РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017Справа №910/16904/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Чернігівський»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа»

про стягнення 10656,90 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Волохов Д.А. (представник за договором);

від відповідача - Перетятько В.Є. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Чернігівський» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» про стягнення заборгованості за Договором поставки № від 09.08.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, на виконання умов зазначеного договору, поставив відповідачеві товар, однак відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору отриманий товар в повному обсязі не оплатив, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 9322,01 грн. При цьому позивач зазначив, що крім спірних видаткових накладних відповідачу поставлялась продукція також на підставі інших видаткових накладних, зокрема від 17.08.2016 на суму 718,90 грн., від 02.09.2016 на суму 726,52 грн., від 02.09.2016 на суму 647,62 грн та від 10.10.2016 на суму 3703,34 грн., заборгованість за якими було погашено за рахунок отриманого від відповідача платежу від 11.04.2017.

Крім того, позивач просить стягнути, за порушення грошового зобов'язання, нараховані на вказану заборгованість 3% річних в розмірі 257,85 грн. та інфляційні втрати в сумі 1077,04 грн.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 10656,90 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Одночасно пояснив, що видаткова накладна від 10.10.2016 на суму 3703,34 грн у позивача відсутня, оскільки відповідачем підписаний примірник зазначеної накладної не повертався.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що позивач додав до матеріалів справи копії видаткових накладних на загальну суму 11471,84 грн. та зазначає, що відповідачем було здійснено часткову оплату, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 9322,01 грн. Проте відповідач не погоджується із такими висновками позивача та зазначає, що останнім було здійснено часткову оплату поставленого позивачем товару на суму 7946,21 грн. у зв'язку з чим у нього залишилась заборгованість в розмірі 3525,63 грн. В той же час відповідач вказує, що позивачем було надано відповідачеві акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого, станом на 11.11.2017 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 9322,01 грн., проте у вказаному акті звірки зазначені накладні, які не є предметом розгляду даної справи. Крім того у відповідача також відсутня інформація щодо поставки товару за видатковою накладною від 10.10.2016 на суму 3703,34 грн.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» (далі - відповідач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Чернігівський» (далі - позивач, постачальник) укладено Договір поставки №, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставляти товари по цінах і в асортименті, що вказуються в специфікації, разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих покупцем замовлень, а покупець зобов'язується приймати такі товари і оплачувати (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.2.1 Договору, ціна на товари, що поставляються, вказується в товарних накладних та Специфікації з ЕЦП сторін, що з моменту її підписання є невід'ємною частиною договору. Ціни вказуються і національній валюті, включаючи ПДВ, а також вартість упаковки, маркування і доставки товарів постачальником у вказане в замовленні місце поставки. Ціна, за якою поставляється товар, має біти ідентичною у замовленні, накладній та в діючій специфікації.

Згідно з п.4.1Договору, постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP - до місця призначення, вказаного в замовленні (правила «Інкотермс» в редакції 2010р.) тобто постачальник зобов'язується прийняти від покупця замовлення на поставку товару і здійснити її своїми засобами і за свій рахунок на адресу і в строк вказані в такому замовленні.

За умовами п.6.1 Договору, підставою для здійснення покупцем оплати поставленого товару є повне виконання постачальником своїх зобов'язань за договором. При наданні постачальником «Податкової накладної», яка пройшла реєстрацію в ЄРПН та отримала статус документа «Успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві» та «Накладної» завіреної ЕЦП постачальника (підпис відповідальної за передачу особи та печатку підприємства) протягом 5 календарних днів з дати поставки товару, вказаної в транспортній накладній, що підтверджується проставленням штампу «Товар отриманий», покупець оплачує поставлений товар на умовах відстрочення платежу з дати, вказаної в транспортній накладній, по платіжних днях в терміни, узгоджені сторонами в Додатку №1.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що при наданні постачальником «Податкової накладної», яка пройшла реєстрацію в ЄРПН та отримала статус документа «Успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві» та «Накладної» завіреної ЕЦП постачальника (підпис відповідальної за передачу особи та печатку підприємства) в трок більш ніж 5 календарних днів, з дати поставки товару, покупець сплачує поставлений товар в терміни, узгоджені сторонами в Додатку №1, з дати реєстрації в ЄРПН, при наявності статусу документа «Успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві», але в будь-якому випадку не раніше ніж з дати отримання «Накладної», завіреної ЕЦП постачальника (підпис відповідальної за передачу особи та печатку підприємства).

