КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р. Справа№ 910/13081/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Доброхліб Я.О. (довіреність №74 від 18.10.2017 р.), Карманова О.М. (довіреність №1 від 03.01.2017 р.)

від відповідача - Смосюк С.М. (довіреність б/н від 30.12.2016 р.)

розглянувши апеляційні скарги Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи»

на рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2017 р.

у справі №910/13081/16 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ :

Державне підприємство «Сервісно-видавничий центр» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» про стягнення 1.553.144,46 грн. заборгованості за договорами на експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг №№ 074-01/2012, 074-02/2012 та 074-03/2012 від 17.12.2012, з яких заборгованість:

- за договором № 074-01/2012 від 17.12.2012 р. становить 542124,79 грн., пеня у розмірі 282539,87 грн., 144563,94 грн. інфляційні втрати та 3% річних у розмірі 20963,96 грн.;

- за договором № 074-02/2012 від 17.12.2012 р. становить 250402,75 грн., пеня у розмірі 137929,16 грн., 63811,78 грн. інфляційні втрати та 3% річних у розмірі 9405,51 грн.;

- за договором № 074-03/2012 від 17.12.2012 р. становить 55362,44 грн., пеня у розмірі 28958,63 грн., 14974,61 грн. інфляційні втрати та 3% річних у розмірі 2077,02 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.09.2016 р. позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ «Українські інвестиційні системи» на користь ДП «Сервісно-видавничий центр» заборгованість за договором № 074-01/2012 у розмірі 542124,79 грн., пеню у розмірі 109602,44 грн., 3% річних - 19788,82 грн. та інфляційні втрати - 126958,75 грн.; заборгованість за договором № 074-02/2012 у розмірі 250402,75 грн., пеню у розмірі 61231,73 грн., 3% річних - 8776,81 грн. та інфляційні втрати - 55471,70 грн.; заборгованість за договором № 074-03/2012 у розмірі 55362,44 грн., пеню у розмірі 11673,64 грн., 3% річних - 1941,66 грн. та інфляційні втрати - 13148,46 грн., а також судовий збір у розмірі 18842,41 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 р. рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2016 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017 р. рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2016 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду м. Києва від 05.10.2017 р. позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Українські інвестиційні системи» на користь ДП «Сервісно-видавничий центр» 847889,98 грн. основного боргу, 6534,39 грн. пені, 195578,91 грн. інфляційних втрат, 30507,29 грн. 3% річних, 16207,66 грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення місцевого господарського суду частково та прийняти нове, яким задовольнити вимоги в частині стягнення пені у розмірі 445283,16 грн.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є помилковим та неповним в частині визнання спірних договірних відносин припиненими в односторонньому порядку та скасування пені з липня 2015 р. по березень 2016 р., а також прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення повністю та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог прийнято з неповним зясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Представники позивача в судовому засіданні повністю підтримали доводи викладені в своїй апеляційній скарзі, просили скаргу задовольнити. Проти доводів апеляційної скаги відповідача заперечували, просили відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в своїй апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити. Проти доводів апеляційної скарги позивача заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Згідно Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», вводяться в дію зміни до відповідних процесуальних законів. Зокрема, у відповідності до п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, який набрав чинності з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З урахуванням викладеного, розгляд апеляційних скарг Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» здійснено за приписами Господарського процесуального кодексу України в новій редакції.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

17.12.2012 р. між ДП «Сервісно-видавничий центр Державної податкової служби України» (виконавець) та ТОВ «Українські інвестиційні системи» (замовник) було укладено договори про експлуатаційне обслуговування нерухомого майна і надання комунальних послуг, а саме:

- № 074-01/2012, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого виконавець забезпечує експлуатаційне обслуговування торгового центру за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8-а (далі - торговий центр), а замовник бере участь у витратах виконавця на займаних ним площах - 2965,60 кв.м. Вартість послуг з експлуатаційного обслуговування встановлюється відповідно до кошторису витрат (додаток 1 до цього договору), що перераховується щомісячно на індекс інфляції, починаючи з грудня 2012 року, якщо індекс інфляції більше ніж 102%. Згідно з кошторисом (додаток № 1 до договору № 074-01/2012) вартість послуг на місяць за договором становить 30000,00 грн.;

- № 074-02/2012, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого виконавець забезпечує експлуатаційне обслуговування площ замовника, розташованих в межах торгового центру «Будинок одягу» за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8-а, а замовник бере участь у витратах виконавця на займаних ним площах - 1020 кв. м. Вартість послуг з експлуатаційного обслуговування встановлюється відповідно до кошторису витрат (додаток 1 до цього договору), що перераховується щомісячно на індекс інфляції, починаючи з грудня 2012 року, якщо індекс інфляції більше ніж 102%. Згідно з кошторисом (додаток №1 до договору-1) вартість послуг на місяць за договором становить 16592,48 грн.

