У Х В А Л А

21 грудня 2017 року Справа № 913/885/17

Провадження №1/913/885/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Теплокомунзабезпечення" в особі голови комісії з припинення ОСОБА_2, смт. Білокуракине Луганської області

за участю третьої особи, яка не заявляє без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Комунальне підприємство "Білокуракине-комунсервіс" Білокуракинської селищної територіальної громади, смт. Білокуракине Луганської області

про включення вимог до передавального акту

Суддя Зюбанова Н.М.

без виклику представників сторін

- розгляд заяви позивача за листом від 15.12.2017 № 14/7-4233В про забезпечення позову шляхом заборони КП "Теплокомунзабезпечення" в особі голови комісії з припинення або іншої уповноваженої особи звертатися до органів державної реєстрації із заявою та документами щодо проведення державної реєстрації припинення КП "Теплокомунзабезпечення".

Так, 15.12.2017 набув чинності Закон України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 № 2147-VIII, тому суд інформує учасників справи, що подальший розгляд справи здійснюватиметься за процесуальними нормами, передбаченими ГПК України у редакції цього Закону.

У звязку з тим, що розгляд справи по суті було розпочато у засіданні, яке відбулось 13.12.2017, суд керується положеннями Кодексу, які регулюють відповідну зазначену стадію господарського процесу.

Дослідивши матеріали справи та вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її обґрунтованість та задоволення, виходячи з наступного.

Так, у листопаді 2017 року ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до суду з позовом про зобовязання відповідача включити грошові вимоги в сумі 251116 грн. 64 коп. до передавального акту, які складаються з заборгованості за відповідними укладеними сторонами договорами купівлі-продажу природного газу та нарахованих на них додаткових вимог по пені, інфляційних втратах та 3% річних.

Як свідчать матеріали справи, з відомостей, розміщених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивачу стало відомо про факт прийняття уповноваженим органом рішення про припинення КП "Теплокомунзабезпечення" шляхом реорганізації.

У відповідності до довідки за безкоштовним запитом із сайту Міністерства юстиції України, дійсно, підтверджується, що юридична особа КП "Теплокомунзабезпечення" перебуває в стані припинення з 29.05.2017 та строк для предявлення вимог кредиторів визначено до 01.08.2017.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, як кредитор, у встановленому порядку звернувся до Ліквідаційної комісії (ліквідатора) КП "Теплокомунзабезпечення" з вимогою за листом від 10.07.2017 № 14/7-677В, що підтверджено документально (докази вручення поштового відправлення 140 одержувачу згідно даних «Укрпошти» 18.07.2017).

Втім, відповідач у відзиві проти позову заперечує з посиланням на те, що передавальний акт вже затверджено рішенням сесії Білокуракинської селищної ради від 13.10.2017 № 34/20, яким передано балансові рахунки, матеріальні цінності та активи КП «Теплокомунзабезпечення» до правонаступника КП «Білокуракине-комунсервіс» Білокуракинської селищної територіальної громади.

Ухвалою господарського суду від 13.12.2017 вказане підприємство було залучено до участі у справі як третя особу на стороні відповідача без самостійних вимог.

За листом від 15.12.2017 № 14/7-4233В позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони КП "Теплокомунзабезпечення" в особі голови комісії з припинення або іншої уповноваженої особи звертатися до органів державної реєстрації із заявою та документами щодо проведення державної реєстрації припинення КП "Теплокомунзабезпечення".

В обґрунтування цієї заяви позивач посилається на те, що відповідно до частин 2 та 3 ст. 107 ЦК України після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обовязків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Оскільки у ході розгляду справи стало відомо про затвердження рішенням сесії Білокуракинської селищної ради від 13.10.2017 № 34/20 відповідного передавального акту, зміст якого свідчить про відсутність у ньому кредиторських вимог позивача, останній стверджує, що відповідач свідомо ухиляється від їх розгляду з метою уникнення відповідальності за неналежне виконання цивільно-правових зобовязань.

Також позивач вважає, що у звязку із затвердженням передавального акту відповідача та його неправомірними діями під час проведення процедури припинення, існує ризик продовження вчинення відповідачем протиправних дій, що полягатимуть у поданні до державного реєстратора документів для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, що, в свою чергу, зробить неможливим виконання рішення суду по цій справі.

Господарський суд, оцінивши доводи позивача, дійшов висновку про обґрунтованість його заяви з огляду на наступне.

Так, правове регулювання забезпечення позову здійснюється главою 10 ГПК України. Зокрема, ст. 136 Кодексу передбачено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може забезпечуватися, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії (ст. 137 ГПК України).

Як було вказано вище, матеріали справи свідчать, що у ході здійснення процедури припинення юридичної особи КП "Теплокомунзабезпечення" відповідачем не було дотримано приписів ст. 107 ЦК України, яка регулює ці правовідносини, оскільки не розглянуто письмову вимогу кредитора (позивача) на суму 251116 грн. 64 коп., передавальний акт затверджено без включення до нього цих вимог, які оспорюються, але мають бути відображені у бухгалтерському документі.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Так, згідно ч. 4 ст. 107 ЦК України законодавцем передбачено, що порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Втім, у звязку з тим, що рішення по справі ще не прийнято, яким би цей факт було встановлено, а обставини спору свідчать про можливе припинення юридичної особи КП "Теплокомунзабезпечення", оскільки передавальним акт вже затверджено, невжиття заходу забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення у разі задоволення позову про зобовязання відповідача включити грошові вимоги в сумі 251116 грн. 64 коп. до передавального акту.

За таких обставин суд задовольняє заяву позивача за листом від 15.12.2017 № 14/7-4233В про забезпечення позову шляхом заборони КП "Теплокомунзабезпечення" в особі голови комісії з припинення або іншої уповноваженої особи звертатися до органів державної реєстрації із заявою та документами щодо проведення державної реєстрації припинення КП "Теплокомунзабезпечення".

У відповідності до ст. 144 ЦК України примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

З огляду на викладене ухвалу про забезпечення позову також слід надіслати державному реєстратору Білокуракинської райдержадміністрації Луганської області до відома, у разі, якщо документи на припинення юридичної особи КП "Теплокомунзабезпечення" вже було подано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136-140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Заяву позивача за листом від 15.12.2017 № 14/7-4233В про забезпечення позову задовольнити.

2. Заборонити ОСОБА_1 підприємству "Теплокомунзабезпечення" (ідент. код 32630629) в особі голови комісії з припинення або іншої уповноваженої особи звертатися до органів державної реєстрації із заявою та документами щодо проведення державної реєстрації припинення юридичної особи КП "Теплокомунзабезпечення", смт. Білокуракине Білокуракинського району Луганської області, вул. Кірова, б. 37.

3.Надіслати ухвалу учасникам справи та державному реєстратору Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області (ідент. код 04052034).

У відповідності до ст. 144 ГПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ст. 139 ГПК України).

Суддя Н.М.Зюбанова