ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р. Справа № 917/1820/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В. О.

за участі секретаря судового засідання Марченко В.О.

за участі представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність б/н від 04.01.2016),

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу НААНУ (вх. №3386 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 11.10.2017 у справі № 917/1820/16 (повне рішення складено 13.10.2017, суддя Тимощенко О.М.)

за позовом Приватного підприємства "Альфа Капітал", с.Рунівщина, Полтавська область,

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу НААНУ, с.Тахтаулове, Полтавська область,

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року приватне підприємство «Альфа-Капітал» звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу НААНУ про стягнення 760 830,43 грн заборгованості за договором про надання послуг з обробітку ріллі № 21 від 04.10.2014, з яких: 524 119,37 грн - сума основного боргу, 184 431,48 грн - пеня, 37 503,72 грн - інфляційні нарахування, 14 775,86 грн - 3% річних.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 11.10.2017 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу НААНУ на користь Приватного підприємства "Альфа Капітал" 524 119,37 грн основного боргу, 112 343,59 грн пені, 37503,72 грн інфляційних та 14 775,86 грн 3% річних, 10 331,14 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Скарга обґрунтована тим, що суд надав неналежну оцінку такому доказу відповідача, як угода про проведення взаємозаліку від 06.01.2015. Крім того, як стверджує відповідач, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №а-0000023 від 04.12.2014, доданий позивачем до матеріалів справи, являється недостовірним доказом наявності у відповідача заборгованості перед позивачем.

Як зазначено в скарзі, дійсно послуги позивачем на умовах договору надавались, але частково, і враховуючи суперечки, що виникли між сторонами щодо вартості робіт з врахуванням завищеної позивачем вартості використаних матеріалів, акт виконаних робіт, наданий позивачем до позову, насправді не підписувався відповідачем взагалі. Зобовязання відповідача по договору виконані в сумі 1 751 464,80 грн, що перевищує суму 1 323 934,20 грн, зазначену в акті, доданому позивачем до позову.

Також посилається на інші обставини, викладені в апеляційній скарзі.

28.11.2017 до суду від відповідача надійшла заява про призначення судової почеркознавчої експертизи (вх.№12242), в якій відповідач просив призначити повторно судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1) Чи виконано підписи від імені ОСОБА_2 директора Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України навпроти його прізвища у акті №а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1 323 934,20 грн, ОСОБА_2 чи іншою особою?

2) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 директора Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України навпроти його прізвища у акті №а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн навмисно зміненим почерком ?

2. Проведення експертизи доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3.

3. Оплату експертизи гарантує.

Представник позивача у судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№12246 від 28.11.2017) проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений ухвалою суду від 28.11.2017.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з відповідача 760 830,43 грн заборгованості за договором про надання послуг з обробітку ріллі № 21 від 04.10.2014, з яких: 524 119,37 грн сума основного боргу, 184 431,48 грн пеня, 37 503,72 грн інфляційні нарахування, 14 775,86 грн 3% річних.

Позов обґрунтовано тим, що 04.10.2014 між Приватним підприємством Альфа-Капітал, виконавцем, та Державним підприємством Дослідне господарство Тахтаулово Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України, замовником, укладено договір про надання послуг з обробітку ріллі №21, згідно з яким в порядку та на умовах визначених цим договором, виконавець зобов'язався на свій ризик надати послуги по обробітку ґрунту на землях замовника, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити виконані послуги.

Відповідно до п.1.2. договору предметом договору є надання комплексу наступних послуг: мульчування - площа 905,00 га, витрати на 1 га площі - 252,00 грн, всього витрат в тому числі ПДВ 228060,00 грн; дискування - площа 1487,7 га, витрати на 1 га площі - 378,00 грн, всього витрат в тому числі ПДВ 562350,60 грн; оранка - площа 1487,7 га, витрати на 1 га площі - 646,00 грн, всього витрат в тому числі ПДВ 961054,20 грн. Всього по послугах - 1 751 464,80 грн.

Відповідно до п.3.1. договору надані згідно умов даного договору послуги (виконані роботи) вважаються виконаними в повному обсязі з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі робіт та відсутності при цьому взаємних претензій. Акт приймання-передачі робіт складається сторонами після надання всього комплексу послуг.

Відповідно до п.4.1. договору загальна вартість послуг згідно з п.1.2.1. даного договору та кошторису (додаток 1 ) складає 1 751 464,80 грн (включно ПДВ). Остаточна вартість договору при необхідності буде визначена при підписанні сторонами акту приймання-передачі робіт за додатковою угодою, згідно з п.1.5 договору.