- № 074-03/2012, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого виконавець забезпечує експлуатаційне обслуговування площ замовника, розташованих в межах Торгового центру «Будинок одягу» за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8-а, а замовник бере участь у витратах виконавця на займаних ним площах - 236,4 кв.м. Вартість послуг з експлуатаційного обслуговування встановлюється відповідно до кошторису витрат (додаток 1 до цього договору), що перераховується щомісячно на індекс інфляції, починаючи з грудня 2012 року, якщо індекс інфляції більше ніж 102%. Згідно з кошторисом (додаток №1 до договору-3) вартість послуг на місяць за договором становить 3583,33 грн.

Спір виник внаслідок того, що відповідачем належним чином не виконувались умови вказаних вище договорів, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 5.1 договорів, договори набирають чинності з моменту підписання та діють до 16.12.2013 р. включно, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання сторонами. Сторонами встановлено, що умови цих договорів відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, у зв'язку з реорганізацією Державного підприємства «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів України у м. Києві», на підставі правонаступництва Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр Державної податкової служби України» згідно наказу ДПС України від 22.09.2012 р. № 541 вступає в дію у частині розрахунків з 01.10.2012 р.

Пунктом 5.3 договорів сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цих договорів до закінчення строку їх чинності за один місяць, вони вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цими договорами.

Як зазначалось вище, строк дії договорів встановлений з 17.12.2012 р. по 16.12.2013 р., тобто на один рік. Доказів того, що однією із сторін було виявлено бажання не продовжувати договірні відносини шляхом надіслання іншій стороні повідомлення за місяць до закінчення дії договору тобто у листопаді 2013 року та 2014 року не подано, а отже договори було продовжено.

Згідно ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Пунктом 5.4 договорів передбачено, що про намір дострокового припинення договору сторони зобов'язані повідомити одна одну не менше, ніж за один місяць до передбачуваної дати припинення цього договору (п. 5.4 договорів).

Отже умовами договору передбачено можливість припинення договору в односторонньому порядку.

Скасовуючи рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2016 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 р., суд касаційної інстанції у своїй постанові від 09.08.2017 р. зазначив, що господарські суди вказуючи на те, що дія договорів не була припинена з 24.07.2015 р., адже позивач листами від 02.07.2015 р. заперечував щодо розірвання вказаних договорів, чим дотримався вимог ст. 188 ГК України, не врахували вимог ст. 907 ЦК України, п. 5.4. договорів, а також того, що 17.06.2015 р. відповідач надіслав позивачу листи про припинення (розірвання) договорів на підставі п. 5.4. договорів і що пропозиція про розірвання договору (ст. 188 ГК України) і повідомлення (п. 5.4 договору) не є тотожними поняттями, оскільки останнє може прийматися в односторонньому порядку і не потребує будь-якого узгодження з іншою стороною та як самостійний юридичний факт може зумовлювати припинення таких договорів. Належним чином не встановили чи є листи відповідача від 17.06.2015 р. доказами, що свідчать про реалізацію відповідачем свого закріпленого в п. 5.4. договорів права на дострокове припинення договорів шляхом односторонньої відмови і чи є в такому випадку обов'язковою згода позивача, як це визначено в ст. 188 ГК України, і її правові наслідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 17.06.2015 р. надіслав позивачу листи за №№ 01-60, 01-61, 01-62 про припинення (розірвання) договорів, які отримано позивачем 24.06.2017 р.

Проте позивач листами за №№ 725, 726, 727 від 02.07.2015 р. повідомив відповідача про заперечення у розірванні вказаних договорів.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором, договір є відповідно розірваним або зміненим.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач отримав повідомлення відповідача про припинення дії договорів 24.06.2015 р., то з урахуванням п. 5.4 договорів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договори є припиненими з 25.07.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. п. 2.1.3, 2.1.5, 2.1.6 договорів, виконавець зобов'язується надавати замовнику не пізніше останнього дня кожного місяця рахунки на оплату витрат з експлуатаційного обслуговування площ за поточний місяць; з 20 числа поточного місяця по 20 число місяця, наступного за звітним рахунки за надані комунальні послуги за поточний місяць; надавати замовнику з 1 по 5 число кожного місяця, наступного за звітним, акти виконаних робіт.

