ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа № 925/1294/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 - за довіреністю,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Приватного підприємства "ТАУРУС - ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІБ-ГРУП"

про стягнення 224 526 грн. 02 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача 224 526 грн. 02 коп. заборгованості за договором №0101-НП купівлі-продажу нафтопродуктів від 02.01.2017, з яких: 69 165 грн. - основний борг, 143 808 грн. 75 коп. - проценти за користування чужими грошовими коштами, 10 370 грн. 29 коп. - пеня та 1 181 грн. 98 коп. - три проценти річних.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, позов просив задовольнити повністю.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не з'явився, причини його неявки суду не відомі. Ухвала суду від 13.11.2017 про відкладення розгляду справи була направлена відповідачу на адресу, зазначену позивачем в позовній заяві.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року №3 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

В разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації-адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду направлялися відповідачу за адресою, зазначеною у Витязі із ЄДР на відповідача, були повернуті до суду з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника відповідача, виходячи із того, що неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обовязком.

На підставі ст.75 ГПК України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 28 листопада 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав:

02 січня 2017 року між Приватним підприємцем "ТАУРУС - ЛТД" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КІБ-ГРУП" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів №0101-НП (далі «Договір»), за умовами якого Продавець в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, зобовязується передати у власність Покупцю, а Покупець в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, зобовязується прийняти та оплатити нафтопродукти (надалі - «Товар»)

Відповідно до п.1.2. Договору асортимент, кількість, ціна та загальна вартість Товару визначається сторонами та зазначається в накладній, яка підписується сторонами під час фактичної передачі Товару

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору передбачено, що оплата вартості нафтопродуктів здійснюється Покупцем банківським переказом на рахунок Продавця в банківській установі або шляхом внесення готівки в касу Продавця за вибором Покупця. Продаж нафтопродуктів здійснюється на умовах відтермінування 7(сім) банківських днів з моменту отримання рахунку, (з моменту передачі Товару) згідно оформленого рахунку.

Згідно видаткової накладної №74 від 15.02.2017 позивач поставив відповідачу дизельне пальне «ЕВРО» в кількості 8350 л на загальну суму 166165 грн. і був виставлений відповідачу для оплати рахунок №750 від 15.02.2017 року.

Розрахунки за отриманий товар відповідач провів лише частково. Відповідно до довідки від 10.11.2017 ПАТ «Сбербанк»: 06.03.207 - 70 000 грн., 27.04.2017 27 000 грн. Тобто, заборгованість відповідача перед позивачем після часткового погашення боргу склала 69 165 грн.

27.07.2017 на адресу відповідача була направлена претензія та повторно виставлено до оплати рахунок №3618 від 29.06.2017 на суму 69 165 грн. Відповідач борг не сплатив, на претензію відповіді не надав.

Порушення відповідачем умов Договору в частині оплати поставленого товару стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 166165 грн., що підтверджується видатковою накладною та виставленим рахунком на оплату.

Відповідач, порушуючи умови Договору, за отриманий товар розрахувався лише частково, заборгувавши позивачу 69 165 грн. Претензія позивача про погашення заборгованості залишена відповідачем без розгляду.

Частиною другою ст.22 ГПК України, передбачено, що сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання тощо, обґрунтовувати свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, якими, в силу ст. 32 ГПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач не спростував та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобовязань по оплаті отриманих від позивача нафтопродуктів.

Оскільки, відповідач не виконав своє зобовязання, не подав доказів належного виконання зобовязання про оплату отриманого товару, тому вимога позивача про стягнення 69165 грн. основного боргу по Договору є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, не спростованою відповідачем, тобто такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 5 ст. 694 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Частиною 2 статті 536 ЦК України передбачено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У пункті 3.2. Договору зазначено. що якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, на прострочену суму нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1% від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Позивач нарахував відповідачу 143 808 грн. 75 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1% від дня, коли товар мав бути оплачений 25.02.2017 року по 18 серпня 2017 року дату предявлення позову до суду.

У пункті 5.3. Договору сторони обумовили, що за затримку оплати вартості товару понад термін, передбачений п. 3.2. Договору, покупець зобовязаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу. Позивачем за період з 25 лютого 2017 року по 18 серпня 2017 року нарахована пеня в розмірі 10 370 грн. 29 коп.

Відповідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем нараховані відповідачу 1181 грн. 98 коп. три проценти річних.

Суд, перевіривши розрахунки процентів за користування чужими коштами, пені та трьох процентів річних, прийшов до висновку, що вони зроблені вірно і позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь 143808 грн. 75 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами, 10370 грн. 29 коп. пені та 1181 грн. 98 коп. трьох процентів річних.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 3367 грн. 89 коп. судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КІБ-ГРУП (20603, Черкаська область, Шполянський район, м. Шпола, вул. Фрунзе, б.59, ідентифікаційний код 38060438) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТАУРУС-ЛТД (18000, м. Черкаси, вул. Симиренківська, б.148, ідентифікаційний код 33903303) 69165 грн. основного боргу, 143808 грн. 75 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами, 10370 грн. 29 коп. пені, 1181 грн. 98 коп. трьох процентів річних та 3367 грн. 89 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 15 грудня 2017 року.

Суддя В.В. Потапенко