КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р. Справа№ 910/9077/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: Кирпичова О.Г. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Вершинин К.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2017р.

у справі №910/9077/17 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Приватного підприємства "Явір-2005"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія"

про стягнення 428 530,68 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Явір-2005" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" про стягнення 428 530,68 грн. (з урахуванням заяви про зміну підстав позову).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що надані позивачем послуги охорони відповідач оплатив частково; заборгованість в оплаті наданих на виконання умов договору №271/Пл-ф від 07.12.2015р. послуг становить 12 603,60 грн., а на виконання договору №ЗП/358-ф від 01.07.2016р. - 409 310,40 грн.

У зв'язку з простроченням внесенням плати позивач нарахував пені та 3% річні за час прострочення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2017р. позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" на користь Приватного підприємства "Явір-2005" 12 603,60 грн. заборгованості за договором №271/Пл-ф від 07.12.2015р. про надання послуг з охорони, 902,23 грн. пені та 235,94 грн. 3% річних. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" на користь Приватного підприємства "Явір-2005" 409 310,40 грн. заборгованості за договором №ЗП/358-ф від 01.07.2016р. про надання послуг з охорони та 3 631,31 грн. 3% річних. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" на користь Приватного підприємства "Явір-2005" 6 400,12 грн. судового збору. У задоволенні іншої частини вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом усіх обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення 232 416,00 грн. заборгованості та 3 631,31 грн. 3% річних та прийняти в цій частині нове - про відмову у задоволенні позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2017р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В. судді: Смірнова Л.Г., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.09.2017р.

18.09.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

18.09.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №917/1102/17 за позовом ТОВ «Українська дистрибуційна компанія» до ПП «Явір-2005» про визнання договору №ЗП/358-ф від 01.07.2016р. припиненим з 01.12.2016р.

У зупиненні апеляційного провадження судом апеляційної інстанції відмовлено, з огляду на відсутність для цього законних підстав. Колегія суддів вважає, що обставини припинення договору і правові наслідки такого припинення будуть перевірені і обговорені у процесі здійснення апеляційного провадження по даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017р. строк розгляду справи продовжено на 15 днів.

Розгляд справи відкладався.

10.11.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про залучення додаткових доказів.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 02.11.2017р., у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Мартюк А.І., Пономаренко Є.Ю.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.12.2017р., у зв'язку з перебуванням судді Пономаренко Є.Ю. у відпустці, змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Дідиченко М.А., Мартюк А.І.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 07.12.2015р. між Приватним підприємством "Явір-2005" (далі - охорона) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" (далі - замовник) укладено договір №271/Пл-ф, відповідно до умов якого замовник замовляє, а охоронець приймає під фізичну охорону відокремлені приміщення (будівлі) та майно, яке належить замовнику на праві власності або знаходиться в його користуванні на законних підставах та знаходиться на об'єкті замовника, згідно додатку №2 до договору (об'єкт). Охорона об'єктів та майна, що на них знаходиться, здійснюється погодинно у календарні дні тижня згідно з додатком №1 до даного договору.

За умовами п. 2.4 договору технічний стан об'єкта, що приймається під охорону, наявність засобів охорони і безпеки, додаткова потреба в цих засобах, а також строки їх впровадження, зазначаються в "Акті обстеження технічного стану" (Додаток №3 до договору), який складається охороною та погоджується з замовником під час укладення договору.

Відповідно до п. 2.8 договору передача під охорону об'єкта (майна) та зняття об'єкта (майна) з-під охорони здійснюється за актом приймання-передачі об'єкту (Додаток №4 до договору), який підписується уповноваженими представниками сторін.

Згідно з пунктом 3.1 договору ціна договору визначається сторонами у розрахунку, наведеному у додатку №1 до договору.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що оплата за цим договором здійснюється замовником щомісячно до 5 числа місяця, наступного за тим, в якому здійснювалося надання послуг, шляхом перерахування замовником грошових коштів на рахунок охорони, згідно виставлених охороною рахунків, за умови підписання сторонами Акту здачі-приймання робіт (надання послуг).

