ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" грудня 2017 р.Справа № 924/908/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Крамар С.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області

до Фермерського господарства "Подільський аграрій-2014", м. Шепетівка Хмельницької області

про стягнення 8 117,55 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 згідно довіреності від 29.09.17р.;

від відповідача: ОСОБА_2 - згідно довіреності від 08.10.2017р.

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області, звернулось з позовом до фермерського господарства "Подільський аграрій-2014", м. Шепетівка Хмельницької області про стягнення 8 117,55 грн.

Ухвалою суду від 03.10.2017 р. порушено провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що позивач 27.11.2017р. звертався з вимогою щодо сплати боргу, однак на час розгляду справи борг не погашений.

Повноважний представник відповідача у судовому засіданні та у судовому засіданні від 08.11.2017р. позовні вимоги визнав частково, а саме в частині суми основного боргу - 7073,34 грн. В решті позову просить суд відмовити. Зазначає на необґрунтованості стягнення пені, 3% річних та інфляційних збитків, оскільки відповідач не допустив прострочки виконання зобовязання, а також не вказав на підставі яких положень договору чи законодавства він нараховує 3% річних, інфляційні і пеню.

Суд вважає за доцільне розглянути справу по суті, на підставі до ст.75 ГПК України, за наявними документами.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

У березні-квітні 2017 року між ТОВ „Серединецьке та Фермерським господарством "Подільський аграрій-2014", м. Шепетівка, виникли правовідносини на підставі укладеного усного договору поставки про надання послуг, за яким ТОВ „Серединецьке надало для відповідача послуги, які були прийняті відповідачем, про що свідчать акти виконаних робіт (наданих послуг), підписані та завірені печатками фермерського господарства „Подільський аграрій-2014.

На підтвердження наданих позивачем послуг, останнім додано до позовної заяви акти виконаних робіт (наданих послуг) №884 від 30.04.2017 року на суму 1102,68 грн.; акт виконаних робіт (наданих послуг) №839 від 30.04.2017 року на суму 151,78 грн.; акт виконаних робіт (наданих послуг) №826 від 30.04.2017 року на суму 328,94 грн.; акт виконаних робіт (наданих послуг) №817 від 30.04.2017 року на суму 697,61 грн.; акт виконаних робіт (наданих послуг) №534 від 31.03.2017 року на суму 992,70 грн.; акт виконаних робіт (наданих послуг) №534 від 31.03.2017 року на суму 992,70 грн.; акт виконаних робіт (наданих послуг) №536 від 31.03.2017 року на суму 164,94 грн.; акт виконаних робіт (наданих послуг) №546 від 31.03.2017 року на суму 269,66 грн.; акт виконаних робіт (наданих послуг) №895 від 30.04.2017 року на суму 3365,03 грн.

Загальна вартість виконаних робіт по даних актах становить 7073,34грн.

Свої зобов'язання щодо оплати отриманих послуг згідно наданих суду актів виконаних робіт відповідач не виконав і станом на момент звернення до суду з позовом за ним рахується заборгованість в сумі 7073,34грн.

Крім суми основного боргу позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні збитки в сумі 226,71 грн., пеня в сумі 730,46 грн. та 3% річних в сумі 87,04 грн.

27.11.2017р. на адресу ФГ „Подільський аграрій-2014 позивач надіслав вимогу про сплату основного боргу в розмірі 7073,34грн. протягом 07 календарних днів.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З положень ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Так, в березні-квітні 2017 року між ТОВ "Серединецьке" та фермерським господарством "Подільський аграрій-2014", м. Шепетівка, виникли правовідносини на підставі укладеного усного договору поставки про надання послуг, за яким ТОВ "Серединецьке" надало для відповідача послуги, які були прийняті відповідачем, про що свідчать акти виконаних робіт (наданих послуг), підписані та завірені печатками фермерського господарства "Подільський аграрій-2014", а саме: №884 від 30.04.2017 року на суму 1102,68 грн.; №839 від 30.04.2017 року на суму 151,78 грн.; №826 від 30.04.2017 року на суму 328,94 грн.; №817 від 30.04.2017 року на суму 697,61 грн.; №534 від 31.03.2017 року на суму 992,70 грн.; №534 від 31.03.2017 року на суму 992,70 грн.; №536 від 31.03.2017 року на суму 164,94 грн.; №546 від 31.03.2017 року на суму 269,66 грн.; №895 від 30.04.2017 року на суму 3365,03 грн.

Загальна вартість виконаних робіт по даних актах становить 7073,34грн.

Приписами ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (п. п. 1, 2 ст. 205 ЦК України).

Пунктом 1 ст. 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Судом встановлено, що зобов'язання щодо оплати отриманих послуг згідно наданих суду актів виконаних робіт відповідач не виконав і станом на момент звернення до суду з позовом за ним рахується заборгованість в сумі 7073,34грн. Доказів, які б підтверджували виконання зобов'язань відповідачем не надано.

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 даної статті визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п.1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на адресу відповідача - ФГ "Подільський аграрій-2014", надіслав вимогу від 27.11.2017р. про сплату основного боргу в розмірі 7073,34грн. протягом 07 календарних днів, що підтверджується також фіскальним чеком від 27.11.2017р. та описом вкладення.

Судом також враховано, що представник відповідача визнав заборгованість перед позивачем в частині основного боргу в розмірі 7073,34грн.

З огляду на вище зазначене, суд вважає за належне позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 7073,34грн. задовольнити.

Щодо нарахованих та заявлених до стягнення інфляційних збитків в сумі 226,71 грн., пені в сумі 730,46 грн. та 3% річних в сумі 87,04 грн. судом враховано наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи те, що між сторонами існувала усна домовленість щодо виконання певних робіт, та те, що сторонами не узгоджено ні строку оплати наданих (отриманих) послуг, ні відповідальності за несвоєчасну їх оплату, а також зважаючи, що позивачем пред'явлено вимогу про оплату суми боргу після початку розгляду справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків в сумі 226,71 грн., пені в сумі 730,46 грн. та 3% річних в сумі 87,04 грн. відмовити.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі обставини справи, давши їм правову оцінку, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті позивачем судового збору покладаються на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області до Фермерського господарства "Подільський аграрій-2014", м. Шепетівка Хмельницької області про стягнення 8 117,55 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Подільський аграрій-2014", (30400, м.Шепетівка Хмельницької області, вул. Старокостянтинівське шосе, 30, корп. А, кв.20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке", (30440, с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області, ) 7073,34грн. (сім тисяч сімдесят три грн. 34коп.) - основного боргу та 1394,18грн. (одна тисяча триста девяносто чотири грн.18коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 11.12.2017р.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (30440, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці); 3 - відповідачу (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Старокостянтинівське шосе, буд. 30, корп. А, кв. 20).