ПАТ "Київенерго", а також право отримання орендних (та комунальних) платежів від переданого в оренду майна ТОВ "НВП "Світло". Недійсність договору про спільну діяльність, за доводами представника ТОВ "НВП "Світло", є предметом розгляду у справі № 910/18368/17, за результатами якого будуть підтверджені підстави для задоволення позову у справі № 910/7801/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

З наданого клопотання про зупинення провадження та додатків до нього неможливо встановити предмет спору у справі № 910/18368/17 та те, що у вказаній справі розглядається вимога ТОВ "НВП "Світло" про визнання недійсним саме Договору про спільну діяльність.

Більш того, з оспорюваного у даній справі договору поруки не вбачається, що його було укладено на підставі договору про спільну діяльність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до наданої представником ОСОБА_6 копії ухвали про порушення провадження у справі № 910/18368/17 вбачається, що провадження у вказаній справі порушено 26.10.2017 р. Рішення у справі № 910/7801/17, яке наразі переглядається у апеляційному порядку прийнято 21.06.2017 р.

Отже оскільки провадження у справі № 910/18368/17 станом на момент прийняття рішення у справі № 910/7801/17 не існувало і представником ОСОБА_6 не обґрунтовано яким чином з'ясування обставин в ході розгляду справи № 910/18368/17 унеможливить розгляд позовних вимог у даній справі № 910/7801/17, колегія суддів приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання представника ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Розглянувши клопотання представника ОСОБА_6 про витребування доказів колегія суддів зазначає наступне.

У вказаному клопотанні представник ОСОБА_6 просить витребувати у ТОВ "Офісний центра "Квадрат на Малевича" належним чином засвідчені копії договорів оренди нежитлових приміщень.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

Колегія суддів наголошує на тому, що з аналізу наведеної статті слідує, що витребування доказу є правом, а не обов'язком суду. Суд вправі відхилити клопотання про витребування доказу, якщо цей доказ не стосується справи або недопустимий, а також якщо певні обставини підтверджено іншими доказами, які є в матеріалах справи.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання представника позивача про витребування доказів, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вищезазначеного клопотання, у зв'язку з тим, що докази, які просить витребувати представник ОСОБА_6 не стосуються предмету спору в даній справі, оскільки не містять інформації щодо обставин, які входять до предмета доказування в справі № 910/7801/17 про визнання недійсним договору поруки.

Також, у судовому засіданні 12 грудня 2017 року представник ОСОБА_6 та ТОВ "НВП "Світло" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Представники ТОВ "Офісний центр "Квадрат на Малевича" та ПАТ "Київенерго" у судовому засіданні 12 грудня 2017 року надали пояснення, в яких заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Реєстраційним посвідченням № 033876, виданим Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна посвідчено, що нежилі приміщення на І-му, ІІ-му та мансардному поверхах (в літ.Б), загальною площею 2455,7 кв.м. в АДРЕСА_1 належать ТОВ "НВП "Світло" (т.ІІ, а.с. 35).

10 травня 2011 року між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (далі - відповідач-2), як постачальником та ТОВ "НВП "Світло" (далі - відповідач-1), як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії № 11217, умовами якого передбачено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача (за адресою: АДРЕСА_1), згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною. Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електроустановок споживача (т.І, а.с. 42-49, 57).

Відповідно до п. 2.3.3. Договору споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Даний договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.2011. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.4. Договору).

Публічним акціонерним товариством "Київенерго" надіслано на адресу ТОВ "НВП "Світло" попередження про припинення електропостачання №11217011//2016 від 15.09.2016, в якому Відповідач-2 зазначає, що за ТОВ "НВП "Світло" утворилась заборгованість за спожиту електроенергію, а саме: за реактивну електроенергію у розмірі 93 969,78 грн., за активну електроенергію у розмірі 75 507,60 грн., а також повідомляло ТОВ "НВП "Світло", що у разі несплати заборгованості, постачання електроенергії буде припинено (т.І, а.с. 73).

21 вересня 2016 року між ПАТ "Київенерго", як кредитором, ТОВ "Офісний центр "Квадрат на Малевича" (далі - відповідач-3), як поручителем та ТОВ "НВП "Світло", як боржником укладено Договір поруки (далі - Договір), відповідно до умов якого поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання зобов'язання щодо оплати спожитої електричної енергії ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Світло", які виникли за договором на постачання електричної енергії від 10.05.2011 № 11217, укладеним між кредитором та боржником (т.І, а.с. 17).

Відповідно до п. 3.1. Договору, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов'язання щодо оплати спожитої електричної енергії, а також за відшкодування кредитору збитків та сплату неустойки відповідно до умов основного договору.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання за основним договором поручитель зобов'язується виконати боржника зобов'язання у 5-денний термін з дня отримання вимоги від кредитора.

Після виконання поручителем зобов'язання боржника за основним договором до поручителя, що виконав зобов'язання, переходять всі права кредитора за основним договором (п. 5.2. Договору).