Підтвердженням надання послуг являється акт здачі-приймання робіт (надання послуг), що надається охороною для підписання замовнику в двох примірниках в кінці кожного місяця (п. 3.3 договору).

Пунктом 6.2 договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати послуг охорони замовник сплачує охороні пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в момент прострочення, від недоплаченої суми за кожен день прострочення.

У додатку №2 до договору (перелік об'єктів, що передаються під охорону) сторони погодили, що об'єктом який передається під охорону є лікеро-горілчаний завод, який знаходиться у м. Полтава, вул. Зінківська, 3.

ТОВ "Українська дистрибуційна компанія" відмовилось від послуг і розірвало договір №271/Пл-ф з 01.08.2016р., сповістивши про це охоронця листом №523 від 28.06.2016р., що не заперечується сторонами.

01.07.2016р. між Приватним підприємством "Явір-2005" (охорона) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуцій на компанія" (замовник) укладено договір №ЗП/358-ф, відповідно до умов якого замовник замовляє, а охорона приймає під охорону (фізичну) відокремлені приміщення (будівлі) та майно, яке належить замовнику на праві власності або знаходиться в його користуванні на законних підставах та знаходиться на об'єкті замовника, згідно додатку №2 до договору (об'єкт). Охорона об'єктів та майна, що на них знаходиться, здійснюється погодинно у календарні дні тижня згідно з додатком №1 до даного договору.

За умовами п. 2.4 договору технічний стан об'єкта, що приймається під охорону, наявність засобів охорони і безпеки, додаткова потреба в цих засобах, а також строки їх впровадження, зазначаються в "Акті обстеження технічного стану" (додаток №3 до договору), який складається охороною та погоджується з замовником під час укладення договору.

Відповідно до п. 2.8 договору передача під охорону об'єкта (майна) та зняття об'єкта (майна) з-під охорони здійснюється за актом приймання-передачі об'єкту (Додаток №4 до договору), який підписується уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 3.1 договору ціна договору визначається сторонами у розрахунку, наведеному у Додатку №1 до договору.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що оплата за цим договором здійснюється замовником щомісячно до 5 числа місяця, наступного за тим, в якому здійснювалося надання послуг, шляхом перерахування замовником грошових коштів на рахунок охорони, згідно виставлених охороною рахунків, за умови підписання сторонами Акту здачі-приймання робіт (надання послуг).

Підтвердженням надання послуг являється акт здачі-приймання робіт (надання послуг), що надається охороною для підписання замовнику в двох примірниках в кінці кожного місяця (п. 3.3 договору).

За умовами п. 3.4 договору замовник повинен не пізніше 05-го числа місяця, наступного за звітним, підписати Акт здачі-приймання робіт та повернути один примірник охороні або надати вмотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до п. 3.5 договору у випадку не підписання Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) та не надання вмотивованої відмови від його підписання у терміни, передбачені п. 3.4., вважається, що замовником отримані послуги з охорони належної якості, у повному обсязі та своєчасно, у відповідності до умов договору, а обов'язок оплати наданих послуг таким, що настав.

У разі наявності обґрунтованих зауважень до охорони, замовник зобов'язаний в термін 5 (п'яти) календарних днів з дня виявлення зауважень, направити охороні свої письмові претензії.

Відповідно до п. 3.6 договору якщо замовник не заявить свої письмові претензії, він втрачає право у подальшому при підписанні Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) за відповідний місяць посилатися на ці зауваження, як на підставу відмови від підписання Акту або на порушення умов договору .

Пунктом 10.1 договору сторони погодили, що цей договір укладається строком на 1 (один) рік і набирає чинності з моменту підписання сторонами.

Відповідно до п. 9.2 договору договір може бути розірвано за ініціативою замовника в односторонньому порядку із письмовим попередженням охорони не менше ніж за 30 днів в наступних випадках: наявності двох або більше зауважень замовника до охорони відповідно до п. 3.6 цього договору.