Згідно п. 1.2 договору № 074-01/2012 вартість послуг з експлуатаційного обслуговування встановлюється відповідно до кошторису витрат (додаток № 1 до договору), що перераховується щомісячно на індекс інфляції, починаючи з грудня 2012 р., якщо індекс інфляції більше 102% та становить 30000,00 грн.

Згідно п. 1.2 договору № 074-02/2012 вартість послуг з експлуатаційного обслуговування встановлюється відповідно до кошторису витрат (додаток № 1 до договору), що перераховується щомісячно на індекс інфляції, починаючи з грудня 2012 р., якщо індекс інфляції більше 102% та становить 16592,48 грн.

Згідно п. 1.2 договору № 074-03/2012 вартість послуг з експлуатаційного обслуговування встановлюється відповідно до кошторису витрат (додаток № 1 до договору), що перераховується щомісячно на індекс інфляції, починаючи з грудня 2012 р., якщо індекс інфляції більше 102% та становить 3583,33 грн.

В матеріалах справи наявні наступні підписані та скріплені печатками обох сторін акти надання послуг:

- за договором № 074-01/2012: № 245 від 29.12.2012 р. на суму 30000,00 грн., № 250 від 29.12.2012 р. на суму 30000,00 грн., № 253 від 29.12.2012 р. на суму 30000,00 грн., № 46 від 31.01.2013 р. на суму 30000,00 грн., № 70 від 28.02.2013 р. на суму 30000,00 грн., № 318 від 31.03.2013 р. на суму 30000,00 грн., № 582 від 30.04.2013 р. на суму 30000,00 грн., № 664 від 31.05.2013 р. на суму 30000,00 грн., № 739 від 30.06.2013 р. на суму 30000,00 грн., № 809 від 31.07.2013 р. на суму 30000,00 грн., № 881 від 31.08.2013 р. на суму 30000,00 грн., № 967 від 30.09.2013 р. на суму 30000,00 грн., № 1014 від 31.10.2013 р. на суму 30000,00 грн., № 1106 від 30.11.2013 р. на суму 30000,00 грн., № 1146 від 31.12.2013 р. на суму 30000,00 грн., № 8 від 31.01.2014 р. на суму 30000,00 грн., № 74 від 28.02.2014 р. на суму 30000,00 грн., № 102 від 31.03.2014 р. на суму 30000,00 грн., № 148 від 30.04.2014 р. на суму 30000,00 грн., № 207 від 31.05.2014 р. на суму 30000,00 грн., № 259 від 30.06.2016 р. на суму 30000,00 грн., № 343 від 31.07.2014 р. на суму 30000,00 грн., № 416 від 31.08.2014 р. на суму 30000,00 грн., № 463 від 30.09.2014 р. на суму 30000,00 грн.;

- за договором № 074-02/2012: № 246 від 29.12.2012 р. на суму 16592,46 грн., № 249 від 29.12.2012 р. на суму 16592,46 грн., № 252 від 29.12.2012 р. на суму 16592,46 грн., № 47 від 31.01.2013 р. на суму 16592,46 грн., № 72 від 28.02.2013 р. на суму 16592,46 грн., № 319 від 31.03.2013 р. на суму 16592,46 грн., № 583 від 30.04.2013 р. на суму 16592,46 грн., № 665 від 31.05.2013 р. на суму 16592,46 грн., № 740 від 30.06.2013 р. на суму 16592,46 грн., № 810 від 31.07.2013 р. на суму 16592,46 грн., № 882 від 31.08.2013 р. на суму 16592,46 грн., № 968 від 30.09.2013 р. на суму 16592,46 грн., № 1015 від 31.10.2013 р. на суму 16592,46 грн., № 1107 від 30.11.2013 р. на суму 16592,46 грн., № 1147 від 31.12.2013 р. на суму 16592,46 грн., № 9 від 31.01.2014 р. на суму 16592,46 грн., № 75 від 28.02.2014 р. на суму 16592,46 грн., № 103 від 31.03.2014 р. на суму 16592,46 грн., № 149 від 30.04.2014 р. на суму 16592,46 грн., № 208 від 31.05.2014 р. на суму 16592,46 грн., № 260 від 30.06.2014 р. на суму 16592,46 грн., № 344 від 31.07.2014 р. на суму 16592,46 грн., № 417 від 31.08.2014 р. на суму 16592,46 грн., № 464 від 30.09.2014 р. на суму 16592,46 грн.;

