КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа№ 910/17082/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: Бонтлаба В.В., за дов. № б/н від 25.04.2017р.

від відповідача: Ліпіна М.В., за дов. № 24/10-17 від 23.10.2017р.

від третьої особи: Віденко Ю.О., за дов. № б/н від 10.06.2017р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Про"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 08.11.2017 р.

у справі № 910/17082/17 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Про"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАСТІКС-

УКРАЇНА"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача

Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-

ЦЕНТР"

про стягнення 234 367,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Про" (далі -позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАСТІКС-Україна" (далі - відповідач) про стягнення 234 467,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач до вересня 2017 р. належним чином виконував свій обов'язок щодо сплати орендних платежів за Договором суборенди, шляхом перерахування коштів в розмірі 294 367,68 грн. на поточний рахунок Орендаря до 15 числа поточного місяця за кожен поточний місяць, проте у вересні 2017 року відповідачем було сплачено на користь Позивача лише 60 000, 00 грн., а тому у відповідача, на думку позивача, утворилась заборгованість за вересень 2017р. у розмірі 234 367,68 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2017р. у справі № 910/17082/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Про" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2017р. у справ № 910/117082/17 та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2017р. по справі 910/17082/17 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Про" до провадження та призначено до розгляду на 12.12.2017р.

11.12.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2017р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

11.12.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника третьої особи надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить суд рішення Господарського міста Києва від 08.11.2017р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

11.12.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи, у зв»язку з перебуванням представника у відпустці.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про його відмову в задоволенні, з огляду на наступне.

Згідно пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Водночас, неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у разі неможливості прийняти участь у судовому засіданні, позивача мали можливість вжити інші заходи щодо забезпечення свого правового захисту в судовому засіданні, а саме: направити в судове засідання іншого представника.

Крім того, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Однак, це є правом суду, а не його обов'язком.

Згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували та просили суд відмовити в її задоволенні.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав повністю та просив суд її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

07.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Про" (далі - Позивач, Орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЛАСТІКС-УКРАЇНА" (далі - Відповідач, Суборендар) був укладений договір суборенди нежилого приміщення №1/12-2016 (далі - Договір суборенди), відповідно до умов якого, Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування частину нежилого приміщення, загальною площею 1169,2 кв.м. адміністративних та складських приміщень, розташованих за адресою: м.Київ, вул.Межигірська, 82 "А", 1-й поверх - площа складських приміщень складає - 696,80 кв.м., 2-й поверх площа адміністративних приміщень складає - 472,4 кв.м.

Відповідно до п.1.3. Договору суборенди, приміщення, що передається в суборенду, належить Орендарю на підставі п.1.6. Договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2015 №1/03-01/2015.

Орендодавець не заперечує та погоджує передачу приміщення в суборенду на протязі терміну оренди. (п.1.6. Договору суборенди).

Згідно з пунктами 2.3. та 2.4. Договору суборенди встановлено, що при передачі приміщення в суборенду складається Акт приймання-передачі, що підписується сторонами. Приміщення вважається переданим в суборенду з моменту підписання Акту приймання-передачі, який є невід'ємною частиною цього Договору. Орендна плата починає сплачуватись з моменту підписання Акту приймання-передачі приміщення.

Сторони погодили, що відповідно до п.4.1. Договору суборенди вартість орендної плати (крім витрат на споживання електроенергії та інших комунальних платежів) складає:

за адміністративні приміщення - 226,00 грн., крім того 20% ПДВ - 45,20 грн., всього з ПДВ 271,20 грн. за 1 кв.м., всього разом з ПДВ за 472,40 кв.м. - 128114,88 грн; за складські приміщення - 116,00 грн, крім того 20% ПДВ - 23,20 грн., всього з ПДВ 139,20 грн. за 1 кв.м., всього разом з ПДВ за 698,8 кв.м. - 96 994,56 грн. Всього до сплати з ПДВ - 225 109,44 грн.

Пунктом 4.2. Договору суборенди визначено, що орендна плата перераховується на поточний рахунок Орендаря у національній валюті України гривні, без виставлення рахунків-фактур в розмірі вказаному в п.4.1. Договору, до 15 числа поточного місяця за поточний місяць.

Відповідно до п.7.1. Договору суборенди цей договір набирає сили з дати його укладення. Термін суборенди згідно Договору складає 1 рік з 01.01.2017 по 31.12.2017 включно.

Відповідно до Акту приймання-передачі нежилого приміщення від 31.12.2017 Орендар передав, а Суборендар прийняв в строкове платне користування приміщення згідно з Договором суборенди, що підтверджується матеріалами справи.

