ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2017 Справа № 904/2271/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топмарк", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2М, довіреність №б/н від 14.03.2017 року

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 03.04.2017 року

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топмарк" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Розпорядженням керівника апарату суду № 230 від 04.04.2017 у зв'язку з задоволенням заяви судді Ярошенко В.І. про самовідвід від розгляду справи № 904/2271/17, відповідно до п. 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу №904/2271/17 передано на розгляд судді Золотарьовій Я.С.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 прийнято справу до провадження та справу призначено до розгляду в засіданні на 19.04.2017.

23.03.2017р. від позивача надійшла заява про забезпечення позову. Згідно поданої заяви, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" зазначає, що права позивача як іпотекодержателя неодноразово порушувалися, що дає підставу припустити, що нерухоме майно, яке на момент пред'явлення позову належить відповідачу на праві власності може бути відчужено третім особам, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду. Тому позивач вважає за необхідне накласти арешт на комплекс будівель та споруд загальною площею 1 338,2 кв.м, що знаходиться за адресою м.Кривий Ріг, вул. Конституційна, буд. 7.

30.03.2017 надійшла зустрічна позовна заява від відповідача по справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Топмарк".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Топмарк" повернуто без розгляду на підставі пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 19.04.2017 на 10.05.2017.

Третьою особою, 03.04.2017р. подано відзив, згідно якого ОСОБА_1 посилається на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривий Ріг у справі №2-891/11, яким було стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №СМ-SME0AU/043/2007 від 13.02.2007р. в розмірі 747 913,23 грн. 17.03.2016р. державним виконавцем Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-891/11, 22.04.2016р. проведено опис арештованого майна, яке в подальшому було передано на реалізацію ДФ ДП "Сетам" шляхом проведення електронних торгів.27.12.2016р. позивача було повідомлено листом №42475-42477 від 19.12.2016р., що майно не реалізоване у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів, та запропоновано ТОВ "ОТП Факторинг Україна" залишити за собою непродане майно в рахунок погашення заборгованості в сумі 749 733 грн., за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію. 23.01.2017р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у зв'язку з тим, що стягувач відмовився залишити за собою майно боржника нереалізоване під час виконання рішення суду в рахунок погашення існуючої заборгованості в сумі 747 913,23 грн. Окрім того, позивачем не додано до позовної заяви доказів внесення до Державного реєстру іпотек заміни Первинного іоптекодержателя (ЗАТ "ОТП ОСОБА_5") на Нового Іпотекодержателя (ТОВ "ОТП "Факторинг Україна"). Без таких доказів позивач не може реалізувати своє право, передбачене ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", на задоволення вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, так як таке право встановлене законом тільки для Іпотекодержателя, яким позивач не є. З урахуванням викладеного, третя особа, просить суд припинити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору.

27.04.2017 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на ухвалу господарського суду від 04.042017 про повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2017 зупинено провадження у справі до її повернення з Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 залишено без змін.

19.06.2017 справа № 904/2271/17 повернута до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2017 поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 04.07.2017.

22.06.2017 від Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшов запит № 904/2271/17/20278/17 про надіслання справи у зв'язку з надходженням касаційної скарги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2017 зупинено провадження у справі до її повернення з Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2017 касаційну скаргу залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 залишені без змін.

17.10.2017 справа № 904/2271/17 повернута до Господарського суду Дніпропетровської області.

Розпорядженням керівника апарату суду № 897 від 01.11.2017 у зв'язку з тим, що у судді Золотарьової Я.С. закінчився термін повноважень та відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи по вх. № 4-2285/17 справи № 904/2271/17.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2017 справу № 904/2271/17 передано на розгляд судді Бондарєву Е.М.

Ухвалою суду від 02.11.2017 справа № 904/2271/17 прийнята до провадження, поновлено провадження у справі №904/2271/17, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 16.11.2017.

