КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа№ 910/3377/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Майданевича А.Г.

За участю представників:

Від позивача : Соботник Р.В. - представник;

Від відповідача: не з'явилися;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2017

у справі № 910/3377/17 (судя Підченко Ю.О.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРСУМ"

про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Публічне акціонерне товариство "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРСУМ" про витребування майна, а саме - виробничої бази, загальною площею 2086, 0 кв. м., що розташована за адресою: місто Київ, провулок Фізкультури, 2.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/3377/17 від 19.04.2017 р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" задоволено:

- витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРСУМ" у власність Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" виробничу базу, загальною площею 2086,0 кв. м, що розташована за адресою: м. Київ, провулок Фізкультури, 2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРСУМ" на користь "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" 11 994, 02 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення 11.05.2017 Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

14.11.2017 до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" надійшла заява про виправлення описки в рішенні від 19.04.2017 у справі № 910/3377/17, в якій заявник просить суд виправити допущено в пункті 2 резолютивної частини рішення від 19.04.2017 у справі № 910/3377/17, та викласти у наступній редакції:

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРСУМ" (02002, м. Київ, вул. Мильчакова, буд. 5; ) у власність Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А; ) виробничу базу, загальною площею 2220,5 кв. м, що розташована за адресою: м. Київ, провулок Фізкультури, 2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00.

Обґрунтовуючи свою заяву ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" посилається на наступні обставини.

З метою реєстрації права власності ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" на виробничу базу на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 у справі № 910/3377/17, 03.11.2017 року позивач по справі звернувся із заявою про реєстрацію права власності на виробничу базу до державного реєстратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням державного реєстратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Дудник А.А. № 38046442 від 09.11.2017 року було зупинено розгляд вищезазначеної заяви з вимогою надати, зокрема, уточнюючу ухвалу суду щодо об'єкту, оскільки площа, зазначена в рішенні від 19.04.2017 у справі 910/3377/17, відмінна від площі, зазначеної в договорі іпотеки.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.11.2017 у справі № 910/3377/17 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" про виправлення описки в рішенні господарського суду міста Києва від 19.04.2017 року у справі № 910/3377/17 відмовити.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 17.11.2017 у справі № 910/3377/17 скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу ПАТ "КБ "Хрещатик", виправити допущену в пункті 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 у справі № 910/3377/17 в наступній редакції: "Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Версум" (02002, м. Київ, вул. Мильчакова, буд. 5, ) у власність Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А, ) виробничу базу, загальною площею 2220,5 кв. м, що розташована за адресою: м. Київ, провулок Фізкультури, 2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00".

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскарженої ухвали неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи та неправильно застосував норми процесуального права, у зв'язку з чим зазначена ухвала підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви Банку, від позивача до розгляду спору по суті та винесення рішення судом жодних уточнень щодо заявлених у позові вимог не надходило.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Тищенко А.І. та Майданевича А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК"" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.12.2017.

07.12.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" надійшли додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких позивач підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, які колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.

Представник Публічного акціонерного "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" в судовому засіданні 12.12.2017 надав пояснення по суті спору, підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2017 по справі № 910/3377/17 скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу ПАТ "КБ "Хрещатик", виправити допущену в пункті 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 у справі № 910/3377/17 в наступній редакції: "Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Версум" (02002, м. Київ, вул. Мильчакова, буд. 5, ) у власність Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А, ) виробничу базу, загальною площею 2220,5 кв. м, що розташована за адресою: м. Київ, провулок Фізкультури, 2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00".

В судове засідання 12.12.2017 уповноважені представники відповідача не з'явилися.

У відповідності до п. 3.9.1.-3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представника позивача, що з'явився у судове засідання колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Участь в судовому засіданні 12.12.2017 представників ТОВ "Версум", судом обов'язковою не визнавалась. Клопотань про продовження строку розгляду не заявлялось.

Також, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що у відповідності до ч.2 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а продовження зазначеного строку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України без клопотання сторони по справі, не передбачено ГПК України.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Такої ж правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України, зокрема, у своїй постанові від 07.07.2016 року по справі 910/21819/15.

Застосовуючи відповідно до ч.1ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності представників відповідача, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений п'ятнадцятиденним строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно із статтею 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів, прізвищ, імен, назв, тощо. Арифметичні помилки - це неправильне викладення:

- вихідних даних для розрахунків, які не відповідають наявним у справі доказам;

- результатів арифметичних дій.

Не може вважатися арифметичною помилкою неправильне застосування числових показників, які встановлені законом (наприклад, неправильне застосування ставок державного мита, індексів інфляції, процента за користування чужими коштами, цін і тарифів, ставок податків і зборів тощо) або договором (розміру неустойки, штрафу, пені).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть рішення, ухвали.

Відповідно до пункту 3.12. Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" просило суд першої інстанції саме про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРСУМ" у власність Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" виробничу базу, загальною площею 2086,0 кв. м, що розташована за адресою: м. Київ, провулок Фізкультури, 2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00.

Тоді як, заява про виправлення описки ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" фактично направлена на зміну предмета позову, а також призведе до зміни підстав, та, більше того, вказана заява зачіпає та змінює суть рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" про виправлення описки в рішенні Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали та не спростовують правильності висновків господарського суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду Київської області відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже підстав для її скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2017 у справі № 910/3377/17 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/3377/17 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

А.Г. Майданевич