ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Справа № 910/97/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О.-головуючого (доповідач),
Карабаня В.Я.,
Кондратової І.Д.,
розглянувши матеріали касаційної скарги
Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"
на рішенняГосподарського суду міста Києва від 15.03.2017
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 20.04.2017
у справі№ 910/97/17 Господарського суду міста Києва
за позовомКомунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"
доТовариства з обмеженою відповідальністю"Піраміда Плюс"
простягнення 28684,58 грн.,

за участю представників сторін:
від позивача:Денисенко О.В.,
від відповідача:не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Піраміда Плюс" про стягнення 28684,58 грн. заборгованості та санкцій у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з компенсації позивачу вартості спожитої теплової енергії та сплати вартості послуг з обслуговування систем центрального опалення за договором від 01.12.2007 № 1363.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2017 у справі № 910/97/17 (суддя Сташків Р.Б.) залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 у справі № 910/97/17 (у складі колегії суддів: Андрієнка В.В.-головуючого, Буравльова С.І., Руденко М.А.) відмовлено у задоволенні позову Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація".

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2017 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 у справі № 910/97/17, Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 у справі № 910/97/17 скасувати, а справу направити на новий розгляд.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Піраміда Плюс" є власником нежилих приміщень загальною площею 121 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Басейна/Крутий узвіз, 1/2, літера А, згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу нежилих приміщень від 16.08.2007, запис про реєстрацію права власності від 11.09.2007.

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація", як підприємство, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Піраміда Плюс", як споживач 01.12.2007 уклали Договір № 1363 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів (далі - Договір), предметом якого є надання послуг на теплопостачання та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої енергії у гарячій воді та експлуатаційних витрат; обслуговування та утримання внутрішньобудинкових інженерних систем центрального опалення та їх абонентських уводів в нежилому приміщенні (будинку) за адресою: вул. Басейна/Крутий узвіз, 1/2, літера А.

Відповідно до п.п. 6.1. та 6.2. Договору цей Договір набуває чинності з 01.12.2007 та діє до 31.12.2008. Договір припиняє свою дію у випадку закінчення строку, на який він був укладений.

Пунктом 6.4. Договору сторони передбачили, що Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Матеріалами справи підтверджується, що Договір пролонговувався неодноразово, зокрема, діяв у період після чергової пролонгації з 01.12.2014 по 31.12.2015.

Відповідач листом № 5 від 30.10.2015 повідомив позивача про припинення Договору на наступний період, що є підставою для припинення дії Договору після 31.12.2015. Отримання позивачем вказаного листа підтверджується відміткою позивача на зазначеному листі за вх. № 7241 від 11.11.2015.

Відповідач у встановленому Договором порядку повідомив позивача про небажання пролонговувати відносини за Договором.

За таких обставин Договір в силу п.п. 6.2. та 6.4. припинив свою дію 31.12.2015 у зв'язку із закінченням строку на який його укладено, відповідно зобов'язання сторін щодо надання послуг позивачем і оплати послуг відповідачем з цієї дати припинились.

Предметом спору у даній справі є стягнення позивачем з відповідача 21453,71 грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, за послуги з технічного обслуговування систем центрального опалення за період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року.

Відповідач стверджував, що позивач не надавав, а відповідач не приймав та не споживав вказані послуги на загальну суму 21453,71 грн. оскільки приміщення перебувало та перебуває у аварійному стані, причини аварійного стану не усунуті люди у приміщення не допускаються, приміщення відключено від електропостачання, та у зв'язку з обвалом частини стіни та пошкодженням тепломереж теплопостачання припинилося. Також відповідач стверджував, що позивач у зв'язку із внесенням змін Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії", який набрав чинності з 26.04.2014 (поточна редакція діє з 01.10.2015), до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з 26.04.2014 не є постачальником послуг з теплопостачання у розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги", тому не має права заявляти вимоги про стягнення заборгованості за теплопостачання, постачальником якого за законом вже не є.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з наступного.

