КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа№ 911/2680/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Разіної Т.І.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінт-Сервіс»

на рішення Господарського суду Київської області від 31.08.2015р.

у справі № 911/2680/14 (суддя Карпечкін Т.П.)

у справі за позовом фірми «Гейдельберг Прінт Фінанс Остєвропа Фінанзірунгсвермитлунг ГМБХ» (Firma «Heidelberg Print Finance Osteeuropa Finanzierungsvermittling GmbH»)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центробуд-трейд» (замінено відповідача-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Центробуд-трейд» на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТВ-Трейд»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінт-Сервіс»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фірми «Зінфадел Сервісіз Лімітед» (Firma «Zinfadel Services Limited»)

про стягнення 1 937 679,85 євро

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.08.2015р. позовні вимоги задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості Фірми «Зінфадел Сервісіз Лімітед» (Firma Zinfadel Services Limited) Великобританія, Лондон, WIB3HH, 302 Риджент Стрит, Офіс 401 (suite 401, 302 Regent Street, London WIB 3HH, United Kingdom, зареєстрована Бюро реєстрації компаній Англії і Вельса 30.06.2000р. за № 4024727) в розмірі 1 937 679,85 (один мільйон дев'ятсот тридцять сім тисяч шістсот сімдесят дев'ять Євро 85 євроцентів) Євро звернуто стягнення на користь Фірми «Гейдельберг Прінт Фінанс Остєвропа Фінанзірунгсвермитлунг ГМБХ» ("Heidelberg Print Finance Osteuropa Finanzierungsvermittlung GmbH") Австрія, 1101Відень, Хеббельплац, 7 (1101 Vienna, Austria, Hebbelplatz,7) на заставлене майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінт-Сервіс» (код 32760537, 60001, м. Харків, вул. Плеханівська, 92А) шляхом його реалізації на публічних торгах за вартістю, визначеною оцінкою на момент проведення торгів

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінт-Сервіс» на рішення Господарського суду Київської області від 31.08.2015р. у справі № 911/2680/14 задоволено частково. Рішення Господарського суду Київської області від 31.08.2015р. у справі №911/2680/14 скасовано. Матеріали справи № 911/2680/14 направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Справу передано на розгляд до Київського апеляційного господарського суду по постанові Вищого господарського суду України від 13.12.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінт-Сервіс» після автоматизованого розподілу справи прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017р. залучено до участі у справу Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Еквіпмент» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2017р. продовжено строк розгляду справи в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням №09-53/4568/17 від 15.11.2017р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу суддів від 15.11.2017р., у зв'язку із перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Разіна Т.І., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінт-Сервіс» на рішення Господарського суду Київської області від 31.08.2015р. у справі № 911/2680/14 прийнято до провадження у визначеному складі колегії.

Відповідно до п. 9-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Еквіпмент» вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з визнанням частково недійсним договору застави майна №01/7 від 20.06.2006р. в частині майна, що не належало заставодавцю, та визнанням недійсним договору про заставу майна №01/8 від 20.06.2006р.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінт-Сервіс» надійшли додаткові письмові пояснення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прінт-Сервіс» просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Також відповідач просить суд надати правову оцінку договорам застави в частині майна, що не належало заставодавцю на момент передачі майна в заставу та визнати частково недійсним договір про заставу майна №01/7 від 20.06.2006р. в частині майна, що не належало заставодавцю, та визнати недійсним договір про заставу майна №01/8 від 20.06.2006р.

Апелянт просить суд розгляд адати справу без участі представника у зв'язку із зайнятістю.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТВ-Трейд», Фірма «Зінфадел Сервісіз Лімітед» (Firma «Zinfadel Services Limited») своїх представників, в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

20.06.2006р. між Фірмою «Гейдельберг Прінт Фінанс Остєвропа Фінанзірунгсвермитлунг ГМБХ» (позивач) та Фірмою «Зінфадел Сервісіз Лімітед» (третя особа) було укладено Генеральний договір №2006-1-К, за умовами якого сторони визначили новий графік погашення заборгованості за договорами купівлі-продажу друкарського обладнання: № 03-023-К від 17.09.2002р., № 04-025-К від 14.08.2003р., № 04-49-К від 05.12.20003р., № 05-014-К від 18.10.2004р., № 05-020-К від 18.10.2004р., № 05-021-К від 18.10.2004р., № 06-025-К від 14.10.2005р., № 06-028-К від 20.10.2005р., № 06-040-К від 26.10.2005р. /а.с. 86, т. 1/.