Згідно з п. 5.4. Договору, у поручителя, що виконав вимоги зобов'язання, виникає право вимоги до боржника у повному обсязі виконані поручителем зобов'язання на користь кредитора, а боржник зобов'язаний виконати зобов'язання перед поручителем протягом 10 днів з дня одержання боржником від поручителя повідомлення про платіж.

Строк дії даного договору збігається зі строком дії основного договору (п. 8.1. договору).

В подальшому, з посиланням на неналежне виконання ТОВ "НВП"Світло" своїх зобов'язань за Договором про постачання електричної енергії № 11217 в частині оплати вартості спожитої електроенергії, ПАТ "Київенерго" неодноразово надіслало ТОВ "НВП"Світло" попередження про припинення електропостачання від 06.01.2017, від 13.01.2017, від 17.02.2017, від 09.02.2017, від 22.02.2017 та від 20.03.2017, а також повідомляло ТОВ "НВП"Світло", що у разі несплати заборгованості, постачання електроенергії буде припинено (т.І, а.с. 74-77).

Відповідно до Статуту ТОВ "НВП "Світло", затвердженого Загальними зборами учасників (протокол Загальних зборів № 04/03/14 від 04.03.2014) ОСОБА_6 є учасником вказаного товариства з часткою у статутному капіталі у розмірі 64 %, що становить 1 280 000,00 грн. (т.І, а.с. 18-28)

Згідно з п. 3.3. Статуту, напрямами діяльності Товариства є, зокрема купівля, продаж, орендар квартир, іншого нерухомого майна, їх обмін.

Пунктом 5.1. Статуту передбачено, що учасник Товариства має право, серед іншого, брати участь у розподілі прибутку та отримувати частину прибутку від діяльності товариства.

Вказані обставини вірно встановлено судом першої інстанції та сторонами не заперечуються.

Звертаючись зі вказаним позовом ОСОБА_6 зазначає, що укладений між ПАТ "Київенерго", ТОВ "Офісний центр "Квадрат на Малевича" та ТОВ "НВП "Світло" Договір поруки від 21.09.2016 р. суперечить правам та інтересам позивача як учасника ТОВ "НВП "Світло", оскільки позивач позбавлений можливості отримати частку прибутку (дивіденди) від основного виду діяльності ТОВ "НВП "Світло", що порушує корпоративні права позивача, на вказані обставини позивач також посилається у апеляційній скарзі.

З'ясувавши обставини справи та перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (стаття 20 ГК України).

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 ЦК України, до яких, зокрема, відноситься визнання правочину недійсним. Аналогічні положення містить ст. 20 ГК України.

Звертаючись зі вказаним позовом, позивач зазначив, що він звернувся з позовом не в інтересах товариства, а до товариства, оскільки діями товариства порушуються його права та законні інтереси як учасника товариства, оскільки внаслідок укладення оспорюваного договору позивач позбавляється можливості отримувати частину прибутку від основного виду діяльності товариства.

Враховуючи те, що частка позивача у статутному фонді товариства складає 64 %, такий акціонер (учасник) може оспорити договір, вчинений господарським товариством, якщо обґрунтує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 р. у справі № 911/2089/14).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 статті 546 ЦК України).

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що при укладенні Договору поруки від 21.09.2016 р. ПАТ "Київенерго", ТОВ "Офісний центр "Квадрат на Малевича" та ТОВ "НВП "Світло", як сторонами вказаного правочину погоджено предмет договору, права та обов'язки сторін, відповідальність сторін, інші умови відповідно до норм чинного законодавства.

Договір поруки відповідає вимогам чинного законодавства України, підписаний та скріплений печатками сторін, що свідчить про те, що на момент укладення Договору сторони досягли згоди щодо істотних умов Договору.

Заборгованість ТОВ "НВП"Світло", що виникла за Договором про постачання електричної енергії № 11217 від 10.05.2011 р., була сплачена ТОВ "Офісний центр "Квадрат на Малевича", що підтверджується платіжними дорученнями № 110 від 21.09.2016 на суму 94 508,45 грн., № 120 від 28.09.2016 на суму 75 507,60 грн., № 222 від 07.12.2016 на суму 44 298,32 грн., № 223 від 07.12.2016 на суму 2 013,54 грн., № 224 від 09.12.2016 на суму 100 000,00 грн., № 240 від 12.12.2016 на суму 70 809,24 грн., від 27.01.2017 на суму 128 143,92 грн., № 256 від 12.01.2017 на суму 184 576,48 грн., від 14.02.2017 на суму 150 000,00 грн., № 272 від 27.01.2017 на суму 20 000,00 грн., від 23.02.2017 на суму 6 000,00 грн., № 289 від 14.02.2017 на суму 2 562,37 грн., № 296 від 23.02.2017 на суму 29 000,00 грн. (т.І, а.с. 78).

Позивачем не доведено, яким саме чином його позбавлено можливості отримати частку прибутку (дивіденди) від основного виду діяльності ТОВ "НВП "Світло" у зв'язку з укладенням Договору поруки від 21.09.2016 р., враховуючи те, що ТОВ "Офісний центр "Квадрат на Малевича" поручилося за виконання зобов'язання з оплати спожитої електричної енергії ТОВ "НВП "Світло" за Договором № 11217 та погасив існуючу заборгованість ТОВ "НВП "Світло" перед ПАТ "Київенерго".