На підтвердження надання позивачем та отримання відповідачем послуг з теплопостачання та з технічного обслуговування систем центрального опалення Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" надано суду: листи-повідомлення відповідачу про зміну вартості 1 Гкал, а отже зміну вартості послуг теплопостачання за Договором, та про зміну вартості технічного обслуговування систем теплопостачання та їх абонентських уводів за Договором; договір про надання теплової енергії у гарячій воді від 01.09.1999 укладений позивачем з АЕК "Київенерго", та складені у межах вказаного договору: довідки АЕК (ПАТ) "Київенерго" для позивача по будинках, у які здійснюється постачання на підставі договору теплової енергії, у тому чисті про постачання до будинку, у якому розташоване приміщення відповідача; облікові картки (табуляграми) ПАТ "Київенерго"; наряди на включення та відключення будинку по вул. Басейна/Крутий узвіз, 1/2, до енергопостачання в опалювальні періоди 2015-2016 років та 2016-2017 років; облікові відомості показників з приладу обліку тепла по будинку по вул. Басейна/Крутий узвіз, 1/2, за кожний місяць опалювального сезону 2015-2016 років на підставі яких ПАТ "Київенерго" формує облікові картки (табуляграми); розрахунки здійснених позивачем нарахувань відповідачу за послуги з теплопостачання та з технічного обслуговування; калькуляція вартості робіт/послуг з технічного обслуговування з грудня 2015 року; акти прийому виконаного опалення та технічного обслуговування по Договору за період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року; акти готовності до опалювального періоду № 737 від 22.10.2015 та № 720 від 05.10.2016, акти про готовність вузла комерційного обліку теплової енергії по вул. Басейна/Крутий узвіз, 1/2, споживача до роботи № 2/06-116 від 19.06.2015 та № 2/06-59 від 15.06.2016, акти на опломбування № 86 від 01.10.2015 та № 372 від 19.09.2016, акти обстеження від 06.05.2016, припис позивача від 06.05.2016; заява відповідача № 2610 від 28.04.2016 та відповідь на неї від 18.05.2016.

Вказані докази, не підтверджують факт надання послуг з теплопостачання за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року та послуги з технічного обслуговування систем центрального опалення за період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України/ за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії", який набрав чинності з 26.04.2014 (поточна редакція діє з 01.10.2015), внесено зміни до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", та статтю 19 даного Закону викладено у такій редакції: "Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.".

Суди дійшли до правильного висновку, що протягом спірного періоду - з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, коли позивач стверджує, що ним надавалися відповідачу послуги з теплопостачання, позивач в силу вказаних норм Закону вже не був виробником, виконавцем послуг з постачання теплової енергії, оскільки не є теплопостачальною організацією, тобто не є надавачем таких послуг у розумінні даного Закону.

Суди встановили, що Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Піраміда Плюс" після 31.12.2015 була відсутня цивільно-правова угода про надання послуг з теплопостачання, оскільки Договір закінчив свою дію. Докази укладення нового договору, який би діяв у спірний період, між позивачем та відповідачем матеріали справи не містять. Натомість постачання теплоносія ПАТ "Київенерго" позивачу на підставі зазначеної цивільної угоди у будинок не доводить, що у випадку отримання теплоносія відповідача повинен був компенсувати його вартість позивачу, оскільки за Законом України "Про житлово-комунальні послуги", враховуючи вказані внесені у нього зміни, виконавцем послуг з централізованого опалення, а отже особою, яка має право заявляти вимоги про стягнення вартової без договірного споживання таких послуг, є не позивач, а ПАТ "Київенерго", але останній станом на час винесення судом даного рішення позовних вимог до відповідача у межах іншого позову не пред'являє; матеріали справи не містять доказів протилежного.

Досліджуючи питання фактичної можливості надання позивачем відповідачу послуг теплопостачання у приміщення у спірний період, та отримання цих послуг відповідачем, суд зазначає наступне.

Дійсно, вказаними та залученими судом до матеріалів справи документами, які надавалися суду позивачем, підтверджується, що за обліком позивача та ПАТ "Київенерго" відбувалось постачання певної кількості теплової енергії у будинок, приміщення у якому належить на праві приватної власності позивачу.

Суди дійшли до правильних висновків, що зазначені документи жодним чином не доводять постачання теплової енергії у гарячій воді у належне відповідачу на праві власності приміщення площею 121 кв.м., та обсягів такого споживання, з огляду на наступне.

04.02.2015 відбулось засідання Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій КМДА (далі - Комісія КМДА), оформлене протоколом №10, на якому досліджувалося питання технічного стану та умов подальшої експлуатації житлового будинку № 1/2, літера А, на вул. Басейна (згідно з поясненнями обох сторін, прийнятими судом, в силу ст. 35 ГПК України не потребує повторного доведення, що мається на увазі один і той самий будинок за адресами: вказаною, м. Київ, вул. Басейна/Крутий узвіз, 1/2, літера А та м. Київ, вул. Басейна, 1/2).