- за договором № 074-03/2012: № 245 від 29.12.2012 р. на суму 3583,33 грн., № 248 від 29.12.2012 р. на суму 3583,33 грн., № 251 від 29.12.2012 р. на суму 3583,33 грн., № 48 від 31.01.2013 р. на суму 3583,33 грн., № 71 від 28.02.2013 р. на суму 3583,33 грн., № 584 від 30.04.2013 р. на суму 3583,33 грн., № 666 від 31.05.2013 р. на суму 3583,33 грн., № 741 від 30.06.2013 р. на суму 3583,33 грн., № 811 від 31.07.2013 р. на суму 3583,33 грн., № 883 від 31.08.2013 р. на суму 3583,33 грн., № 969 від 30.09.2013 р. на суму 3583,33 грн., № 1106 від 30.11.2013 р. на суму 3583,33 грн., № 1148 від 31.12.2013 р. на суму 3583,33 грн., № 10 від 31.01.2014 р. на суму 3583,33 грн., № 76 від 28.02.2014 р. на суму 3583,33 грн., № 104 від 31.03.2014 р. на суму 3583,33 грн., № 150 від 30.04.2014 р. на суму 3583,33 грн., № 209 від 31.05.2014 р. на суму 3583,33 грн., № 261 від 30.06.2014 р. на суму 3583,33 грн., № 345 від 31.07.2014 р. на суму 3583,33 грн., № 418 від 31.08.2014 р. на суму 3583,33 грн., № 465 від 30.09.2014 р. на суму 3583,33 грн.

Також в матеріалах справи наявні акти надання послуг, які відповідачем не підписані та не скріплені печаткою:

- за договором № 074-01/2012: № 129 від 28.02.2015 р. на суму 32559,20 грн., № 132 від 28.02.2015 р. на суму 33568,54 грн., № 666 від 30.04.2015 р. на суму 57502,74 грн., № 669 від 30.04.2015 р. на суму 47511,76 грн., № 790 від 31.05.2015 р. на суму 65553,12 грн., № 986 від 30.06.2015 р. на суму 66995,29 грн., № 1131 від 31.07.2015 р. на суму 67263,28 грн., № 1269 від 31.08.2015 р. на суму 66590,64 грн., № 1375 від 30.09.2015 р. на суму 66057,91 грн., № 1588 від 31.10.2015 р. на суму 67577,23 грн., № 1685 від 30.11.2015 р. на суму 66698,74 грн., № 1744 від 31.12.2015 р. на суму 68032,72 грн.;

- за договором № 074-02/2012: № 130 від 28.02.2015 р. на суму 18007,94 грн., № 133 від 28.02.2015 р. на суму 18566,20 грн., № 290 від 31.03.2015 р. на суму 19550,21 грн., № 289 від 31.03.2015 р. на суму 35347,67 грн., № 667 від 30.04.2015 р. на суму 27968,71 грн., № 670 від 30.04.2015 р. на суму 16341,37 грн., № 791 від 31.05.2015 р. на суму 31884,34 грн., № 987 від 30.06.2015 р. на суму 32585,80 грн., № 1132 від 31.07.2015 р. на суму 32716,14 грн., № 1270 від 31.08.2015 р. на суму 32388,98 грн., № 1376 від 30.09.2015 р. на суму 32129,87 грн., № 1587 від 31.10.2015 р. на суму 32868,83 грн., № 1684 від 30.11.2015 р. на суму 32441,54 грн., № 1745 від 31.12.2015 р. на суму 33090,38 грн.;

- за договором № 074-03/2012: № 131 від 28.02.2015 р. на суму 3889,02 грн., № 134 від 28.02.2015 р. на суму 4009,58 грн., № 291 від 31.03.2015 р. на суму 4222,09 грн., № 668 від 30.04.2015 р. на суму 6139,85 грн., № 671 від 30.04.2015 р. на суму 3787,40 грн., № 792 від 31.05.2015 р. на суму 6999,43 грн., № 988 від 30.06.2015 р. на суму 7153,42 грн., № 1133 від 31.07.2015 р. на суму 7182,02 грн., № 1271 від 31.08.2015 р. на суму 7110,20 грн., № 1377 від 30.09.2015 р. на суму 7053,32 грн., № 1586 від 31.10.2015 р. на суму 7215,56 грн., № 1686 від 30.11.2015 р. на суму 7121,76 грн., № 1746 від 31.12.2015 р. на суму 7264,20 грн.

Згідно п.п. 2.2.1, 2.2.2 договорів, замовник зобов'язується сплачувати суму витрат на експлуатаційне обслуговування площ в повному обсязі, відповідно до встановлених виконавцем рахунків не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним; сплачувати суми за надання комунальних послуг протягом 5 банківських днів з дати отримання замовником, виставлених виконавцем рахунків.