Відповідно до п.4.2. договору оплата проводиться шляхом безготівкового перерахування на розрахунковий рахунок виконавця в термін жовтень-листопад 2015 року згідно актів приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п.5.2. договору за несвоєчасний розрахунок замовник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення від суми заборгованості. Позовна давність на вимоги виконавця про стягнення пені складає 3 (три) роки.

Відповідно до п.9.1. договору цей договір набуває чинність з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін та діє до 30 листопада 2015 року.

27.01.2015 між сторонами підписана додаткова угода №1 до договору про надання послуг з обробітку ріллі №21 від 04.10.2014, якою сторони внесли зміни до п.1.2.1. договору та виклали його у наступній редакції: «найменування послуги: дискування - площа 960,00 га, витрати на 1 га площі - 378,00 грн, всього витрат в тому числі ПДВ 362 880,00 грн; оранка - площа 1487,7 га, витрати на 1 га площі - 646,00 грн, всього витрат в тому числі ПДВ 961 054,20 грн. Всього по послугах - 1 323 934,20 грн.»

Як зазначив позивач, на виконання умов договору ним були надані відповідачу послуги з обробітку ґрунту (дискування та оранка) на загальну суму 1 323 934,20 грн, в т.ч. ПДВ, на підтвердження чого позивач надав підписаний сторонами акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №а-00000023 від 04.12.2014. Проте, відповідач взяті на себе за договором зобов'язання щодо оплати наданих послуг здійснив лише частково на суму 799 814,83 грн шляхом зменшення заборгованості за іншими цивільно-господарськими зобовязаннями, в звязку з чим виникла заборгованість в сумі 524 119,37 грн, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на те, що сума зобов'язань відповідача за договором № 21 від 04.10.2014 була повністю погашена внаслідок підписання сторонами 06.01.2015 угоди про проведення взаємозаліку. Крім того, як зазначив відповідач, позивачем був наданий до зустрічної звірки ДФС акт №а-0000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаний в односторонньому порядку, а саме виконавцем робіт ПП "Альфа-Капітал". Згідно даних бухгалтерського обліку підприємства по вищевказаному договору від 04.10.2014 №21 станом на 01.01.2015 рахувалась дебіторська заборгованість в сумі 1 751 464,80 грн. Оплата господарством не проводилась, кошти по даному договору на рахунок підприємства не надходили. Такі дані, викладені працівниками ДФС внаслідок проведеної перевірки згідно наданих саме позивачем документів та даних, свідчать про те, що доданий позивачем акт №а-0000023 від 04.12.2014 на суму 1 323 934,20 грн, можливо підроблений. Адже, на дату проведення зустрічної перевірки позивач надавав акт з тим самим номером та датою підписання, однак не підписаний відповідачем і на іншу суму, а саме 1 751 464, 80 грн. Тому, відповідач просив суд припинити провадження по даній справі, враховуючи повне виконання відповідачем зобов'язань перед позивачем до подання позову.

16.01.2017 до суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової технічно-почеркознавчої експертизи по справі.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.01.2017 призначено судову почеркознавчу та технічну експертизу документа, проведення якої доручено Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3. На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1) Чи виконано підписи від імені ОСОБА_2 директора Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України навпроти його прізвища у акті № а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн, ОСОБА_2 чи іншою особою?

2) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 директора Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України навпроти його прізвища у акті № а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн навмисно зміненим почерком?

3) Чи відповідає відтиск печатки Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України, зображення якого міститься у акті № а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн, відтиску печатки вказаного підприємства?

4) Чи виконаний відтиск печатки Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України, зображення якого міститься у акті № а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн, з використанням технічних засобів друку чи будь-яких інших засобів?

18.07.2017 до Господарського суду Полтавської області надійшов висновок №126 судово-технічної експертизи документів по матеріалах справи з господарського спору №917/1820/16 від 14.07.2017 Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3 щодо відтиску печатки Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України у акті №а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн.

Відповідно до листа Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3 №124/125 від 14.07.2017 матеріали справи повернуто без проведення почеркознавчої експертизи, оскільки станом на 14.07.2017 попередня оплата експертизи не проведена.

11.10.2017 Господарським судом Полтавської області прийнято оскаржуване рішення.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.836 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як вже зазначалось, позивачем виконано роботи (надані послуги) за договором №21 від 04.10.2014 на суму 1 323 934,20 грн, в т.ч. ПДВ, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №а-00000023 від 04.12.2014, підписаним обома сторонами та скріпленим їх печатками. В даному акті вказано про відсутність претензій у сторін одна до одної.

