РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017Справа №910/18382/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БПС Актив»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБАР»

про стягнення 1450000 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Герасимов А.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БПС Актив» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБАР» про стягнення 1450000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови укладеного між сторонами Договору №03/10/16 про надання безвідсоткової позики від 03.10.2016 в частині своєчасного та повного повернення отриманих грошових коштів.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача 1450000 грн. фінансової позики.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БПС Актив» (позикодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМБАР» (позичальник, відповідач) укладено Договір №03/10/16 про надання безвідсоткової позики, відповідно до умов якого позикодавець передає позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути вказані грошові кошти позикодавцю (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.2.1 Договору, загальна сума позики за договором складає 145000 грн.

Згідно з п.2.2. Договору, проценти за надання позики та користування позикою не нараховуються та не сплачуються позичальником.

За умовами п.3.1 Договору, позика надається позикодавцем позичальнику на строк до 25.12.2016. Днем надання позики є день фактичного перерахування позикодавцем грошових коштів позичальнику.

Пунктами 4.1, 4.2 Договору визначено, що строк користування позикою складає 87 днів. Позичальник зобов'язаний повернути позику за цим договором в термін до 25.12.2016.

Днем повернення позики вважається день фактичної передачі позики позикодавцю (п.5.3 Договору).

Відповідно до п.7.1 Договору, цей договір позики набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

На виконання умов зазначеного договору позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти в сумі 1450000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №538 від 03.10.2016, №539 від 03.10.2016, №540 від 03.10.2016, №543 від 04.10.2016, №548 від 07.10.2016, №550 від 07.10.2016, №551 від 07.10.2016 та наявною в матеріалах справи банківською випискою по рахунку позивача.

Однак у порушення договору, відповідач не повернув у встановлені договором строки грошові кошти в сумі 1450000 грн.

Положеннями ст.1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За приписами ч.2. ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем своєчасно не повернуто грошові кошти, надані у вигляді позики, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми 1450000 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано належних доказів на спростування викладених у позові обставин, зокрема доказів належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором в частині повного та своєчасного повернення отриманих грошових коштів.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБАР» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 38, літ. А; ідентифікаційний код 31240382) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БПС Актив» (04107, м. Київ, вул. Печенізька, буд. 1/7, кв. 201; ідентифікаційний код 37356384) заборгованість у розмірі 1450000 (один мільйон чотириста п'ятдесят тисяч) грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 21750 (двадцять одна тисяча сімсот п'ятдесят) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 12.12.2017

Суддя Я.В. Маринченко