РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017Справа №910/19476/17

За позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська - Житлосервіс"
простягнення 503,34 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Пронюк В.Я. - представник
від відповідача Юрченко С.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська - Житлосервіс" про стягнення 479,37 грн пені за договором купівлі-продажу природного газу №2478/15-ТЕ-41 від 30.12.2014 та 3% річних у розмірі 23,97 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині своєчасного здійснення розрахунків за поставлений товар, у зв'язку з чим за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 479,37 грн та 3% річних у розмірі 23,97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/19476/17 та призначено її розгляд на 30.11.2017.

В судовому засіданні 30.11.2017 оголошено перерву до 14.12.2017.

Представник позивача в судове засідання 14.12.2017 з'явився, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 14.12.2017 з'явився, проти заявлених позовних вимог заперечив.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що позивачем невірно здійснено розрахунок пені та 3% річних, оскільки відповідно до умов укладеного між сторонами договору оплату за переданий позивачем у травні місяці 2015 року газ відповідач зобов'язаний був здійснити по 14.06.2015 включно, яке є вихідним днем (неділя), а отже згідно ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України нарахування пені та 3% річних від суми заборгованості повинно здійснюватись з 16.06.2015, а не з 15.06.2015 як зазначив позивач у розрахунку до позовної заяви. Також, відповідач просив суд застосувати строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені.

В судовому засіданні 14.12.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2014 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ковальська - Житлосервіс" (покупець, відповідач) було укладено договір купівлі-продажу природного газу №2478/15-ТЕ-41 (надалі - договір), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору (п.1.1), газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (п.1.2), продавець передає покупцеві з 01.01.2015 по 31.12.2015 газ обсягом до 1700 тис. куб. м. (п.2.1.), приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання - передачі газу (п.3.3.), ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 1309,20 грн з ПДВ (п.5.2.), оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п.6.1.), у разі невиконання покупцем п.6.1 цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п.7.2.), строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років (п.9.3), договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання (п.11).

Додатковою угодою №1 від 20.03.2017 до договору сторонами погоджено, що з 01.04.2015 ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 2994,30 грн з ПДВ, а додатковою угодою №2 від 20.07.2015 з 01.07.2015 внесено зміни до п.5.2 договору щодо складових ціни на природний газ у розмірі 2994,30 грн за 1000 куб.м.

Відповідно до акту приймання - передачі природного газу від 31.05.2015, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками останніх, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ у травні місяці 2015 року на суму 154206,46 грн.

Відповідачем було оплачено вказану суму наступним чином: 05.06.2015 - 57000,00 грн, а 18.06.2015 - 97206,46 грн.

Як стверджує позивач в своїй позовній заяві, відповідач за отриманий у травні місяці 2015 року газ оплатив із запізненням, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача пені та 3% річних.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов укладеного між сторонами договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу, тобто за газ, отриманий відповідачем у травній місяці 2015 року, останній повинен був оплатити у строк по 14.06.2017 включно.

Оскільки 14.06.2015 припадало на вихідний день - неділю, з урахуванням норм ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, днем закінчення строку для оплати є перший за вихідним робочий день, тобто 15.06.2015, а з 16.06.2015 зобов'язання відповідача по оплаті за отриманий у травні місяці 2015 року є простроченим на суму 97206,46 грн, яка була остаточно сплачена 18.06.2015, а отже період заборгованості склав з 16.06.2015 по 17.06.2015 (2 дні).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідач у встановлений п. 6.1 договору строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п.7.2 договору, у разі невиконання покупцем п.6.1 цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Враховуючи, що судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем, то вимоги позивача про стягнення пені визнаються судом обґрунтованими та задовольняються частково, за період прострочення, який визначений судом з 16.06.2015 по 17.06.2015, у зв'язку з чим за розрахунком суду стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 319,58 грн.

Твердження відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності за вимогами про стягнення пені суд вважає необґрунтованими та зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 258 Цивільного кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 1 ст. 259 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно п.9.3 договору, строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України).

Тобто, строк позовної давності почав свій перебіг з 16.06.2015 та за домовленістю сторін у договорі, триватиме 5 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті переданого йому у травні місяці 2015 року природного газу, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, за період прострочення, який визначений судом з 16.06.2015 по 17.06.2015, у зв'язку з чим за розрахунком суду стягненню з відповідача підлягає 3% у розмірі 15,98 грн.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська - Житлосервіс" (02140, м.Київ, вул. Є. Чавдар, будинок 3, ідентифікаційний код 32912720) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) пеню у розмірі 319 (триста дев'ятнадцять) грн 58 коп., 3% річних у розмірі 15 (п'ятнадцять) грн 98 коп. та судовий збір у розмірі 1066 (одна тисяча шістдесят шість) грн 67 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.12.2017

Суддя Ю.М. Смирнова