Позивач в позовній заяві посилався на те, що оплата відповідачем проведена частково в сумі 799 814,83 грн шляхом зменшення заборгованості за іншими цивільно-господарськими зобовязаннями, тому станом на 07.11.2016 згідно бухгалтерських документів за відповідачем рахується дебіторська заборгованість в сумі 524 119,37 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на те, що сума зобов'язань відповідача по договору №21 від 04.10.2014 була повністю погашена внаслідок підписання сторонами 06.01.2015 угоди про проведення взаємозаліку.

Приписами ст. 601 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Відповідно до угоди про проведення взаємозаліку від 06.01.2015, укладеною між Приватним підприємством "Альфа Капітал", сторона 1, та Державним підприємством "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу НААНУ, сторона 2, сторони погодили, що сторона 1 зменшує заборгованість стороні 2 на суму 4 084 650,00 грн, в т.ч. ПДВ згідно договорів про надання сільськогосподарських послуг та збиранню урожаю №7 від 24.02.2014 року та №21 від 04.10.2014. Сторона 2 зменшує заборгованість стороні 1 на суму 4 084 650,00 грн, в т.ч. ПДВ по договору купівлі-продажу №30/10-2014 від 30.10.2014.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, умовами угоди про проведення взаємозаліку сторони чітко не погодили в якій саме частині із загальної суми (4 084 650,00 грн в т. ч. ПДВ) позивач повинен зменшити заборгованість по договору про надання сільськогосподарських послуг та збиранню урожаю №7 від 24.02.2014, а в якій по договору №21 від 04.10.2014. Крім того, в матеріалах справи відсутній договір купівлі-продажу №30/10-2014 від 30.10.2014.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням відсутності в матеріалах справи договору купівлі-продажу №30/10-2014 від 30.10.2014, колегія суддів апеляційної інстанції позбавлена можливості надати оцінку зустрічності, однорідності та настання строку виконання за даним зобовязанням, що є необхідною умовою згідно вимог ст.601 ЦК України. Тому висновок місцевого господарського суду про часткове погашення вимог за договором №21 від 04.10.2014 вважає передчасним та таким, що не доведений матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що за наявними в матеріалах справи документами підстави для зарахування зустрічних однорідних вимог відсутні, проте, враховуючи, що позивач просив суд стягнути з відповідача 524 119,37 грн, що є правом позивача, дана вимога є обґрунтованою.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на довідки зустрічної звірки, проведеної в ПП "Альфа-Капітал" за період з 01.01.2014 по 31.03.2015 Державною фіскальною службою в Полтавській області №07-22/115 від 15.05.2015 щодо надання позивачем при перевірці іншого акту №а-00000023 від 04.12.2014, з огляду на те, що факт неподання документу для перевірки органу ДФС не є однозначним доказом його відсутності.

Крім того, в довідці ДФС в Полтавській області від 15.05.2015 №07-22/115, встановлено, що роботи по договору №21 від 04.10.2014 проводились в с. Тахтаулово, в звязку з чим головному бухгалтеру підприємства надано письмовий запит №1 від 05.05.2015 щодо надання підтверджуючих документів стосовно переміщення сільськогосподарської техніки до місця виконання робіт на полях ДП «ДГ «Тахтаулово». На вказаний запит головним бухгалтером підприємства ОСОБА_4 надано письмову відповідь про те, що «Реєстри на переміщення сільськогосподарської техніки не ведуться, виїзд здійснюється по нарядах агронома згідно виданих дорожніх листів тракториста.» До зустрічної звірки надано дорожні листи тракториста в яких зазначено які роботи, на якій площі та скільки було використано пального для виконання цих робіт. Відповідно до наданих дорожніх листів трактористів було оброблено мульчуванням земельні ділянки загальною площею 905 га. та використано 841 л. дизельного пального у період з 10.09.2014 по 13.10.2014, дискування земельних ділянок загальною площею 1487,7 га. та використано 3454 л. дизельного пального у період з 11.09.2014 по 30.10.2014, оранка земельних ділянок загальною площею 1484,7 га. та використано 23801 л. дизельного пального у період з 01.10.2014 по 28.1 1.2014.

Щодо посилання відповідача, на те, що акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №а-0000023 від 04.12.2014, доданий позивачем до матеріалів справи, являється недостовірним доказом наявності у відповідача заборгованості перед позивачем, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, у даній справі було проведено судово-технічну експертизу документів.

Для проведення експертизи відповідачем було надано декілька документів господарства з відтиском печатки.