01.03.2017 Позивач та Відповідач уклали Додаткову угоду №1 до Договору суборенди (далі - Додаткова угода), відповідно до якої сторони погодили, що Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування частину нежилого приміщення, загальною площею 1436,4 кв.м. адміністративних та складських приміщень, розташованих за адресою: м.Київ, вул.Межигірська, 82 "А", 1-й поверх - площа складських приміщень складає - 696,80 кв.м., 1-й поверх - площа адміністративних приміщень складає - 167,2 кв.м., 2-й поверх площа адміністративних приміщень складає - 572,4 кв.м.

Пунктом 2.2. Додаткової угоди сторони погодили, що вартість орендної плати (крім витрат на споживання електроенергії та інших комунальних платежів) складає: за адміністративні приміщення - 271,20 грн. в т.ч. ПДВ за 1 кв.м., всього разом з ПДВ за 472,40 кв.м. - 128 114,88 грн; за складські приміщення - 139,20 грн в т.ч. ПДВ за 1 кв.м., всього разом з ПДВ за 696,8 кв.м. - 96 994,56 грн; за адміністративні приміщення на першому поверсі - 259,20 грн в т.ч. ПДВ за 1 кв.м., всього разом з ПДВ за 167,20 кв.м. - 43 338,24 грн; за адміністративні приміщення на другому поверсі - 259,20 грн. в т.ч. ПДВ за 1 кв.м., всього разом з ПДВ за 100,00 кв.м. - 25 920,00 грн. Всього до сплати з ПДВ - 294 367,68 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Акту приймання-передачі нежилого приміщення від 01.03.2017 Орендар передав, а Суборендар прийняв в строкове платне користування приміщення згідно з Договором суборенди, з урахуванням Додаткової угоди до нього.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2017 у справі №910/6981/17 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Центр" (далі - третя особа, орендодавець) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Про" про визнання недійсним (нікчемним) договору оренди нежилого приміщення №1/03-1/2015 від 01.03.2015 та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Про" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Центр" про визнання дійсним договору оренди нежилого приміщення №1/03-1/2015 від 01.03.2015 , первісний позов задоволено повністю, визнано недійсним договір оренди нежилого приміщення №1/03-1/2015 від 01.03.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Центр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Про", у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, факт визнання договору оренди нежилого приміщення від 01.03.2015 №1/03-1/2015 укладеного між Позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Про" та Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР", має преюдиційне значення для розгляду справи, а тому ці факти повторного доведення не потребують. Зазначене рішення не скасовано та набрало законної сили 06.09.2017, відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 у справі №910/6981/17.

Як вже встановлено судом, відповідно до п.1.3. Договору суборенди приміщення, що передається в суборенду, належить Орендарю на підставі п.1.6. Договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2015 №1/03-01/2015.

Відповідно до ч.1 ст.774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 774 Цивільного кодексу України визначено, що строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Отже, договір суборенди припиняється одночасно з припиненням договору оренди, незалежно від підстав його припинення. Дія договору суборенди поза межами договору оренди суперечить природі договору суборенди.

Згідно з ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки, рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2017 у справі №910/6981/17 було визнано недійсним Договір оренди нежилого приміщення №1/03-1/2015 від 01.03.2015 укладений між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Центр", зобов'язання сторін за цим договором припинилися, а відтак і припиняється одночасно Договір суборенди який обумовлював право Орендаря здавати Відповідачу в суборенду приміщення.

Отже, з моменту визнання Договору оренди нежилого приміщення №1/03-1/2015 від 01.03.2015 недійсним припиняються будь-які юридичні підстави для отримання Позивачем суборендної плати.

Також, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Центр" звернулося листом від 13.09.2017 до відповідача з пропозицією про укладання з 06.09.2017 договору найму нежитлових приміщень, обґрунтовуючи, це відсутністю правової підстави у ТОВ "Квадрат-Про" для здачі в суборенду цих приміщень, у зв'язку з визнанням договору оренди недійсним.

Матеріалами справи підтверджується факт укладення Договору найму нежитлових приміщень від 07.09.2017 №87/17, відповідно до якого, Наймодавець, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Центр" передав, а Наймач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пластік-Україна", прийняв у тимчасове платне користування на умовах найму індивідуально-визначене нерухоме майно загальною площею 1436,40 кв.м., яке розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Межигірська, буд. 82А, корпус Б.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що вимога позивача, про стягнення з відповідача суборендної плати за Договором суборенди нежилого приміщення від 07.11.2016 №1/12-2016 у розмірі 234 367,68 грн. є необґрунтованою з підстав відсутності між сторонами договірних відносин про передачу в суборенду адміністративних та складських приміщень, розташованих за адресою: м.Київ, вул.Межигірська, 82 "А".

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2017р. у справі № 910/17082/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат-Про" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2017р. у справі № 910/17082/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/17082/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова