ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р.Справа № 922/4055/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом АК "Харківобленерго" м. Харків
до ДП "Українська творча дирекція з підготовки циркових атракціонів та номерів", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" (надалі - позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Державного підприємства "УКРАЇНСЬКА ТВОРЧА ДИРЕКЦІЯ З ПІДГОТОВКИ ЦИРКОВИХ АТРАКЦІОНІВ ОСОБА_3" про стягнення 3415,38 грн. пені, 451,69 грн. трьох відсотків річних, 1735,55 грн. інфляційних втрат за період існування заборгованості за Договором про постачання електричної енергії від 15.07.2004 р. №05 1389 з липня 2017 р. по жовтень 2017 р.

Ухвалою суду від 04.12.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.12.2017 р. о 11:00.

Представники сторін зявилися у призначене судове засідання.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову не заперечував, визнав факт порушення відповідачем договірного зобовязання, надав клопотання про зменшення розміру пені на 50% у звязку з відсутністю фінансування Державного підприємства.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

«15» липня 2004 р. між АК «Харківобленерго» та ДП «Українська творча дирекція з підготовки циркових атракціонів та номерів» було укладено договір про постачання електричної енергії №05 1389 (надалі - Договір), який відповідно до «Правил користування електричною енергією», затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 р., є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обовязків сторін.

Визначення вартості спожитої електричної енергії проводиться відповідно до чинних тарифів та згідно Звітів про спожиту електричну енергію. В суму заборгованості за вартість спожитої електричної енергії включено податок на додану вартість. ПДВ нараховується відповідно до Розділу 5 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI із наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов Договору, п. 2.2.2 (в редакції від 27.04.2015 р.) якого передбачено, що Постачальник електричної енергії зобовязується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Договору, з урахуванням розділів 6 Договору, відповідно до Додатку № 1 «Договірні величини споживання» та своєчасно оплачувати постачальну вартість електричної енергії та інші нарахування згідно умов Додатку № 2 «Порядок розрахунків».

За умовами Додатку №2 «Порядок розрахунків» розрахунковий період встановлено споживачу з 21 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Згідно п. 5 Додатку № 2 остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунка, який виставляється Постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії. Споживач повинен отримати рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

В підтвердження надання рахунків за спожиту електроенергію позивачем надано копію Книги реєстрації видачі рахунків за спожиту електроенергію, актів використаної електроенергії та актів приймання-передачі (а.с. 48-52). Також, в матеріалах справи містяться копії підписаних актів про використану електричну енергію за червень, травень, квітень, березень, лютий 2017 р. (а.с. 53-57).

Зобовязання щодо оплати електричної енергії повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинних нормативно-правових актів (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України).

Також, пунктом 2.2.1. передбачено обов'язок відповідача виконувати його умови. Оплата обсягу спожитої електричної енергії, відповідно до п. 1 ст. 275 ГК України та п. 10.2 «Правил» є обов'язком відповідача як споживача електричної енергії.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 цього Кодексу).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази та заслухавши пояснення представників сторін, судом було встановлено що відповідачем порушено строки виконання договірного зобовязання. Вказане визнано представником відповідача у судовому засіданні. В зазначення причин порушення строків оплати відповідач наводить відсутність достатнього та своєчасного фінансування державного підприємства.

В той же час, за змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 543/96-ВР від 22.11.1996 р. та п. 4.2.1. укладеного між сторонами Договору, в якому зазначено, що при порушенні термінів розрахунку за спожиту електричну енергію Споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, позивачем було нараховано відповідачу пеню у розмірі 3415,38 грн. за період з липня 2017 р. по жовтень 2017 р.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник при простроченні виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Відповідно до розрахунку інфляційних, 3% річних нарахування по цим видам заборгованості проводилось на суму основного боргу (тарифна складова за спожиту електричну енергію та ПДВ 20%). Так, позивачем нараховано 451,69 грн. три відсотки річних та 1735,55 грн. інфляційних втрат за період виникнення боргу з липня 2017 р. по жовтень 2017 р.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню пені, 3% річних, інфляційних втрат, суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

В той же час, статтею 83 ГПК України встановлено права господарського суду щодо прийняття рішення, зокрема, суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Пленумом Вищого господарського суду в постанові №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. були дані розяснення щодо застосування господарськими судами положень зазначеної статті.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Суд, дослідивши періоди на які було допущено прострочення виконання зобовязання, поведінку винної сторони, беручи до уваги те, що причиною прострочення виконання зобовязання стали встановлені законом особливості фінансування державного підприємства, при цьому враховуючи інтереси сторін та обовязковість належного виконання господарських зобовязань вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір нарахованої позивачем пені на 50%.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача з урахуванням зменшення пені на 50%.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 49 ГПК України та те, що з вини відповідача спір було доведено до суду, суд дійшов до висновку, що сума сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги з урахуванням зменшення пені на 50%.

Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "УКРАЇНСЬКА ТВОРЧА ДИРЕКЦІЯ З ПІДГОТОВКИ ЦИРКОВИХ АТРАКЦІОНІВ ОСОБА_3" (61052, Харківська обл., місто Харків, Жовтневий район, ПЛОЩА МІЛІЦІОНЕРА, будинок 17, ідентифікаційний код особи 2174885) на користь АКЦІОНЕРНОЇ КОМПАНІЇ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" (61037, Харківська обл., місто Харків, Комінтернівський район, ВУЛИЦЯ ПЛЕХАНІВСЬКА, будинок 149, ідентифікаційний код особи 00131954, на п/р 5 в АТ «ОСОБА_4 Аваль» м. Київ, МФО 380805) 1707,69 грн. пені, 451,69 грн. трьох відсотків річних, 1735,55 грн. інфляційних втрат і 1600,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.12.2017 р.

Суддя ОСОБА_5