ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.12.2017 Справа № 907/739/17

за позовом виробничого кооперативу "Геолог", Закарпатська область, Ужгородський район, с.Оноківці

до відповідача ОСОБА_1 сільської ради, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Оноківці

про визнання недійсним та скасування рішення ХХХІІ сесії VІ скликання ОСОБА_1 сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 17.07.2014 №467 " Про припинення права користування земельною ділянкою", яким припинено право користування ВК "Геолог" на земельну ділянку площею 0,80 га для розміщення адміністративно - житлової забудови, яка розташована в с.Оноківці, вул. Кар"єрна, б/н, кадастровий номер :11:018:0073.

Суддя Бобрик Г.Й.

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, представник довіреність від 02.10.2017

від відповідача - не з'явився

Суть спору: виробничий кооператив "Геолог", Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці звернувся з позовом до господарського суду про визнання недійсним та скасування рішення ХХХІІ сесії VІ скликання ОСОБА_1 сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 17.07.2014 №467 " Про припинення права користування земельною ділянкою", яким припинено право користування ВК "Геолог" на земельну ділянку площею 0,80 га для розміщення адміністративно - житлової забудови, яка розташована в с.Оноківці, вул. Кар"єрна, б/н, кадастровий номер :11:018:0073.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 19.08.2016 по справі № 907/455/16, яке набрало законної сили 13.09.2016, визнано недійсним рішення загальних зборів виробничого кооперативу "Геолог" від 12.03.2014, оформлене протоколом №1 " Про припинення права користування земельною ділянкою", площею 0,80 га згідно державного акта на право постійного користування землею.

Позивач стверджує, що обставини, встановлені в рішенні господарського суду не потребують доказуваню в межах даної справи та є підставою для визнання недійсним та скасування рішення ХХХІІ сесії VІ скликання ОСОБА_1 сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 17.07.2014 №467 " Про припинення права користування земельною ділянкою".

Ухвалою господарського суду від 12.10.2017 прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 30.10.2017 на 16:00 год.

У зв'язку з відсутністю письмової позиції відповідача по суті позовних вимог, розгляд справи суд відклав на 27.11.2017.

Відповідач подав письмовий відзив на позов, яким проти позову заперечує повністю з мотивів, викладених у відзиві.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 77 ГПК України, за згодою присутніх представників сторін, суд оголосив перерву до 11.12.2017, для надання додаткових доказів та заперечень та у зв'язку з намірами сторін врегулювати спір у позасудовому порядку.

11 грудня 2017 після оголошення перерви не з'явився представник відповідача натомість клопотання про відкладення розгляду справи на інший термін.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справа судом відхилено з огляду на положення ст. 77 ГПК України, відповідно до якої суд відкладає розгляд справи в межах строку встановленою ст. 69 ГПК України, який у даному спорі сплив 10 грудня 2017 року.

Позивач не подав належних доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, висновок кримінального експерта, дослідження підпису; статуту у редакції станом на день звернення з позовом в суд; витяг з ЄДРЮО відносно особи станом на день розгляду справи.

За наведених обставин суд розглядає спір в порядку ст. 75 ГПК України за наявним в ній матеріалами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд встановив наступне:

Рішенням XXXII сесії VI скликання ОСОБА_1 сільської ради від 17 липня 2014 року № 467 "Про припинення права користування земельною ділянкою", припинено право користування ВК "Геолог" на земельну ділянку площею 0,80 га для розміщення адмністративно-житлової забудови, яка знаходиться в постійному користуванні згідно державного акту на право постійного користування землею ЗК 01200048 від 22.07.1994р., зареєстрованому за №3, яка розташована в с. Оноківці вул. Кар'єрна, б/н, кадастровий номер :11:018:0073.

Підставою винесення відповідачем рішення від 17.07.2014 № 467. як зазначено в преамбулі рішення, є заява ВК "Геолог".

Відповідач, за результатом розгляду заяви ВК «Геолог», рішенням 32-ї сесії 6-го скликання ОСОБА_1 сільської ради від 17.07.2014 № 467 було припинено право користування ВК «Геолог» на земельну ділянку площею 0,80 га, в с.Оноківці вул. Карєрна, б/н кадастровий номер :11:018:0073 для розміщення адміністративно-житлової забудови, яка перебувала в постійному користуванні ВК «Геолог», згідно державного акту на право постійного користування землею ЗК 01200048 від 22.07.1994.