Як вбачається з навних в матеріалах справи банківських виписок та рахунків на оплату та платіжних доручень про сплату експлуатаційних витрат, передбачених договорами, за період з жовтня 2014 року по липень 2015 року включно, відповідач, згідно умов договору та узгодженого кошторису експлуатаційних витрат повинен був сплатити на користь позивача: за договором №074-01/2012 - 307817,00 грн., №074-02/2012 - 166070,00 грн., №074-03/2012 - 35854,00 грн. (а.с. 62-259 т. 1).

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Колегією суддів приймаються до уваги наявні в матеріалах справи та долучені відповідачем платіжні доручення та банківські виписки, оскільки потреба їх врахування для перевірки стану розрахунків є необхідною.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази надані сторонами в судах першої та апеляційної інстанцій, що необхідні для оцінки здійснених розрахунків за надані послуги. Тому потреба у спеціальних знаннях для перевірки розрахунку заборгованості відсутня.

Колегія суддів, перевіривши факт виконання сторонами зобов'язань за існуючими договірними взаємовідносинами сторін та долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с. 11-115 т. 2) дійшла висновку, що відповідачем, за період з жовтня 2014 року по липень 2015 року включно, на користь позивача було сплачено: за договорами №074-01/2012 - 497529,00 грн., №074-02/2012 - 143370,00 грн., №074-03/2012 - 35025,00 грн, відповідно.

З огляду на вищезазначене та з урахуванням платіжних доручень, перевіривши розрахунок, колегія суддів дійшла висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що відповідач має перед позивачем заборгованість за договором №074-02/2012 у розмірі 22700,00 грн. та за договором №074-03/2012 у розмірі 829,00 грн. Заборгованість за договором №074-01/2012 - відсутня та наявна переплата.

Стаття 610 ЦК України, визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Щодо зазначених у розрахунках заборгованості позивача додаткових послуг, колегія суддів зазначає наступне.

В п. 3.2 договорів зазначено, що крім послуг, які зазначені в п. 1.1 даного договору, виконавець може надати замовнику додаткові послуги. Додаткові послуги оплачуються за окремими рахунками згідно з калькуляціями узгодженими сторонами.

Як на підставу оплати додаткових послуг, позивач посилається на вищезазначений п. 3.2 договорів, проте в матеріалах справи відсутні докази узгодження сторонами калькуляцій щодо надання додаткових послуг, а також окремих рахунків на оплату додаткових послуг.

Відтак, колегія суддів вважає, що включення позивачем до рахунків за експлуатаційні витрати додаткових послуг є порушенням умов договорів, а саме п. 3.2, оскільки підставами для оплати таких додаткових послуг є окремі рахунки та калькуляції, узгоджені сторонами.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів, з урахуванням припинення договорів між сторонами з 25.07.2015 р., не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення суми експлуатаційних витрат по грудень 2015 року включно та вважає, що позовні вимоги про стягнення суми основного боргу підлягають частковому задоволенню за договором №074-02/2012 у розмірі 22700,00 грн. та за договором №074-03/2012 у розмірі 829,00 грн. Враховуючи, що за договором №074-01/2012 заборгованість відсутня.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, в порушення умов договорів, у визначені строки оплату за послуги не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 4.3 договорів передбачено, що за порушення термінів сплати витрат з експлуатаційного обслуговування площ, вартості комунальних послуг та телекомунікаційних послуг замовник сплачує за кожний день прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який вона сплачується, від не перерахованої у строк суми.

Згідно ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зазначена стаття передбачає строк, у межах якого нараховуються штрафні санкції, у разі якщо інше не встановлено законом або договором, а строк, протягом якого особа може звернутися до суду за захистом свого порушеного права встановлюється ЦК України.

Слід зазначити, що умовами договорів не передбачено нарахування пені понад шестимісячний період нарахування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано пеню за порушення відповідачем строків внесення плати за договорами за період з 06.01.2013 р. по 15.03.2016 р.

Проте, з урахуванням вищезазначеного, нарахування пені до 15.03.2016 р. є неправомірним. Оскільки договори є припиненими з 25.07.2015 р., то у відповідності до ст. 653 ЦК України нарахування пені має здійснюватись до 25.07.2015 р.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, пеня може бути розрахована та стягнена за рік, що передує зверненню позивача до суду із відповідною вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається зі штампу вхідної кореспонденції господарського суду міста Києва позовна заява подана до суду 19.07.2016 р.

