ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.12.2017 Справа № 904/9785/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Дніпропетровського обласного комунального підприємства "Межівський комунсервіс", смт. Межове Дніпропетровської області

про стягнення 5 123 грн. 80 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник, за дов. від 14.04.2017р. №14-63;

від відповідача: ОСОБА_2 - в.о. начальника, витяг із розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради від 27.10.2017р. № 83-КП.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 5 123 грн. 80 коп., що складає 2 040 грн. 55 коп. пені за прострочення виконання зобовязань з оплати природного газу, поставленого відповідно до умов Договору від 27.11.2013р. №570/14-ТЕ-3 купівлі-продажу природного газу, 157 грн. 89 коп. - 3% річних та 2 925 грн. 36 коп. - інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві (вх.№67498/17 від 12.12.2017р.) на позовну заяву просить у позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що: - основним видом діяльності відповідача є надання послуг з централізованого теплопостачання, водопостачання, водовідведення бюджетним установам та населенню смт. Межове; - господарська діяльність відповідача на протязі останніх років є збитковою; - збитки по підприємству складають за 2016 рік 367 тис.грн., за 9 місяців 2017 року 273 тис.грн.; - тарифи на послуги не змінювалися з 2009р.; - різниця в тарифах на комунальні послуги в сумі 745,1 тис.грн. узгоджена обласною комісією з питань погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу; - заборгованість бюджетних установ за послуги складає 187,6 тис.грн.; - на підприємстві виникає загроза не виплати заробітної плати, несвоєчасної сплати податків та зборів.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2013р. між позивачем Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», як продавцем, та відповідачем Дніпропетровським обласним комунальним підприємством "Межівський комунсервіс", як покупцем, було укладено договір №570/14-ТЕ-3 купівлі-продажу природного газу (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією „Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (пункт 1.2 Договору в редакції Додаткової угоди від 30.04.2014р. №2).

Згідно пункту 3.3 Договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу; обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Відповідно до пункту 5.2 Договору (в редакції Додаткової угоди від 28.01.2014р. №1) ціна за 1000 куб.м природного газу становить 1 091 грн. 00 коп. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість; до сплати зо 1000 куб.м природного газу 1 091 грн. 00 коп., крім того ПДВ 20% - 218 грн. 20 коп., всього з ПДВ 1 309 грн. 20 коп.

Як вбачається на виконання умов Договору у період з січня по грудень 2014р. позивачем було здійснено постачання відповідачу газу на загальну суму 61 452 грн. 53 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:

- від 31.01.2014р. на суму 13 588 грн. 18 коп.;

- від 28.02.2014р. на суму 13 268 грн. 75 коп.;

- від 31.03.2014р. на суму 9 809 грн. 83 коп.;

- від 30.04.2014р. на суму 2 970 грн. 58 коп.;

- від 31.10.2014р. на суму 1 496 грн. 41 коп.;

- від 30.11.2014р. на суму 8 930 грн. 05 коп.;

- від 31.12.2014р. на суму 11 388 грн. 73 коп. (а.с. 23-29).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 6.1 Договору сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу; остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місцем поставки газу.

Отже, відповідач повинен був остаточно розрахуватися за отриманий газ відповідно до 14.02.2014р. (включно), до 14.03.2014р. (включно), до 14.04.2014р. (включно), до 14.05.2014р. (включно), до 14.11.2014р. (включно), до 14.12.2014р. (включно) та до 14.01.2015р. (включно).

Як вбачається згідно наданого розрахунку (а.с. 10-13) та операціях по підприємству «Межівський комунсервіс ДОКП» (а.с.31) відповідач за поставлений газ розрахувався повністю, проте з порушенням строків, установлених Договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногоспо-0дарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до пункту 7.2 Договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості; у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, пеня згідно розрахунку становить 2 040 грн. 55 коп. (з 18.02.2014р. по 04.05.2015р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно розрахунку інфляційні нарахування становлять 2 925 грн. 36 коп. (з березня 2014р. по квітень 2015р.), а річні 157 грн. 89 коп. (з 18.02.2014р. по 04.05.2015р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дніпропетровського обласного комунального підприємства "Межівський комунсервіс" (52900, смт. Межове Дніпропетровської області, вул. Центральна, 8; ідентифікаційний код 32057943) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6; ідентифікаційний код 20077720) 2 040 (дві тисячі сорок) грн. 55 коп. пені, 2 925 (дві тисячі девятсот двадцять пять) грн. 36 коп. - інфляційних нарахувань, 157 (сто пятдесят сім) грн. 89 коп. річних та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

15.12.2017р.