Відповідно до висновку №126 судово-технічної експертизи документів по матеріалах справи з господарського спору №917/1820/16 від 14.07.2017 Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3, відтиски печатки Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України у акті №а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1323934,20 грн нанесені за допомогою рельєфного кліше, виготовленого з дотриманням технології виробництва кліше печаток і штампів, яка застосовується на підприємствах, що мають дозвіл на їх виготовлення. Крім того, як зазначено у висновку, за результатами дослідження документів, наданих у якості вільних зразків підпису ОСОБА_2 та які містять відтиски печатки ДП "ДГ Тахтаулово " ІСГ ПС НААНУ", відтиски печатки ДП "ДГ "Тахтаулово" ІСГ ПС НААНУ" у акті № а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1 323 934,20 грн, та у документах: лист вих. ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_5 № 8 від 27.01.2015; акт здачі-приймання робіт №ИС/065057 від 17.11.2014, складений між ТОВ "Центр Сертифікації Ключів "Україна" та ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_5; акт здачі-прийняття робіт (послуг) №ИС/064733, складений 14.11.2014 між ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_5 та ПП Софт-Сервіс; акт до договору №47 від 17.09.2014, складений 07.11.2014 між ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_5 та ФО-П ОСОБА_6; договір №47 від 17.09.2014, укладений між ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_5 та ФО-П ОСОБА_6 з додатком Договірна ціна; акт № ОУ-0000458 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.10.2014 складений між ПП БАЛАНС ЕКО та ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_5; додаткова угода про внесення змін (доповнень) до договору про постачання електричної енергії №3072 від 29.10.2008, укладена 01.10.2014 між ПАТ Полтаваобленерго та ДП "Дослідне господарство "Тахтаулово" ОСОБА_5; додаток №9 до договору про постачання електричної енергії від 29.10.2008 №3072 Порядок участі споживача в графіках обмеження електроспоживання та графіках аварійних відключень на період з 01.10.2014 по 01.10.2015; додаток №1 до договору про постачання електричної енергії від 29.10.2008 №3072 "Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу", нанесені однією і тією самою печаткою ДП "ДГ "Тахтаулово" ІСГ ПС НААНУ".

В інших документах, наданих відповідачем для проведення експертизи, відтиски печатки Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України у акті №а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1 323 934,20 грн нанесені різними кліше печаток ДП "ДГ "Тахтаулово" ІСГ ПС НААНУ".

Відповідно до листа Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3 №124/125 від 14.07.2017 матеріали справи повернуто без проведення почеркознавчої експертизи, оскільки станом на 14.07.2017 попередня оплата експертизи не проведена.

Відповідачем в суді апеляційної інстанції було надано заяву про призначення судової почеркознавчої експертизи.

15.12.2017 набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в новій редакції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Враховуючи, що матеріалами експертизи підтверджено те, що відтиск печатки у акті №а-00000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 1 323 934,20 грн нанесено печаткою Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу Національної академії аграрних наук України, а також те, що відповідачем не заперечується підписання угоди про проведення взаємозаліку від 06.01.2015, та відповідно, наявність боргу перед позивачем, колегія суддів вважає посилання відповідача на те, що зазначений акт являється недостовірним доказом наявності у відповідача заборгованості перед позивачем, необґрунтованими, а проведення почеркознавчої експертизи -недоцільним, в звязку з чим у задоволенні заяви відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи слід відмовити.

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені ст.611 Цивільного кодексу України, зокрема, щодо сплати неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

В пункті 5.2. договору сторони погодили, що за несвоєчасний розрахунок замовник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення від суми заборгованості. Позовна давність на вимоги виконавця про стягнення пені складає 3 (три) роки.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 184 431,48 грн за період з 01.12.2015 по 07.11.2016.

Колегія суддів перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, погоджується з висновком місцевого господарського суду, що при нарахуванні пені позивачем не враховано вимоги статті 232 ГК України, в звязку з чим судом першої інстанції правомірно задоволено пеню в розмірі 112 343,59 грн.

Щодо стягнення 3% річних за період з 01.12.2015 по 07.11.2016 у розмірі 14 775,86 грн та 37 503,72 грн інфляційних за період 01.12.2015 по 07.11.2016, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Відповідно до п.3.1. постанови Вищого господарського суду України №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

За таких обставин, вимога позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 14 775,86 грн та 37 503,72 грн інфляційних є обґрунтованою та правомірно задоволена судом першої інстанції.

Відповідно до п.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до п.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення по даній справі, тому рішення Господарського суду Полтавської області від 11.10.2017 у справі № 917/1820/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 254, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Тахтаулово" Інституту сільського господарства північного сходу НААНУ залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 11.10.2017 у справі № 917/1820/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 26.12.2017

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Фоміна В. О.