Положеннями ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В ході розгляду даної справи в суді першої інстанції відповідачем було подано заяву про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, в якій просив застосувати річну давність за нарахованими позивачем штрафними санкціями (пенею) на основне зобов'язання за період до 19.07.2015 р. та трирічну позовну давність за нарахованими позивачем інфляційними втратами та 3% річних на основне зобов'язання за період здо 19.07.2013 р.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що строк позовної давності для пред'явлення позивачем вимог про стягнення пені нарахованої на суми боргу за період з 06.01.2013 р. по 18.07.2015 р. станом на день звернення позивача до суду пропущено, в зв'язку з чим в позові в цій частині слід відмовити.

Як вже зазначалось, оскільки відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати наданих позивачем послуг, він повинен сплатити, крім суми основного боргу, пеню відповідно до умов договорів, розмір якої за розрахунком суду апеляційної інстанції, здійсненим за допомогою калькулятора програми «Ліга Закон», у період з 19.07.2015 р. по 24.07.2015 р. становить за договором № 074-01/2012 - 2753,24 грн., за договором № 074-02/2012 - 1409,52 грн., за договором № 074-03/2012 - 304,40 грн., що загалом становить 4467,16 грн.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розміру пені та приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню за договором № 074-01/2012 - 2753,24 грн., за договором № 074-02/2012 - 1409,52 грн., за договором № 074-03/2012 - 304,40 грн., що загалом становить 4467,16 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача за договором № 074-01/2012 - 144563,94 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 20963,96 грн.; за договором № 074-02/2012 - 63811,78 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 9405,51 грн.; за договором № 074-03/2012 - 14974,61 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 2077,02 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами договорів інший розмір процентів не визначено.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати або відмовитись від нього. Якщо кредитор приймає рішення щодо вимог про сплату суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

З урахуванням вищезазначеної заяви відповідача про застосування строку позовної давності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що строк позовної давності для пред'явлення позивачем вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних нарахованих на суми боргу за період з 06.01.2013 р. до 19.07.2013 р. станом на день звернення до суду пропущено, в зв'язку з чим в позові в цій частині слід відмовити.

Колегія суддів, здійснивши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних у період з 19.07.2013 р. по 15.03.2016 р. (кінцевий період нарахування, визначений позивачем у позовній заяві) за допомогою калькулятора програми «Ліга Закон», не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розміру інфляційних втрат і 3% річних та вважає, що їх розмір складає: за договором № 074-01/2012 - 173696,90 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 12613,95 грн.; за договором № 074-02/2012 - 63050,49 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 5760,42 грн.; за договором № 074-03/2012 - 11742,59 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 1240,56 грн.

За договором №074-01/2012

Гранична дата сплатинарахованоДата оплатиСума оплатиІндекс інфляціїІнфляційні втратиКількість днів3% річних
Липень 201305.08.201330000,0027.09.201330000,0099,3000,00 0,00
Серпень 201305.09.201330000,0029.10.201330000,00100,40120,0054113,15
Вересень 201305.10.201330000,0030.12.201330000,00101,104331,1486212,05
Жовтень 201305.11.201330000,0031.01.201430000,00100,902270,7287214,52
Листопад 201305.12.201330000,0031.03.201430000,00103,5341060,18116286,03
Грудень 201305.01.201430000,0030.05.201430000,002941,06109,804145357,53
Січень 2014 05.02.201430000,0026.06.201430000,00111,3443403,29141347,67
Лютий 201405.03.201430000,0010.07.201430000,00110,6803204,06127313,15
Березень 201405.04.201430000,0011.08.201430000,00108,7312619,25128315,62
Квітень 201405.05.201430000,0011.09.201430000,00106,0991829,82129318,08
Травень 201405.06.201430000,0023.12.201430000,00113,0433912,80201495,62
Червень 201405.07.201430000,0006.01.20152500,00 2500,00 25000,00111,923 115,393298,09 298,09 3848,26185 2 2238,01 4,52 45,21
Липень 201405.08.201430000,0020.02.201530000,00121,0256307,43199490,68
Серпень 201405.09.201530000,0027.02.2015 31.03.201513000,00 17000,00120,064 133,0312608,35 5615,31175 32431,51 44,71
Вересень 201405.10.201430000,0031.03.2015 30.04.2015 29.05.201513000,00 10000,00 7000,00129,282 147,806,66 4738,15 3543,67177 30 29436,44 42,98 17,11
Жовтень 2014 05.11.201430000,0030.06.2015 29.07.20159239,00 20761,00147,682 146,2054405,34 9552,66237 29584,38 49,49
Листопад 201405.12.201430000,0029.07.2015 12.08.20159648,30 20351,70143,479 143,4794195,00 8848,74236 14581,92 23,42
Грудень 201405.01.201530000,0012.08.2015 28.09.20159472,49 20527,51139,300 141,3643722,70 8490,99219 47540,00 79,30
Січень 201505.02.201530000,0030.10.2015 30.11.201520000,00 10000,00135,331 138,0387066,20 3803,76267 31658,36 25,48
Лютий 2015 05.03.201530000,0028.12.2015 22.01.201622300,00 7700,00132,007 132,2707137,67 2484,76298 25734,79 15,82
Березень 2015 05.04.201530000,0022.01.201630000,00120,2136063,77292720,00
Квітень 201505.05.201530000,0022.01.201630000,00105,4501634,89262646,03
Травень 201505.06.201530000,0022.01.2016 28.01.201622300,00 7700,00103,180709,07 244,84231 6569,59 3,80
Червень 201505.07.201530000,0028.01.2016 05.02.201612300,00 17000,00102,769340,54 470,66207 8510,41 11,64
Липень 201505.08.201523225,8102.03.201623925,81103,391811,43210400,88

За договором 074-02/2012

Гранична дата сплатинарахованоДата оплатиСума оплатиІндекс інфляціїІнфляційні втратиКількість днів3% річних
Липень 201305.08.201316592,4827.09.201316592,4899,3000,00 0,00
Серпень 201305.09.201316592,4829.10.201316592,48100,40066,375473,64
Вересень 201305.10.201316592,4829.11.201316592,48100,60199,695575,01
Жовтень 201305.11.201316592,4830.12.201316592,48100,701116,315575,01
Листопад 201305.12.201316592,4831.01.201416592,48100,701116,315777,73
Грудень 201305.01.201416592,4804.03.201416592,48100,801132,945879,10
Січень 2014 05.02.201416592,4830.04.201416592,48106,2061029,7484114,56
Лютий 201405.03.201416592,4830.05.201416592,48109,5841590,2886117,28
Березень 201405.04.201416592,4825.06.201416592,48108,2981376,7981110,47
Квітень 201405.05.201416592,4810.07.201416592,48104,838802,746690,01
Травень 201405.06.201416592,4811.08.201416592,48101,404232,966791,37
Червень 201405.07.201416592,4811.09.201416592,48101,203199,64 68 92,74
Липень 201405.08.201416592,4830.12.201416592,48111,4781904,40147200,47
Серпень 201405.09.201516592,4830.01.2015 02.02.2015 27.02.20159592,48 5000,00 2000,00114,021 114,021 120,0641344,98 701,06 401,29147 3 25115,90 1,73 4,11
Вересень 201405.10.201416592,4827.02.2015 31.03.2015 5000,00 11592,48116,681 129,282834,03 3394,51145 32 197,75 30,49
Жовтень 2014 05.11.201416592,4831.03.2015 30.06.20155000,00 11592,48126,252 147,6821312,60 5527,53146 91199,11 86,71
Листопад 201405.12.201416592,4830.06.2015 29.07.20155481,19 11111,29144,928 143,4792462,61 4831,09207 29282,30 26,48
Грудень 201405.01.201516592,4829.07.2015 12.08.20155000,00 11592,48139,300 139,3001965,01 4555,86205 14279,57 13,34
Січень 201505.02.201516592,4812.08.2015 28.09.2015 30.11.20155000,00 889,16 10703,32135,112 137,113 138,0381755,58 330,00 4071,29188 47 63256,39 44,78 55,42
Лютий 2015 05.03.201516592,4830.11.2015 28.12.2015 28.01.20162300,00 2700,00 11592,48131,090 132,007 133,196715,07 864,20 3848,19270 28 31368,22 32,89 29,54
Березень 2015 05.04.201516592,4828.01.201616592,48120,2133353,77298406,40
Квітень 201505.05.201516592,4828.01.201616592,48105,450904,23268365,49
Травень 201505.06.201516592,4828.01.2016 05.02.201615222,56 1369,92103,180484,03 43,56237 8323,21 0,90
Червень 201505.07.201516592,4805.02.2016 02.03.201615630,08 962,40102,77 102,36432,74 22,69215 26293,21 2,06
Липень 201505.08.201512845,7902.03.201612845,79103,39435,66210221,72

