ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2017 Справа № 904/9462/17
За позовом Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

про стягнення 16 803 грн. 52 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від відповідача: не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 16 803 грн. 52 коп., що складає 13 200 грн. 00 коп. - винагороди (роялті) за договором від 30.04.2011р. №КБР-41/04/11, 1 625 грн. 30 коп. - індексу інфляції, 348 грн. 36 коп. - 3% річних та 1 629 грн. 86 коп. - пені.

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, представник позивача та відповідач у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац 3 пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Позивач у письмових поясненнях (вх.№64232/17 від 27.11.2017р.) підтверджує те, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що визначені позовною заявою, а також немає рішення органів з такого спору.

Також позивач звертався до господарського суду Дніпропетровської області з клопотанням (вх.№66574/17 від 07.12.2017р.) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому просив забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з господарським судом м. Києва, у разі відсутності технічної можливості проведення відеоконференції з господарським судом м. Києва, провести судове засідання в режимі відеоконференції з господарським судом Київської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2017р. у справі №904/9462/17 було відмолено Приватній організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" в задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позивач у заяві (вх.№68372/17 від 14.12.2017р.) просить відкласти розгляд справи, у звязку з тим, що позивач був переконаний, що судове засідання 14.12.2017р. відбудеться у режимі відеконференції у господарському суді м. Києва або у господарському суді Київської області.

Також позивач у клопотанні (вх.№68367/17 від 14.12.2017р.) просить продовжити розгляд справи.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи, оскільки:

- відповідно до пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору;

- суд вважає, що неявка представника позивача та відповідача не перешкоджає вирішенню спору;

- обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смирнова проти України);

- тому суд доходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача та відповідача, а тому клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи та щодо продовження строку розгляду справи задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 45 Закону України „Про авторське право і суміжні права суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління.

Згідно з частинами 1-3 статті 47 Закону України „Про авторське право і суміжні права суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління; організації колективного управління створюються суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав та мають статус юридичної особи згідно із законом; допускається утворення окремих організацій, які управляють певними категоріями майнових прав певних категорій суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, або організацій, які управляють різними майновими правами в інтересах різних категорій суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень такі функції: а) погоджувати з особами, які використовують об'єкти авторського права і (або) суміжних прав, розмір винагороди під час укладання договору; б) укладати договори про використання прав, переданих в управління. Умови цих договорів повинні відповідати положенням статей 31 - 33 цього Закону; в) збирати, розподіляти і виплачувати зібрану винагороду за використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону; г) вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів (частина 1 статті 49 „Про авторське право і суміжні права).

Відповідно до свідоцтва від 24.01.2011р. №19/2011 про облік організації колективного управління, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, позивач - Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав" здійснює управління на колективній основі майновими правами субєктів авторського права і (або) суміжних прав.

30.04.2011р. між позивачем - Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" (надалі УЛАСП), та відповідачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як користувачем, було укладено договір №КБР-41/04/11 (надалі Договір), відповідно до преамбули якого УЛАСП є організацією, що має повноваження надавати дозвіл на використання обєктів авторського та здійснювати збір винагороди (роялті) за використання обєктів суміжних прав способом публічного виконання на підставі Свідоцтва про реєстрацію в якості організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України за № 19/2011 від 24.01.2011р. та Договору доручення від 20.01.2011р. №ЛУ-01/20/11 з єдиною в Україні уповноваженою організацією колективного управління по збору і розподілу винагороди за використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, та зафіксованих в них виконань ОП «Українська ліга музичних прав»; сторони погоджуються, що укладають даний договір з метою забезпечення здійснення єдиних виплат за використання обєктів авторського права та суміжних прав, а також отримання єдиного дозволу на використання обєктів авторського права та суміжних прав, що сприятиме поліпшенню захисту обєктів авторського та суміжного права на території України, а також полегшенню організації виплат роялті суб'єктам авторського та суміжного права.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 29.04.2012 року, а в частині невиконаних фінансових зобов'язань, фінансових санкцій, та будь-яких інших зобов'язань до їх повного виконання (пункт 4.1 Договору).

Згідно з пунктом 4.2 Договору у випадку, якщо жодна з сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця до настання зазначеної в пункті 4.1 дати припинення дії договору, він вважається пролонгованим ще на один календарний рік і так кожного разу; таке повідомлення має бути надіслане засобами поштового зв'язку (рекомендованим листом), при цьому належним доказом повідомлення є квитанція відділу поштового зв'язку із зазначенням вказаних в цьому договорі поштових реквізитів сторони, на адресу якої направлено листа.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження припинення дії Договору.

Відповідно до пункту 2.1 Договору користувач здійснює публічне виконання оприлюднених музичних творів, фонограм, а також зафіксованих у фонограмах виконань, публічну демонстрацію відеограм, а також зафіксованих у відеограмах виконань (надалі - твори), а УЛАСП надає користувачу, на умовах, визначених цим договором, право (невиключно ліцензію) на таке виконання; користувач зобов'язується виплачувати винагороду (роялті) УЛАСП, відповідно до даного договору та закону.

У Додатку №1 до Договору сторони погодили заклад, в якому користувач здійснює використання творів.

У пункті 1.1 Додатку №2 до Договору сторони узгодили, що розмір щомісячної винагороди обчислюється виходячи з фіксованої ставки 600 грн. 00 коп. за кожен заклад користувача зазначений у відповідних додатках до договору.

Загальна суму щомісячної винагороди з дня набуття чинності договору становить 600 грн. 00 коп.; зазначена сума щомісячно перераховується користувачем на розрахунковий рахунок ПО «УЛАСП» відповідно до умов договору (пункт 1.2 Додатку №2 до Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору користувач зобов'язується перерахувати на поточний рахунок УЛАСП винагороду (роялті), узгоджену сторонами у відповідних додатках до цього договору, не пізніше ніж за 5-ть днів до початку місяця, за який здійснюється платіж; платіж за дні з яких складається залишок місяця в якому укладено договір, здійснюється не пізніше трьох календарних днів після підписання цього договору.

Як вбачається у період з лютого 2016 року по листопад 2017 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість зі сплати щомісячної винагороди за Договором у сумі 13 200 грн. 00 коп. (22 місяців х 600 грн. 00 коп.).

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Як вбачається за своєю правовою природою укладений сторонами Договір є ліцензійним договором.

Відповідно до частини 1 статті 1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

У пункті 2.6 Договору сторони передбачили, що у разі затримки платежів, користувач зобовязаний виплатити УЛАСП пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, згідно розрахунку пеня становить 1 629 грн. 86 коп. (з 27.01.2016р. по 27.10.2017р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, інфляційні нарахування після перерахунку становлять 1 482 грн. 25 коп. (березень 2016р.- вересень 2017р.), а річні згідно розрахунку 348 грн. 36 коп. (з 27.01.2016р. по 27.10.2017р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача у повній сумі, оскільки з його вини спір доведено до суду.

Керуючись статтею 49, статтями 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, офіс 1016; ідентифікаційний код 37396233) 13 200 (тринадцять тисяч двісті) грн. 00 коп. заборгованості, 1 629 (одна тисяча шістсот двадцять девять) грн. 86 коп. - пені, 1 482 (одна тисяча чотириста вісімдесят дві) грн. 25 коп. інфляційних нарахувань, 348 (триста сорок вісім) грн. 36 коп. річних та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

19.12.2017р.