05.12.2017 представник позивача звернувся до суду із клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи та просив на вирішення експерта поставити питання щодо ринкової вартості, станом на дату проведення експертизи, нерухомого майна, що є предметом іпотеки за договором іпотеки № РМ-SME0AU/043/2007 від 13.02.2017, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6, за реєстровим № 465, а саме: комплексу будівель та споруд загальною площею 1 338,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Конституційна, будинок 7. Також позивач просить суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Топмарк" надати експерту доступ до об'єкта(ів) дослідження та надати на вимогу судового експерта всі необхідні для проведення судової експертизи документи.

14.12.2017р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній просить відмовити в задоволенні позову, оскільки Договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року було укладено сторонами в момент дії п.1 розпорядження Держфінпослуг №231 від 03.04.2009р. "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг", що автоматично відносить його до нікчемних правочинів на підставі закону. Окрім того, позивачем не надано доказів внесення до Державного реєстру іпотек відомостей про вчинення 12.11.2010р. між первинним іпотекодержателем та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" договору про відступлення права вимоги за договорами забезпечення. А тому у ТОВ "ОТП Факторинг Україна" відсутнє право звертатися до суду з позовом про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

За клопотанням позивача справа розглядалася в режимі відеоконференції.

Розгляд справи відкладався до 30.11.2017р., 05.12.2017р., 14.12.2017р.

В судовому засіданні 14.12.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Закритим акціонерним товариством "ОТП ОСОБА_5" (надалі ОСОБА_5) та ОСОБА_1 (надалі Позичальник) 13.02.2007р. було укладено Кредитний договір №СМ-SME0AU/043/2007 (надалі Кредитний договір). Згідно п.1.1. ОСОБА_5 надає Позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній в частині №1 цього ОСОБА_5, а Позичальник приймає, зобов'язується належним чином використовувати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, визначені у цьому договорі. Розмір кредиту складає 175000,00 доларів США. Розмір траншів: 1 транш 175 000,00 доларів США; Цільове використання кредиту: на споживі цілі; Річні база нарахування процентів: 360 днів у році; Дата остаточного повернення Кредиту: 13 лютого 2011 року.

Відповідно до п. п. 1.4.1.4., 1.4.1.5 Кредитного договору, проценти нараховуються у день сплати процентів, але не пізніше дати, визначеної у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до ОСОБА_5), кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачується Позичальником відповідно до умов ст. 1.5. ОСОБА_5. Проценти (крім процентів за прострочений кредит) сплачуються позичальником на транзитний або поточний рахунки у Банку в розмірі, визначеному п.п. 1.4.1.1.- 1.4.1.4. ОСОБА_5.

Згідно п. 1.5.1., 1.5.1.1. Кредитного договору, погашення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Нараховані в порядку передбаченому цим ОСОБА_5 проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідно частини кредиту в строк передбачений в Графіку повернення кредиту та сплати процентів.

Відповідно до п.7.3 цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, включаючи всі додатки до нього, і діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому ОСОБА_5 в повному обсязі.

В забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, між Закритим акціонерним товариством "ОТП ОСОБА_5" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) 13.02.2007 року було укладено договір іпотеки №РМ- SME0AU/043/2007 (надалі Договір іпотеки).

Відповідно до п.2.1. ОСОБА_5 іпотеки іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником кожного і всіх його Боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі з усіма змінами та доповненнями до нього.

Згідно п.3.1 даного ОСОБА_5 предметом іпотеки є комплекс будівель та споруд , що знаходяться за адресою: місто Кривий Ріг, вул.Конституційна, буд. 7, та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, що підтверджується ОСОБА_5 купівлі-продажу нерухомості, посвідченого 20.12.2005р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7, р-р №18186, зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.02.2006р. за реєстраційним номером 6894689, що посвідчується Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №9759813, виданим 06.02.2006р. Комунальним підприємством "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 20.12.2005р. цим же нотаріусом, номер правочину 1055017.