Позивач вважає, що дане рішення сільської ради є незаконним, оскільки воно ґрунтується на рішенні загальних зборів ВК «Геолог» від 12.03.2014, оформленому протоколом № 1 про припинення права користування указаною земельною ділянкою (добровільна відмова землекористувача), котре визнано недійсним рішенням господарського суду Закарпатської області від 19.08.2016 у справі №907/455/16.

Рішення загальних зборів ВК «Геолог» від 12.03.2014, оформлене протоколом № 1 про припинення права користування указаною земельною ділянкою визнано недійсним рішенням господарського суду Закарпатської області від 19.08.2016.

Як вбачається із матеріалів справи, та рішення від 19.08.2016 у справі №907/455/16 підставами для оспорювання оскарженого рішення загальних зборів учасників від 12.03.14р., позивачем наведено те, що вказані збори були організовано і проведено без повідомлення про збори та без скликання усіх його учасників, тобто - із порушенням п.п. 9.4-9.7 Статуту.

Виробничий кооператив «Геолог» є юридичною особою, згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час розгляду справи не перебуває у процесі припинення.

Виробничий кооператив Геолог діє на підставі Статуту, в редакції 23.03.2007р. (реєстровий номер 4000276) і, за своїм правовим статусом, являється кооперативною організацією, діяльність якої підпорядковано спеціальному Закону України Про кооперацію, ЦК України та Конституції України, як норми прямої дії.

Згідно Статуту, учасниками ВК Геолог є ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які володіють рівними частками у цьому кооперативі з правом одного голосу на зборах учасників.

У постійному користуванні ВК «Геолог» перебувала земельна ділянка площею 1,03 га для розміщення адміністративно-житлової забудови, в с.Оноківці вул. Карєрна, б/н, згідно державного акту на право постійного користування землею ЗК 01200048 від 22.07.1994 . Проте рішенням 12 сесії 4-го скликання ОСОБА_1 сільської ради від 18 червня 2004 року частина земельної ділянки площею 0,23 га. була вилучена з постійного користування кооперативу «Геолог» та переведена в землі запасу сільської ради. Кадастровий номер :11:018:0073 присвоєно земельній ділянці площею 0,80 га..

Рішенням загальних зборів ВК «Геолог» від 12.03.2014, оформленим протоколом № 1 було вирішено припинити користування земельною ділянкою 0,80 га, згідно державного акту на право постійного користування землею ЗК 01200048 від 22.07.1994.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як встановлено судом, підставою винесення відповідачем оспорюваного рішення ОСОБА_1 сільською радою є заява виробничого кооперативу "Геолог", яка подана директором ОСОБА_4 про припинення права користування до якої було долучено копію державного акта, копію свідоцтва про державну реєстрацію та корпію витягу з державного кадастру.

Таким чином, з наведеного слідує, що підставою винесення відповідачем оспорюваного рішення є заява виробничого кооперативу "Геолог", а не рішення загальних зборів ВК «Геолог» від 12.03.2014, оформленим протоколом № 1 було вирішено припинити користування земельною ділянкою 0,80 га, згідно державного акту на право постійного користування землею ЗК 01200048 від 22.07.1994, як зазначає позивач у позовній заяві, як підставу позову.

Покликання позивача у позовній заяві на те, що обставини встановлені у рішенні господарського суду Закарпатської області від 19.08.2016 року у справі №907/455/16, яким визнано не дійсним рішення загальних зборів ВК «Геолог» від 12.03.2014, оформленим протоколом № 1 було вирішено припинити користування земельною ділянкою 0,80 га, згідно державного акту на право постійного користування землею ЗК 01200048 від 22.07.1994, не потребує доказуванню в межах даної справи не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, оскільки підставою для оспорювання рішення загальних зборів позивачем наведено те що вказані збори були організовано і проведено без повідомлення про збори та без скликання усіх його учасників, тобто - із порушенням п.п. 9.4-9.7 Статуту (рішення господарського суду Закарпатської області від 19.08.2016 у справі № 907/455/16).

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких ґрунтуються його заперечення проти позову.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів - підстав позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову. Тому заперечення, (як і позовні вимоги) повинні бути доведені і не можуть базуватись на припущеннях.

З огляду на викладене в сукупності, доводи позивача спростовані матеріалами справи, а встановлені судом обставини справи не дають підстав для висновку, що оспорюваним рішенням були порушенні права позивача, що вимагають захисту в обраний позивачем спосіб захисту, жодних інших підстав та доказів позивачем не наведено, а відтак суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судовий збір суд покладає на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір віднести на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України та підлягає оскарженню до Львівського апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення підписано 19.12.2017 р.

Суддя Бобрик Г.Й.