Набувач товару (власник) друкарського обладнання за договорами №04-049-К від 05.12.20003р., №05-014-К від 18.10.2004р., №06-025-К від 14.10.2005р., №06-028-К від 20.10.2005р., №06-040-К від 26.10.2005р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Прінт-Сервіс».

Згідно п. 5.1. генерального договору поставка товару уже здійснена.

На дату підписання генерального договору 20.06.2006р. Фірмою «Зінфадел Сервісіз Лімітед» було оплачено за договорами купівлі-продажу №03-023-К від 17.09.2002р., №04-025-К від 14.08.2003р., №04-049-К від 05.12.20003р., №05-014-К від 18.10.2004р., №05-020-К від 18.10.2004р., №05-021-К від 18.10.2004р., №06-025-К від 14.10.2005р., №06-028-К від 20.10.2005р., №06-040-К від 26.10.2005р. 4 748 093,18 Євро.

Відповідно до п. 2.2. генерального договору заборгованість Фірми «Зінфадел Сервісіз Лімітед» становила 11 965 964,73 Євро (без врахування майбутніх затрат на фінансування). Сума майбутніх затрат на фінансування у разі дотримання графіку погашення заборгованості була визначена сторонами в розмірі 2 024 720,83 Євро.

Сума заборгованості мала виплачуватись покупцем відповідно до платіжного плану (додаток № 3 до Генерального договору) в строк фінансування 42 місяці. Останнім днем погашення заборгованості було визначено 30.11.2009р.

Останній платіж за Генеральним договором від Фірми «Зінфадел Сервісіз Лімітед» поступив на рахунок позивача 27.09.2011р. , несплаченими залишились 1 937 679,85 Євро.

09.08.2013р. позивач направив на адресу уповноваженої особи Фірми «Зінфадел Сервісіз Лімітед» - ОСОБА_3 вимоги про погашення заборгованості за Генеральним договором (цінний лист №411, рекомендований лист № 424). /а.с. 133, т.1/.

Станом на 09.08.2013р. ОСОБА_3 на підставі Довіреності фірми «Зінфадел Сервісіз Лімітед» від 20.02.2013р., апостиль від 20.02.2013р., був уповноважений від імені фірми Зінфадел здійснювати всі дії і управляти справами Компанії без обмежень.

Станом на момент звернення до суду з даним позовом заборгованість Фірми «Зінфадел Сервісіз Лімітед» за Генеральним договором становить 1 937 679,85 Євро, що підтверджується матеріалами справи і по суті не заперечується відповідачами та третьою особою.

20.06.2006р. між Фірмою «Гейдельберг Прінт Файнес Остєвропа Фінанцірунгсферміттлунг ГмбХ» (Заставодержатель) та ТОВ «Прінт-Сервіс» (Заставодавець) (майновий поручитель Фірми «Зінфадел Сервісіз Лімітед») було укладено договір застави майна № 01/7. /а.с. 63, т.1/.

Згідно з п. 1.1. договору застави № 01/7 у випадку неналежного виконання боржником умов Генерального договору (щодо розрахунків за товар) та Заставодавцем (ТОВ «Прінт-Сервіс», набувачем товару) за цим договором, Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави (майна), заставленого на умовах цього договору.

Розмір забезпеченої заставою вимоги (зобов'язання) складає 18 738 778,74 євро. (п. 2.5. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору застави як гарантію виконання зобов'язань згідно Генерального договору Заставодавець передає в заставу Предмет застави, найменування та вартість якого зазначені у додатоку №1 до цього договору, який є його складовою частиною. майно знаходиться за адресою: України, 61060, м. Харків, проспект 50 річчя СРСР, 171Б.