За договором №074-03/2012

Гранична дата сплатинарахованоДата оплатиСума оплатиІндекс інфляціїІнфляційні втратиКількість днів3% річних
Липень 201305.08.20133583,3327.09.20133583,3399,3000,00 0,00
Серпень 201305.09.20133583,3329.10.20133583,33100,40014,335415,90
Вересень 201305.10.20133583,3329.11.20133583,33100,60121,535516,20
Жовтень 201305.11.20133583,3330.12.20133583,33100,70125,125516,20
Листопад 201305.12.20133583,3331.01.20143583,33100,70125,125716,79
Грудень 201305.01.20143583,3304.03.20143583,33100,80128,715817,08
Січень 2014 05.02.20143583,3330.04.20143583,33106,206222,388424,74
Лютий 201405.03.20143583,3330.05.20143583,33109,584343,448625,33
Березень 201405.04.20143583,3325.06.20143583,33108,298297,338123,86
Квітень 201405.05.20143583,3310.07.20143583,33104,838173,366619,44
Травень 201405.06.20143583,3308.08.20143583,33101,40450,316418,85
Червень 201405.07.20143583,3311.09.20143583,33101,20343,11 68 20,03
Липень 201405.08.20143583,3324.12.2014 26.12.20143145,33 438,00111,478361,01 50,27141 241,53 0,07
Серпень 201405.09.20153583,3330.01.2015 3583,33114,021 502,4214743,29
Вересень 201405.10.20143583,3331.03.2015 3583,33129,2821049,27177 52,13
Жовтень 2014 05.11.20143583,3330.06.20153583,33147,6821708,6023769,80
Листопад 201405.12.20143583,3330.06.2015 29.07.2015103,92 3479,41144,928 143,47946,69 1512,82207 2960,97 8,29
Грудень 201405.01.20153583,3312.08.20153583,33139,300 1408,2521964,50
Січень 201505.02.20153583,3328.09.2015 3583,33134,0311219,4323569,21
Лютий 2015 05.03.20153583,3328.01.20163583,33130,2011082,2032996,90
Березень 2015 05.04.20153583,3328.01.20163583,33120,213724,2829887,77
Квітень 201505.05.20153583,3328.01.2016 05.02.20162833,34 749,99105,450 105,450154,41 40,87268 878,93 0,49
Травень 201505.06.20153583,3305.02.20163583,33103,180113,9424572,16
Червень 201505.07.20153583,3305.02.2016 02.03.20162666,68 916,65102,769 102,35873,83 21,61215 2647,12 1,96
Липень 201505.08.20152774,1902.03.20162774,19103,39194,0921047,88

Слід зазначити, що загальний розмір інфляційних втрат, що заявлені позивачем до стягнення становить 223350,33 грн., проте за розрахунком суду загальний розмір інфляційних втрат становить 248489,98 грн. Враховуючи те, що позивачем в процесі розгляду справи не заявлено про збільшення суми позовних вимог в частині інфляційних втрат, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат за трьома договорами підлягає задоволенню у розмірі, заявленому позивачем до стягнення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягають частковому задоволенню у загальному розмірі 19615,00 грн. 3% річних та 223350,33 грн. інфляційних втрат.

Щодо наявних в матеріалах справи наданих відповідачем звіту аудитора від 04.10.2017 р. та висновку експертного дослідження №19/13-2/159-ЄД/17 від 26.10.2017 р., то колегією суддів вказані докази оцінюються критично, оскільки в матеріалах справи наявні докази за якими суд може самостійно встановити розмір існуючої заборгованості та штрафних санкцій. Крім цього, висновок експертного дослідження №19/13-2/159-ЄД/17 від 26.10.2017 р. не був пердметом розгляду по даній справі в суді першої інстанції, оскільки складений вже після винесення оскаржуваного рішення по справі.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми пені апеляційному суду не наведено.

Доводи відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу, а тому остання підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню в частині задоволених позовних вимог про стягнення суми основного боргу та штрафних санкцій.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 1 ч. 1 ст. 277, ст. 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2017 р. у справі № 910/13081/16 скасувати частково, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» (04053, м. Київ, вул. Львівська площа, 8А, ) на користь Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» (04071, м. Київ, вул. Хорива, 24, ) 23529 (двадцять три тисячі п'ятсот двадцять дев'ять) грн. 00 коп. основного боргу, 4467 (чотири тисячі чотириста шістдесят сім) грн. 16 коп. пені, 19615 (дев'ятнадцять тисяч шістсот п'ятнадцять) грн. 00 коп. 3% річних, 223351 (двісті двадцять три тисячі триста п'ятдесят одну) грн. 00 коп. інфляційних втрат та 4064 (чотири тисячі шістдесят чотири) грн. 36 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» (04071, м. Київ, вул. Хорива, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» (04053, м. Київ, вул. Львівська площа, 8А, ) 21156 (двадцять одну тисячу сто п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

В іншій частині в позові відмовити.

Видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду міста Києва.

Справу №910/13081/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець