номер провадження справи 17/137/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 Справа № 908/2286/17

за позовною заявою: публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6

до відповідача: комунального підприємства територіальної громади смт Новомиколаївка Запорізької області, 70100, Запорізька обл., смт Новомиколаївка, вул. Янишева, 82

про стягнення 2 870,48 грн.

суддя Корсун Віталій Леонідович

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: Сороколіт Є.М., довіреність від 14.04.17 № 14-74

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

20.11.17 до господарського суду Запорізької області звернулось публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі ПАТ "НАК "Нафтогаз України") з позовною заявою про стягнення з комунального підприємства територіальної громади смт Новомиколаївка Запорізької області (надалі КПТГ смт Новомиколаївка ЗО) заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 07.12.12 № 12/1198-БО-13 в розмірі 2 870,48 грн., з якої: 2392,07 грн. - пеня, 478,41 грн. - 3 % річних.

20.11.17 автоматизованою системою документообігу суду визначено вищевказану позовну заяву до розгляду судді Корсун В.Л.

Ухвалою суду від 20.11.17 порушено провадження по справі № 908/2286/17, якій присвоєно № провадження 17/137/17. Судове засідання призначено на 13.12.17.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні 13.12.17 судом, на підставі ст. ст. 821, 85 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику позивача роз'яснено про час виготовлення повного рішення.

Позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, пояснював наступне. 07.12.12 між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу природного газу № 12/1198-БО-13, на виконання умов якого позивач у грудні 2012 р. за актом приймання-передачі від 31.12.12 передав у власність відповідачу природний газ на суму 205 386,75 грн. Однак, зобов'язання щодо оплати поставленого газу в строк, встановлений у договорі, відповідач не виконав. Отже, у зв'язку з порушення відповідачем строків виконання основного зобов'язання, позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 2392,07 грн. та 3% річних в розмірі 478,41 грн. На підставі викладеного, позивач керуючись ст.ст. 11-16, 258, 525, 526, 530, 611, 625, 712 ЦК України та ст.ст. 193, 216-217, 231, 264-265 ГК України просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання призначене на 13.12.17 не з'явився, правом надати відзив на позов не скористався. Про дату, час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше 3 днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про дату, час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом ст. 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абз. 3 п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 (із відповідними змінами).

Згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань, яка отримана на запит суду з офіційного сайту Міністерства юстиції України (роздруківка з сайту долучена до матеріалів справи), місцезнаходженням комунального підприємства територіальної громади смт Новомиколаївка Запорізької області станом на час порушення провадження у справі № 908/2286/17 є: 70100, Запорізька обл., смт Новомиколаївка, вул. Янишева, 82, що співпадає з адресою зазначеною у позові.

Разом з тим, ухвала суду про порушення провадження у цій справі від 20.11.17, яку було направлено судом на юридичну адресу відповідача повернута відповідним територіальним відділенням УДППЗ «Укрпошта» на адресу суду із зазначенням причини такого повернення: «організацію ліквідовано».

Судом прийнято до уваги, що станом на 13.12.17 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань, міститься інформація про те, що юридична особа () - комунальне підприємство територіальної громади смт Новомиколаївка Запорізької області не перебуває в процесі припинення.

З огляду на викладене вище вбачається, що ухвала про порушення провадження у справі № 908/2286/17 надіслана судом згідно з поштовими реквізитами учасників процесу, в т.ч. за юридичною адресою відповідача зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань.

Таким чином, судом були вжиті всі заходи щодо повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляд справи № 908/2286/17.

Згідно із ст. 75 ГПК України, справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

07.12.12 між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та комунальним підприємством територіальної громади смт Новомиколаївка Запорізької області (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 12/1198-БО-13, за умовами якого (п. 1.1.) Продавець зобов'язався передати у власність Покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статі 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ (надалі газ) на умовах цього договору.

Згідно п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, (далі - споживачам Покупця).

У відповідності із п. 2.1 договору, Продавець передає Покупцеві з 01 листопада 2012 року по 31 грудня 2012 року газ обсягом до 100,0 тис.куб.м., у т.ч. по місяцях кварталів (тис.куб.м.): жовтень -; листопад 0; грудень 100,0; за ІV кв. - 100,0.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого Продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

За приписами п. 3.4. договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписані уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 5.1 договору визначено, що ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються НКРЕ.

У п. 5.2. договору визначено, що до сплати за 1000 куб. м. природного газу - 3 884,78 грн., крім того ПДВ - 20% - 776,96 грн., всього з ПДВ - 4661,74 грн.

Згідно із п. 11.1. договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 листопада 2012 року і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2012 року, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів цієї господарської справи, на виконання умов договору купівлі-продажу природного газу від 07.12.12 № 12/1198-БО-13, позивач у грудні 2012 р. поставив відповідачу природний газ на суму 205 386,75 грн.

Факт здійснення постачання газу відповідачу на вказану вище суму підтверджується належним чином засвідченою копією акту приймання-передачі природного газу від 31.12.12, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток підприємств без жодних претензій та зауважень.

Пунктом 6.1 договору визначено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали цієї справи, відповідач взяті на себе договірні зобов'язання виконав з порушенням умов договору щодо проведення розрахунків.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

За визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Статтями 1 і 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2. договору від 07.12.12 № 12/1198-БО-13 передбачено, що у разі невиконання Покупцем п. 6.1. цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

З огляду на викладене, за порушення відповідачем строку оплати поставленого газу за грудень 2012 р. позивачем заявлено до стягнення 2 392,07 грн. пені. за період з 15.01.13 по 21.02.13.

Факт прострочення відповідачем зобов'язання з оплати поставленого газу підтверджується матеріалами справи № 908/2286/17.

Перевіривши заявлену позивачем до стягнення суму пені (за допомогою ІПС «Законодавство») в розмірі 2 392,07 грн. за період з 15.01.13 по 21.02.13 включно, суд знаходить її обґрунтованою та такою, що відповідає умовам п. 7.2. договору від 07.12.12 № 12/1198-БО-13 та вимогам чинного законодавства. У зв'язку з чим, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 392,07 грн. пені задовольняються судом повністю.

Крім того, позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 478,41 грн. за період з 15.01.13 по 21.02.13 включно (розрахунок містяться в матеріалах цієї справи).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).

Перевіривши розрахунок позивача по 3 % річних за допомогою ІПС «Законодавство», суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 478,41 грн. за період з 15.01.13 по 21.02.13, а отже вимоги в цій частині задовольняються судом повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір у розмірі 1600 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 42, 43, 45, 22, 33, 34, 44, 49, 69, 75, 82, 821, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства територіальної громади смт Новомиколаївка Запорізької області (70100, Запорізька область, смт Новомиколаївка, вул. Янишева, 82, ) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) - 2 392 (дві тисячі триста дев'яносто дві) грн. 07 коп. пені, 478 (чотириста сімдесят вісім) грн. 41 коп. 3% річних та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.12.17.

Суддя В.Л. Корсун