Комісія КМДА встановила, що відповідно до висновків КП "Київжитлоспецексплуатація" від 04.02.2015, тобто відповідно до висновків самого позивача, частина будинку знаходиться в аварійному технічному стані, тріщини знижують експлуатаційні властивості приміщень.

У зв'язку з наведеним та враховуючи складні погодні умови Комісією КМДА визнала існування загрози виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру, яка може набути місцевого рівня. З огляду на такий висновок Комісія КМДА доручила Департаменту житлово-комунальної інфраструктури КП "Київжитлоспецексплуатація", тобто департаменту позивача, беручи до уваги можливість при подальших деформаціях виникнення надзвичайної ситуації, пов'язаної з ризиком для життя та здоров'я людей негайно: огородити небезпечні місця та встановити попереджувальні знаки; в установленому порядку тимчасово призупинити доступ людей до аварійних приміщень, та в термін до 10.02.2015 провести ревізію зовнішніх та внутрішніх труб водонесучих та водовідвідних комунікацій, водозапірної арматури.

Комісія КМДА доручила Департаменту житлово-комунальної інфраструктури КП "Київжитлоспецексплуатація", ПАТ "Київенерго" призупинити наданій послуг з електропостачання до аварійних приміщень будинку, а Департаменту комунальної власності м. Києва, Департаменту житлово-комунальної інфраструктури КП "Київжитлоспецексплуатація" розглянути питання щодо надання орендарям, які займають приміщення у цьому будинку, інших приміщень. При цьому ПАТ "Київенерго" указано провести заміну тепломережі, що йде транзитом через підвал нежитлового будинку виносом тепломережі за межі приміщень.

Суди дійшли до правильного висновку, що в матеріалах справи міститься не спростований позивачем висновок Комісії КМДА, який, на відміну від наданих позивачем та ПАТ "Київенерго" документів, приймався неодноособово та не на підставі внутрішніх документів, а у складі чотирнадцяти учасників та на підставі висновків різних спеціалістів, та яким (висновком) встановлено такий аварійний стан будинку, у якому розташоване приміщення відповідача, який не дозволяє постачати у нього тепло та енергоносії, потребує ремонту, а мережі постачання води, тепла та електроенергії потребують як проведення ревізії, так і заміни, зокрема, частини тепломережі, з її виносом за межі приміщень. При цьому у висновку Комісії КМДА прямо вказано на необхідність призупинення доступу людей до аварійних приміщень, та проведення ревізії зовнішніх та внутрішніх труб водонесучих та водовідвідних комунікацій, водозапірної арматури.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази вчинення зобов'язаними Комісією КМДА, зокрема, позивачем та ПАТ "Київенерго", особами дій по відновленню аварійного стану будинку, з відновлення можливості доступу людей, проведення ревізії зовнішніх та внутрішніх труб водонесучих та водовідвідних комунікацій, водозапірної арматури, заміни частини тепломережі, з її виносом за межі приміщень.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив надані позивачем документи, оскільки вони є його внутрішніми документами та внутрішніми документами ПАТ "Київенерго", що по їх обліку теплоносій постачався у будинок та надавалася послуги централізованого опалення, оскільки не була усунута встановлена Комісією КМДА аварійна ситуація по будинку та не проведені ревізії, заміни та роботи, які б дозволили відновити можливість доступу людей та постачання тепло та електроенергії у приміщення. З цієї ж підстави судом відхилені надані позивачем наряди на включення та відключення будинку, акти готовності до опалювального періоду, акти про готовність вузла комерційного обліку теплової енергії, акти на опломбування, акти обстеження, оскільки матеріали справи не містять доказів усунення встановленої Комісією КМДА аварійної ситуації по будинку та вчинення дій, які б дозволили відновити можливість доступу людей та постачання тепло та електроенергії у приміщення, тому суди зазначили, що вказані документи до односторонніх та таких, які об'єктивну ситуацію по будинку не доводять.

Довідки ПАТ "Київенерго" по будинках, у які здійснюється постачання на підставі договору теплової енергії, облікові відомості та облікові картки (табуляграми) ПАТ "Київенерго" є внутрішніми довідковими та обліковими документами останнього, та об'єктивного факту надання послуг централізованого опалення відповідачу та споживання відповідачем цих послуг у приміщенні. Посилання позивача на самовільне перекриття відповідачем постачання послуг централізованого опалення судом визнається необґрунтованим, оскільки підтверджується документами лише самого позивача, натомість Комісія КМДА вказала призупинити доступ людей у приміщення, що зробив відповідач, та на необхідність проведення ревізії зовнішніх та внутрішніх труб водонесучих та водовідвідних комунікацій, водозапірної арматури, але докази проведення ревізії відсутні, тому об'єктивні докази, що саме відповідач вчинив заявлене позивачем перекриття, останнім суду не подані, тому обставина перекриття постачання централізованого опалення саме відповідачем перед судом позивачем належними засобами доказування не доведена.

Надані позивачем розрахункові та супровідні до них документи, а саме: листи-повідомлення відповідачу про зміну вартості 1 Гкал, про зміну вартості технічного обслуговування систем теплопостачання та їх абонентських уводів, розрахунки здійснених позивачем нарахувань відповідачу за послуги з теплопостачання та з технічного обслуговування та калькуляція вартості робіт/послуг з технічного обслуговування з грудня 2015 року, також не доводять надання позивачем відповідачу послуг теплопостачання у приміщення у спірний період, та отримання цих послуг відповідачем, оскільки не є документами у підтвердження постачання, а є документами обліку нарахувань та розрахунків, одноособово складеними позивачем.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач не довів надання відповідачу та споживання відповідачем послуг теплопостачання у період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року на суму 16018,83 грн., тому у задоволенні позову у цій частині суд відмовляє.

Суди дійшли до правильного висновку, що у суду відсутні підстави для задоволенні позову у частині стягнення 5435,88 грн. за надання послуги з технічного обслуговування систем центрального опалення за період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року, оскільки, за умовами Договору ці послуги підтверджуються актами виконаних робіт, тоді як у матеріалах справи наявні складені та підписані лише самим позивачем акти, відповідач їх не підписав та з отриманням послуг у вказаних у актах обсягах та на вказані в актах суми не погодився. Також є недоведеною обставина надання цих послуг позивачем відповідачу, оскільки у матеріалах справи відсутні докази вчинення дії, у тому числі позивачем, на усунення встановленої Комісією КМДА аварійної ситуації по будинку, у тому числі щодо комунікацій теплопостачання, тому позивач не довів, як за умови неусунення встановлених висновком КМДА обставин, невчинення передбачених ним ремонтних робіт, ревізій, та дій по переносу труб, позивач мав можливість надавати у період з жовтня 2015 року по жовтень 2016 року послуги з технічного обслуговування систем центрального опалення у встановленому Договором порядку та розмірах.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку, що в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Піраміда Плюс" про стягнення суми основного боргу у розмірі 21453,71 грн. належить відмовити з підстав їх недоведеності.

Крім суми основного боргу позивач просив суд стягнути з відповідача 1472,12 грн. інфляційних втрат, 451,18 грн. 3% річних та 5307,56 грн. пені.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" в частині стягнення заборгованості у розмірі 21453,71 грн., оскільки позивач не надав належних доказів на підтвердження своїх вимог, тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1472,12 грн., 3% річних в розмірі 451,18 грн., пені у розмірі 5307,56 грн. не підлягають задоволенню як похідні вимоги від основного зобов'язання, в задоволенні якого суд відмовив.

На підставі наведеного та з урахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Піраміда Плюс" про стягнення заборгованості та санкцій у розмірі 28684,58 грн. за Договором № 1363 від 01.12.2007 про надання послуг на теплопотачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення;

3) скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції;

4) скасувати рішення першої інстанції, постанову апеляційної інстанції повністю або частково і припинити провадження у справі чи залишити позов без розгляду повністю або частково;

5) змінити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції;

6) залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 у справі № 910/97/17 Господарського суду міста Києва прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими, і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Таким чином рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2017 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 у справі № 910/97/17 Господарського суду міста Києва підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 у справі № 910/97/17 Господарського суду міста Києва залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 у справі № 910/97/17 Господарського суду

міста Києва залишити без змін.

Головуючий, суддя:Корнілова Ж. О.
Судді:Карабань В.Я.
Кондратова І.Д.