Згідно з п. 2.4. Договору застави строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою та цим договором - з моменту оформлення Генерального договору до остаточного виконання Фірмою «Зінфадел Сервисиз Лімітед» та/або Заставодавцем зобов'язань за Генеральним договором.

Відповідно до п. 3 договору застави заставодержатель набуває право звернення стягнення на майно в разі, якщо в момент настання любого терміну виконання зобов'язання, забезпеченого майном воно не буде виконано, належним чином.

Згідно з п. 7.3. договору застави заставодавець відшкодовує заставодержателю збитки за рахунок майна у зв'язку із несвоєчасним та неналежним виконанням своїх зобов'язань, включаючи неустойку у розмірі 0,05% від суми, зазначеної у п. 2.5. цього договору за кожний день затримки порушення або затримки передачі майна заставодержателю.

Згідно з п. 7.4. договору застави у випадку, якщо сума від продажу майна виявиться недостатньою для повного задоволення вимог заставодержателя включаючи всі збитки Заставодержателя від невиконання зобов'язань боржником за Генеральним договором та/або Заставодавцем, Заставодержатель має право одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимог, з іншого майна Заставодавця.

Якщо, при реалізації заставленого майна отримана грошова сума перевищує розмір забезпечених заставою вимог, то різниця повертається Заставодавцю.

20.06.2006р. між Фірмою «Гейдельберг Прінт Фінанс Остєвропа Фінанзірунгсвермитлунг ГМБХ» та ТОВ «Прінт-Сервіс» було укладено договір застави майна № 01/8. /а.с. 113, т. 1/.

Відповідно до п. 1.3. договору як гарантію виконання зобов'язань згідно Генерального договору Заставодавець передає в заставу Предмет застави, найменування та вартість якого зазначені у додатку №1 до цього договору, який є складовою частиною цього договору.

Майно знаходиться за адресою: України, 61060, м. Харків, проспект 50 річчя СРСР, 171Б.

Майно, що передається в заставу знаходиться у Заставодавця по факту митного оформлення та переходу права власності на майно до Заставодавця (п. 1.4. договору застави).

Судом встановлено, що всі інші умови та положення договору застави майна №01/8 повністю аналогічні положенням договору застави майна №01/7, укладеного між тими ж сторонами в забезпечення зобов'язання за Генеральним договором.

09.08.2013р. позивач направив на адресу ТОВ «Прінт-Сервіс» дві вимоги (поштове відправлення № 440, цінний лист №403) про необхідність протягом п'яти днів з моменту отримання вимоги здійснити погашення заборгованості боржника шляхом перерахування коштів на рахунок кредитора. /а.с. 130, т.1/.

У зазначеній вимозі було зроблено попередження, що у разі не виконання вимоги та умов Договорів застави Кредитор - Фірма «Гейдельберг Прінт Фінанс Остєвропа Фінанзірунгсвермитлунг ГМБХ» буде вимушений в судовому порядку здійснювати захист майнових прав та інтересів кредитора шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Доказів оплати, як і доказів реагування на вимогу від 08.08.2013р., матеріали справи не містять.

01.11.2010р. між позивачем та відповідачем укладено договір поруки, за умовами якого поручитель як солідарний з ТОВ «Прінт-Сервіс» боржник, у повному обсязі відповідає перед позивачем по зобов'язанням боржника за виконання ним умов договорів застави №01/7, №01/8 майном в розмірі не виконаних боржником зобов'язань.

Згідно з п. 2.1. договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов'язань перед кредитором за договорами застави, кредитор має право висувати вимоги до поручителя (також як і до боржника) про погашення поручителем в повному обсязі неустойки (штрафних санкцій) за прострочення виконання зобов'язань Боржника (TOB «Прінт-Сервіс») в розмірі 0,05% від суми розміру забезпеченого порукою зобов'язання (п. 2.5. договорів застави) за кожний день прострочки виконання зобов'язань або за кожний день прострочки повернення Заставного майна Кредитору.

Згідно з п. 2.3.1. договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов'язань перед кредитором у терміни і на умовах, обумовлених договорами застави, перерахувати шляхом списання належних сум зі свого розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок кредитора в 5-денний термін з моменту прострочення кожного платежу або всіх накопичених платежів, заборгованості боржника або з моменту пред'явлення вимоги кредитора про сплату платежів, передбачених у п. 2.1. даного договору, негайно погасити платежі та заборгованість за товар, нараховані по заборгованостях відсотки, неустойку, а також відшкодувати збитки.

Згідно з п. 5.1. договору поруки поручитель несе перед кредитором солідарну відповідальність разом із боржником за виконання зобов'язань згідно з умовами договорів застави та умовами цього договору. Поручитель також як і боржник відповідають за прострочення виплат заборгованостей та/або повернення товару у вигляді неустойки (штрафних санкцій) у розмірі 0,05% від належних і необхідних до виплати сум і неоплаченої вартості товару за кожен день прострочки виконання зобов'язань або за кожний день прострочки повернення заставного майна кредитору.

Відповідно до п. 4.2. договір поруки діє протягом усього строку дії договорів застави, але не раніше остаточного виконання всіх зобов'язань боржника за договорами застави і зобов'язань, що підлягають виконанню сторонами.

Сторони договору поруки визначили, що будуть намагатися мирно врегулювати спори за цим Договором. Якщо це виявиться неможливим, вони домовляються про те, що всі спори, що витікають з цього Договору або стосуються його порушення, припинення або недійсності, будуть остаточно вирішуватися у відповідності з законодавством України. Кредитор має право за своїм вибором пред'явити позов до Боржника та/або Поручителя за його місцем знаходження (п. 6.2. Договору поруки).

Судом встановлено, що сума заборгованості Фірми «Зінфадел Сервісіз Лімітед» за Генеральним договором перед позивачем становить 1 937 679,85 Євро.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Стаття 548 Цивільного кодексу України визначає загальні умови забезпечення виконання зобов'язання, зокрема, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Застава права на чужу річ здійснюється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відповідно до договору або закону потрібна згода власника.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України визначає правові наслідки невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а саме, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі ліквідації юридичної особи - заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов'язання, забезпеченого заставою.

У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя.

Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.

Відповідно до ст. 591 Цивільного кодексу України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.

Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.

Якщо публічні торги оголошено такими, що не відбулися, предмет застави може бути за згодою заставодержателя та заставодавця переданий у власність заставодержателя за початковою ціною, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги документально обґрунтовані, підлягають задоволенню.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині солідарного стягнення з відповідачів неустойки.

Відповідно до ст.ст. 546, 548 Цивільного кодексу України неустойка, порука, застава є забезпечувальними заходами, які застосовуються в забезпечення виконання основного зобов'язання, тобто як додаткові гарантії виконання зобов'язання боржником перед кредитором.

Відповідно, зобов'язання, які виникають з забезпечувальних заходів спрямовані на забезпечення виконання основного зобов'язання і не є самостійними, тому не вважаються основним зобов'язанням в розумінні ст. 548 Цивільного кодексу України.

Таким чином, забезпечувальна умова про стягнення неустойки та укладення договору поруки з відповідачем 1 за невиконання зобов'язання, що виникає з договорів застави, свідчить про забезпечення не основного, а забезпечувального зобов'язання, що чинним цивільним законодавством не передбачено. Крім того, за забезпечувальними зобов'язаннями учасники відповідних відносин мають чітко визначений статус, зокрема, заставодавець (майновий поручитель) та поручитель, і не набувають статусу боржника чи кредитора (які визначаються лише основним зобов'язанням).

Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суд або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом Київської області правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо ліквідації компанії «Зінфадел Сервісиз Лімітед», то зазначене не було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» встановлено, що відповідно до частини першої статті 101 ГПК апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Відповідного клопотання матеріали справи не містять.

Щодо рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/8358/15, то зазначене також не було предметом розгляду у суді першої інстанції.

Крім того, належних та допустимих доказів, які підтверджують право власності саме на спірне майно ТОВ «Поліграф Дженерал Україна» до суду не подано.

З наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Київської області від 31.08.2015р. у справі №911/2680/14.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Київської області від 31.08.2015р. у справі №911/2680/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи №911/2680/14 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Т.І. Разіна

М.Л. Яковлєв