За умовами п. 10.4 договору договір може бути розірваний достроково за ініціативою однієї із сторін з попереднім письмовим повідомленням про це другої сторони не менш ніж за 30 діб.

У додатку №2 до договору (перелік об'єктів, що передаються під охорону) сторони погодили, що об'єктом який передається під охорону є лікеро-горілчаний завод, який знаходиться у Запорізькій обл., Запорізькому р-ні, с. Хортиця, пр.-к Сонячний, 5а.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором №271/Пл-ф (з урахуванням заяви про зміну підстав позову), позивач вказував, що відповідач порушив зобов'язання щодо своєчасного здійснення оплати і надані послуги з охорони у травні та червні 2016 року не оплатив, заборгувавши 12 603,60 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору №271/Пл-ф між сторонами підписано акт надання послуг №983 від 31.05.2016р. за травень 2016 року на загальну суму 58 590,00 грн.

Акт наданих послуг №1237 від 30.06.2016р. за червень 2016 року на загальну суму 56 700,00 грн. відповідач не підписав.

Разом з цим, відповідач не заперечував наявність у ТОВ "Українська дистрибуційна компанія" заборгованості за договором №271/Пл-ф в сумі 12 603,60 грн. за травень та червень 2016 року.

За умовами договору (п. 3.2 ) відповідач повинен був оплатити надані охоронцем послуги за травень 2016 року у строк до 05.06.2016р., а за червень 2016 року - до 05.07.2016р. Грошові зобов'язання у розмірі та строки, обумовлені договором №271/Пл-ф, відповідач не виконав. Заборгованість у розмірі 12 603,60 грн. на момент прийняття судом першої інстанції рішення відповідачем не сплачена, тож позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором №271/Пл-ф в сумі 12 603,60 грн. підлягають задоволенню.

Звертаючись до суду, Приватне підприємство "Явір-2005" також просило суд стягнути заборгованість в оплаті наданих позивачем послуги з охорони за жовтень 2016 року - січень 2017 року у розмірі 409 310,40 грн. на виконання договору №ЗП/358-ф.

Відповідач визнавав, що допустив заборгованість в оплаті послуг охорони у період жовтень - листопад 2016 року на суму 176 894,00 грн., проте вимоги про оплату послуг у період грудня 2016 року по січень 2017 року на суму 232 416,00 грн. вважав неспроможними, вказуючи, що позивач охорони не здійснював, допускав порушення та невиконання умов договору №ЗП/358-ф, внаслідок чого відповідач в односторонньому порядку відмовився від охорони і розірвав вказаний договір з 01.12.2016р.

Проте, такі заперечення відповідача суд апеляційної інстанції оцінює критично.

За умовами договору (пункт 9.2 ) укладений договір може бути розірвано за ініціативою замовника в односторонньому порядку із письмовим попередженням охорони не менше ніж за 30 днів в наступних випадках: наявності двох або більше зауважень замовника до охорони відповідно до п. 3.6 цього договору.

При цьому за змістом п. 3.6 договору претензії щодо якості охорони мають бути висловлені охоронцю письмово.

Надані відповідачем акти про відсутність охорони на постах складені замовником в односторонньому порядку, доказів про наявність претензій до охорони і повідомлення про це охоронця матеріали справи не містять.

Сторони домовилися, що договір може бути розірваний достроково за ініціативою однієї із сторін з попереднім письмовим повідомленням про це другої сторони не менш ніж за 30 діб (п. 10.4 договору №ЗП/358-ф).

Апелянт (замовник за договором) стверджував, що дотримуючись умов договору, вручив представнику позивача Олейнику Е.Г. повідомлення №253 від 26.10.2016р. про розірвання договору №ЗП/358-ф від 01.07.2016р. з 01.12.2016р.

Такі доводи апелянта позивач відхиляв, посилаючись на те, що припинення договору повинно відбуватися у спосіб, встановлений для укладення договору. Тож письмова відмова від договору мала направлятися виконавчому органу охоронця, і ризики такого невиконання має нести замовник (відповідач).

Такі заперечення позивача суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими, адже зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, який розривається.

Замовник, який бажає відмовитися від договору, повинен потурбуватися про те, щоби юридична особа, яка приймає на себе цивільні права та обов'язки з охорони і виступає у цивільному обороті через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону, була повідомлена про припинення обов'язків у зв'язку з відмовою замовника від договору.

Утім, замовником документально не доведено, що його відмова від договору, викладена у листі №253 від 26.10.2016р., була направлена за місцезнаходження ПП "Явір-2005", і останнє її отримало.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем складено та направлено на підписання відповідачу акти здачі-приймання робіт (надання послуг): акт №3044 від 31.12.2016р. за грудень 2016 року на суму 92 320,80 грн.; акт №298 від 31.01.2017р. за грудень 2016 року на суму 20 013,60 грн.; акт №263 від 31.01.2017р. за січень 2017 року на суму 100 068,00 грн.; акт №299 від 31.01.2017р. за січень 2017 року на суму 20 013,60 грн., що підтверджується листом №213 від 15.03.2017р.

28.12.2016р. позивач звернувся до відповідача з претензією за №704 та 16.01.2017р. за №27 у строк, передбачений договором, сплатити заборгованість, однак вимога залишена відповідачем без реагування.

15.03.2017р. позивач листом №213 повторно направив на адресу відповідача акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.01.2017р. та акти здачі-приймання робіт (надання послуг): акт №3044 від 31.12.2016р. за грудень 2016 року на суму 92 320,80 грн.; акт №298 від 31.01.2017р. за грудень 2016 року на суму 20 013,60 грн.; акт №263 від 31.01.2017р. за січень 2017 року на суму 100 068,00 грн.; акт №299 від 31.01.2017р. за січень 2017 року на суму 20 013,60 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 16.03.2017р. та описом вкладення у цінний лист.

Акти разом з листом отримані відповідачем 23.03.2017р., що підтверджується роздруківкою із сайту "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором.

Посилання скаржника на неотримання ним актів приймання-передачі послуг, у зв'язку з чим грошове зобов'язання не могло бути ним виконано, не розцінюється судом апеляційної інстанції в якості підстави, яка звільняє замовника від оплати, оскільки замовник вправі був вимагати направлення йому актів, встановивши для цього охоронцю розумний строк.

За таких обставин справи колегія суддів дійшла до висновку, що права позивача на отримання плати за здійснену ним охорону у період жовтня - листопада 2016 року на суму 176 894,00 грн. та у період з грудня 2016 року по січень 2017 року у розмірі 232 416,00 грн. відповідачем порушені, тож вимоги про стягнення з ТОВ "Українська дистрибуційна компанія" заборгованості за договором №ЗП/358-ф у розмірі 409 310,40 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 2 746,39 грн. за порушення зобов'язання щодо оплати наданих послуг за договором №271/Пл-ф за період з 06.10.2016р. по 05.04.2017р. та 3% річних у розмірі 235,94 грн. за період з 06.10.2016р. по 22.05.2017р., 3% річних за договором №ЗП/358-ф у розмірі 3 634,35 грн. за період з 08.11.2016р. по 22.05.2017р.

За змістом ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 6.2.1 договору сторонами погоджено, що за кожний день прострочення оплати за цим договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, апеляційний суд встановив, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення 235,94 грн. 3% річних за договором №271/Пл-ф та 3 634,35 грн. 3% річних за договором №ЗП/358-ф за наведені періоди, є арифметично вірні, а тому підлягають задоволенню.

Утім, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення з відповідача, який прострочив грошове зобов'язання пені, колегія дійшла висновку, що вимоги у цій частині позову підлягають частковому задоволенню, на суму 902,23 грн., з урахуванням ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, за період з 06.10.2016р.-05.01.2017р. В іншій частині сума пені нарахована безпідставно.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2017р. у справі №910/9077/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2017р. у справі №910/9077/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/9077/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

А.І. Мартюк