ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2017 року Справа № 904/8499/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Дармін М.О., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Манчік О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення П"ятихатської районної державної адміністрації на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2017 року у справі №904/8499/17, суддя Воронько В.Д., повний текст рішення складено 07.11.2017р.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро

до відповідача: Управління соціального захисту населення П"ятихатської районної державної адміністрації, м.П"ятихатки Дніпропетровської області

про стягнення 61 208, 85грн.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.12.2017р. справу № 904/8499/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Антонік С.Г., суддів Дармін М.О., Чимбар Л.О.

Ухвалою суду від 18.12.2017р. даною колегією суддів справу № 904/8499/17 прийнято до свого провадження.

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» звернулося з позовом до Управління соціального захисту населення Пятихатської районної держаної адміністрації про стягнення 61 208,85 грн. заборгованості з відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговій категорії населення у 2016 році.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує свої зобовязання покладені на нього діючим законодавством щодо компенсування позивачу витрат понесених в результаті надання послуг пільгові категорії населення, що мешкає у Пятихатському районі.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2017р. ( суддя Воронько В.Д.) позов задоволено.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Пятихатської районної державної адміністрації на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" заборгованість у сумі 61208,85 грн. на відшкодування витрат по наданню телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення у 2016 році та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Рішення суду мотивоване доведеністю вимог позивача та порушенням зобовязання взятого на себе державою в особі відповідача.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся в Дніпропетровський апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що Законом України Про державний бюджет України на 2016 рік субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для надання компенсації за послуги зв'язку окремих категорій громадян передбачено не було, як не передбачено таких видатків і у місцевому бюджеті. У звязку з цим відповідач не міг взяти зобовязання щодо проведення розрахунків за надані послуги пільговій категорії громадян за 2016 рік.

Крім того, в результаті перевірки було виявлено, що до списків на відшкодування за послуги зв'язку за 2016 рік було включено громадян, які померли, вибули та пільга закрита на загальну суму 1835, 57 грн. Отже, заявлена сума позову повинна становити 59 373, 28 грн.

Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати і в позові відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні вказав, що відсутність в бюджеті коштів не позбавляє відповідача, як головного розпорядника коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, обовязку компенсувати витрати позивача. Просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, який набрав чинності 15.12.2017р., справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст.. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги зазначає наступне.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" є юридичною особою, що здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Статуту та внутрішніх актів Товариства.

Згідно п. 2.2.1. Статуту, одним з основних видів діяльності Товариства є надання телекомунікаційних послуг, в тому числі послуг фіксованого місцевого, міжміського, міжнародного та рухомого (мобільного) зв'язку, радіозв'язку ( з використанням радіочастот), послуг цифрового телебачення, інших послуг мультисервісних мереж та інших телекомунікаційних додаткових (супутніх) послуг.

Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації від 28.09.2006р. № 384 Позивача включено до Реєстру Операторів, провайдерів телекомунікацій за № 74.

Відповідно до ч. 1 ст. 37, ч. 1 ст. 63 Закону України «Про телекомунікаційні послуги», оператори, провайдери телекомунікацій здійснюють свою діяльність та надають телекомунікаційні послуги відповідно до законодавства про телекомунікації.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012р., споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг звязку та критерії їх надання.

Право окремих категорій громадян на пільги з оплати телекомунікаційних послуг встановлено Законом України від 22.10.1993р. № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту, Законом України від 28.02.1991р. № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Законом України від 23.03.2000р. № 1584-ІІІ Про жертви нацистських переслідувань", Законом України від 26.04.2001р. № 2402-ІІІ Про охорону дитинства, Законом України від 24.03.1998р. № 203/98-ВР Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист.

Механізм реалізації визначених законодавством України соціальних гарантій, зокрема отримання пільг з оплати послуг звязку та їх фінансування, визначається ст. 89, 102 Бюджетного кодексу України, Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. № 117, Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002р., Порядком надання окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 389.

Відповідно до вищенаведених законодавчих актів України надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян є обов'язком Позивача. При цьому в силу положень Законів України, якими встановлені пільги окремим категоріям громадян, держава взяла на себе обов'язок відшкодовувати витрати підприємств, що надають такі послуги особам, які мають право на відповідні пільги.

Згідно з ч. 5 ст. 102 Бюджетного кодексу України, надання пільг з послуг зв'язку здійснюється за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту населення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно п. 3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання соціального захисту населення.

В пункті 2 Постанови № 256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Отже, на відповідача як головного розпорядника коштів покладено обов'язок щодо здійснення розрахунків з постачальниками послуг, в тому числі і операторами телекомунікацій, за послуги, надані особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (далі - Положення №117), підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 15 числа надають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою 2-пільга.

Згідно п. 11 Положення № 117, на Відповідача, як на уповноважений орган, покладено обов'язок щомісяця:

1) звіряти інформацію, що міститься в Реєстрі з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не проводить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складати:

- реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають пільги, згідно з формою 5-пільга та реєстр розрахунків згідно з формою 7-пільга;

- акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою 3- пільга.

У відповідності до п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, позивачем були надані відповідачу, як уповноваженому органу, розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам в період січень-грудень 2016р., згідно з формою 2-пільга.

Витрати позивача, пов'язані з наданням пільг з січня по грудень 2016 року, що залишились не відшкодованими позивачем, відповідно форм "2-пільга", складають 61208,85 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим до матеріалів справи.

Відповідач відшкодування коштів за надані у 2016 році пільги не здійснив взагалі.

Таким чином загальна заборгованість склала 61208,85 грн.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст..4 ЦК України, до актів цивільного законодавства відносяться, поміж іншого, закони України та постанови Кабінету Міністрів України.

З вищенаведених актів цивільного законодавства випливає обовязок позивача надавати пільги окремим категоріям громадян, а обовязок відповідача відшкодовувати витрати позивача.

З пп.1 п.11 Положення № 117 випливає, що відповідачу надано право не проводити розрахунки лише у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг і лише до уточнення інформації.

Не приймається судом до уваги й те, що Законом України «Про держаний бюджет на 2016 рік» не було передбачено субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для надання компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян, оскільки відповідно до ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу, бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Державною казначейською службою України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Крім того, в п.26 Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Кечко проти України» прямо зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Заява скаржника про те, що сума позову повинна становити 59 373,28 грн. оскільки у зв?язку з проведеною управлінням перевіркою було виявлено, що до списків на відшкодування за послуги зв'язку за 2016 рік було включено громадян, які померли, вибули та пільга закрита на загальну суму 1835, 57 грн. не приймаються до уваги у зв?язку з наступним.

Відповідно до ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, докази , які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Матеріалами справи встановлено, що позивач направляв відповідачу форми "2-пільга" і відповідач мав обовязок і можливість здійснити перевірку до закінчення розгляду справи судом першої інстанції. Чого не було зроблено. Доказів поважності причин суду не надано.

За наведених обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Рішення суду слід залишити в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення П"ятихатської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2017 року у справі № 904/8499/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду України протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складно 26.12.2017р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Л.О. Чимбар

__________________ ОСОБА_1