Відповідно до п.8.1 Договору, за порушення умов договору, винна сторона несе відповідальність за збитки, що виникли внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань відповідно до договору і законодавства України.

За умовами п.9.1 Договору, договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2017. Припинення дії договору не звільняє сторони від виконання всіх своїх зобов'язань, передбачених договором та невиконаних на момент припинення дії договору, в тому числі і зобов'язань пов'язаних з поверненням товару згідно умов даного договору, а також від відповідальності за невиконання таких зобов'язань.

Додатком №1 до договору сторони погодили строк виконання замовлення, встановивши його у 14 календарних днів та строк оплати поставленого товару, встановивши його у 30 календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору поставив відповідачеві товар, обумовлений договором, на загальну суму 11471,84 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних №6176 від 09.09.2016, №6181 від 09.09.2016, №6350 від 16.09.2016, №6519 від 23.09.2016, №6545 від 27.09.2016, №6546 від 27.09.2016, №6656 від 30.11.2016 та копіями податкових накладних. Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками обох сторін, доказів щодо наявності спорів стосовно якості або кількості поставленого позивачем товару матеріали справи не містять.

Однак відповідач поставлений товар в повному обсязі не оплатив, що не заперечується самим відповідачем.

Положеннями ст.712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу положень ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В той же час, судом встановлено, що 11.04.2017 відповідачем було здійснено часткову оплату існуючої заборгованості за договором в розмірі 7946,21 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №2392804 від 11.04.2017, за таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості та стягнення з відповідача різниці між сумою поставленого та оплаченого відповідачем товару в розмірі 3525,63 грн.

Факт існування заборгованості в розмірі 3525,63 грн. належним чином підтверджений матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Доводи позивача щодо зарахування частини сплаченої грошової суми позивачем в рахунок погашення інших видаткових накладних, у зв'язку з чим сума боргу по спірним накладним є більшою судом відхиляються з огляду на те, що позивачем не надано доказів поставки товару за вказаними накладними, зокрема оригіналів зазначених накладних для огляду у судовому засіданні, як не надано доказів наявності у відповідача заборгованості по іншим накладним, крім спірних, зазначені накладні не є предметом розгляду вказаної справи, а реквізити платіжного доручення не містять призначення платежу щодо сплати заборгованості по конкретним видатковим накладним, що надавало б позивачу підстави для вибіркового зарахування сплаченої суми по різним накладним.

Відтак, оскільки позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості по семи видатковим накладним за період з 09.09.2016 по 30.09.2016 на загальну суму 11471,84 грн., враховуючи часткову сплату заборгованості відповідачем, сплачені 11.04.2017 грошові кошти підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості по спірним накладним, в хронологічному порядку.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до положень статті 625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу 3% річних в розмірі 257,85 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1077,04 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок на предмет арифметичної правильності та відповідності вимогам закону, судом встановлено, що при здійснені вказаного нарахування позивачем допущено помилки, зокрема невірно визначено періоди нарахування вказаних сум, оскільки позивачем не повністю було враховано часткову оплату відповідачем поставленого товару по спірним накладним.

Так, враховуючи часткову оплату відповідачем вартості поставленого товару, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат за видатковими накладними №6176 від 09.09.2016, №6181 від 09.09.2016 №6350 від 16.09.2016, №6519 від 23.09.2016, №6545 від 27.09.2016 та видатковою накладною №6546 від 27.09.2016 (на суму 2113,93 грн.), обмеживши період нарахування за вказаними накладними днем фактичної часткової оплати - 11.04.2017, в той же час, за видатковою накладною №6546 від 27.09.2016 (на суму 715,54 грн.) період нарахування має становити з 11.04.2017 по 20.09.2017 та видатковою накладною №6656 від 30.09.2016 період нарахування становить по 20.09.2017, як і визначено позивачем у наданому розрахунку.

За таких обставин, здійснивши власний перерахунок заявлених позивачем до стягнення сум трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у цій частині та стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 767,73 грн. та трьох відсотків річних в сумі 149,10 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудмережа» (01103, м. Київ, Залізничне Шосе, буд. 57; ідентифікаційний код 36387249) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Чернігівський» (14021, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Старобілоуська, буд. 71; ідентифікаційний код 34452745) 3525 (три тисячi п'ятсот двадцять п'ять) грн. 63 коп. заборгованості, 149 (сто сорок дев'ять) грн. 10 коп. 3% річних, 767 (сімсот шістдесят сім) грн. 73 коп. інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору в сумі 666 (шістсот шістдесят шість) грн. 98 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 18.12.2017

Суддя Я.В. Маринченко