Вказані обставини свідчить про те, що договір поруки від 21.09.2016 р. спрямований на реальне настання правових наслідків.

Колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги про необхідність витребувати у ТОВ "Офісний центр "Квадрат на Малевича" належним чином засвідчених копій договорів оренди нежитлових приміщень з наступних підстав.

Апелянт зазначає, що власником переданих ТОВ "Офісний центр "Квадрат на Малевича" в оренду приміщень є ТОВ "НВП "Світло" і останнього було усунуто від процесу надання комунальних послуг, що унеможливлює виконання договору про постачання електроенергії та є підтвердженням факту невідповідності дійсності юридичних наслідків від укладення договору поруки.

З виставлених відповідачем-3 орендарям рахунків на оплату вбачається, що компенсація вартості спожитої електроенергії має здійснюватись орендарями на підставі договорів оренди. З наданих до матеріалів справи копій договорів оренди вбачається, що від орендодавця (відповідача-3) їх було укладено на підставі укладеного з ТОВ "НВП "Світло" договору про спільну діяльність від 11.05.2016 р.

За змістом абзаців 3, 8 статті 4 Договору про спільну діяльність відповідач-3 зобов'язується на підставі цього Договору від свого імені або від імені ТОВ "НВП "Світло" укласти в т.ч. з ПАТ "Київенерго" відповідні договори щодо електропостачання до майна, яке є предметом спільної діяльності та здійснювати оплату за надані послуги за рахунок доходів отриманих від спільної діяльності; отримувати від орендарів на окремий рахунок, відкритий ТОВ "Офісний центр "Квадрат на Малевича" для спільної діяльності, в т.ч. грошові кошти, сплачені як відшкодування комунальних витрат.

При цьому, відповідно до п. 11.1 Договору про спільну діяльність всі спори між сторонами, з яких не було досягнуто згоди, вирішуються у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

Проте матеріали справи не містять доказів звернення ТОВ "НВП "Світло" з позовом до ТОВ "Офісний центр "Квадрат на Малевича" щодо зобов'язання виконати умови договору про спільну діяльність щодо сплати комунальних платежів або зобов'язання сплатити кошти.

Відповідно до п. 1.3. Правил користування електричною енергією, постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

За змістом ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Власником відповідних приміщень є ТОВ "НВП "Світло" і вказана особа є відповідальною за виконання умов укладеного з електропостачальною організацією Договору.

За змістом Договору про постачання електричної енергії, зобов'язаною сплатити за поставлену електричну енергією стороною є саме ТОВ "НВП "Світло", доказів зміни встановленого договором про постачання електричної енергії порядку розрахунків за цим договором матеріали справи не містять.

При цьому, зміна кредитора у зобов'язанні з оплати за спожиту електричну енергію факту наявності заборгованості не змінює, а укладання договору поруки не може свідчити про наявність підстав, що унеможливлюють самостійне виконання ТОВ "НВП "Світло" зобов'язань за договором про постачання електричної енергії і тим більше не свідчать про наявність підстав на підтвердження доводів позивача про порушення його права на отримання частини прибутку підприємства.

При цьому наявність або відсутність належним чином засвідчених копій усіх договорів оренди нежитлових приміщень не впливає на результати вирішення даної справи, оскільки зазначені докази не стосуються предмету доказування у вказаній справі про визнання недійсним договору поруки.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно з ст. 167 ГК України корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Товариство є власником майна переданого йому у власність засновниками та учасниками як внески (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про господарські товариства"), а управління товариством здійснюють його органи (ч. 1 ст. 11 Закону України "Про господарські товариства").

Юридична особа вчиняє правочини через свої органи, що з огляду на приписи ст. 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи у правовідносини з третіми особами. Крім того, управління товариством також здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 ЦК України). Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав.

При цьому, не можна ототожнювати власні права та інтереси учасника товариства з правами та інтересами самого товариства.

Учасники господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших учасників господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших учасників товариства (п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" № 13 від 24.10.2008; позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18.04.2011 р. у справі № 8/219пн-к та від 18.04.2011 р. у справі № 3-29гс11).

Отже, оскільки учасник товариства не наділений суб'єктивним правом здійснення повноважень власника майна товариства та в силу того, що позивачем не було доведено, що його корпоративні права, як учасника товариства було порушено при укладенні спірного договору і що він був наділений правом на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів поза відносинами представництва товариства, підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення прав позивача шляхом укладання оспорюваного договору та те, що вказаний договір не був спрямований на настання реальних правових наслідків, а тому погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Поряд з цим позивачем не обґрунтовано наявності підстав для скасування судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Рішення Господарського суду міста Києва від 21 червня 2017 року у справі № 910/7801/17 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 на рішення Господарського суду міста Києва від 21 червня 2017 року у справі № 910/7801/17 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Господарського суду міста Києва від 21 червня 2017 року у справі № 910/7801/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21 червня 2017 року у справі № 910/7801/17 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на ОСОБА_6.

4. Справу №910/7801/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Л.Г. Смірнова

А.О. Мальченко