12.11.2010р. Публічним акціонерним товариством ОТП ОСОБА_5 (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Згідно п. 3.1 даного ОСОБА_5 в порядку та на умовах, визначених цим ОСОБА_5, Продавець продає (переуступає) Покупцю права на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку 1 до ОСОБА_5), а Покупець приймає такий кредитний портфель та зобовязується сплатити на користь Продавця винагороду.

Відповідно п.п. а п. 3.3 ст. 3 ОСОБА_5 купівлі-продажу кредитного портфелю, покупець набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до Боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до Боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до Боржників щодо сплати штрафних санкцій.

Відповідно до Додатку 1 до ОСОБА_5 купівлі-продажу кредитного портфелю, ПАТ ОТП ОСОБА_5 було передано ТОВ ОТП Факторинг Україна, у тому числі, права вимоги за Кредитним договором №СМ-SME0AU/043/2007 від 13.02.2007р.

Окрім того, 12.11.2010р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна (Фактор) та Публічним акціонерним товариством ОТП ОСОБА_5 (Клієнт) було укладено Договір про відступлення права вимоги. Згідно предмету даного договору, у зв'язку з укладенням ОСОБА_5 купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 12.11.2010р. сіж Фактором і Клієнтом, за яким Клієнт передав Фактору права вимоги за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до даного ОСОБА_5 (надалі Кредитні договори), укладеними між Клієнтом та позичальниками Клієнта, перелік яких міститься в Додатку №1 до даного ОСОБА_5 (надалі Боржники), що забезпечений іпотекою/заставою за Договорами іпотеки/Договорами застави, перелік яких міститься в Додатку №1 до даного ОСОБА_5 (надалі ОСОБА_5 забезпечення), укладеними між Клієнтом (в ОСОБА_5 забезпечення іменується Іпотекодержатель чи Заставодержатель) та Боржниками/Третіми особами (в ОСОБА_5 забезпечення іменуються Іпотекодавець(вці) чи Заставодавец(вці) ) (надалі Іпотекодавець/Заставодавець) сторони домовилися про наступне: Клієнт передає та відступає Фактору сукупність прав, належних Клієнту за Договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно. За цим ОСОБА_5 до Фактора переходять всі права Клієнта як сторони, що іменується "Іпотекодержатель/Заставодержатель у зобов'язаннях, які виникли на підставі ОСОБА_5 забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим ОСОБА_5 (включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки/застави).

Згідно додатку до ОСОБА_5 про відступлення права вимоги, ПАТ ОТП ОСОБА_5 передав ТОВ ОТП Факторинг Україна, у тому числі, право вимоги за ОСОБА_5 іпотеки №РМ- SME0AU/043/2007 від 13.02.2007 р.

Позивач вважає, що набув право звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості шляхом проведення прилюдних торгів на підставі ОСОБА_5 про відступлення права вимоги від 20.11.2010 р., згідно якого, останній отримав право вимоги до боржників за Кредитним ОСОБА_5 та ОСОБА_5 іпотеки, який укладено в забезпечення виконання Кредитного договору.

ТОВ ОТП Факторинг Україна звернулося з позовом про звернення стягнення на заставлене майно, оскільки боржником ОСОБА_1 неналежним чином виконувалися умови Кредитного договору щодо своєчасного та повного повернення суми кредиту та інших зобов'язань згідно умов договору. На даний час не виконано рішення суду по справі №2-891/11 від 20.04.2012р., яким було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суму заборгованості за кредитним договором №СМ-SME0AU/043/2007 від 13.02.2007р. в розмірі 747 913, 23 грн., з яких заборгованість за кредитом 668 298,16 грн.; заборгованість по відсотками 79 615,07 грн. та судові витрати у розмірі 1 820,00 грн.

Окрім того, позивач зазначає, що Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг 01.10.2014р. було прийнято заочне рішення у справі № 212/7636/14-ц (провадження № 2/212/3102/14), а також додаткове рішення від 29.12.2014р. у цій же справі, згідно якого було визнано припиненими правовідносини, які виникли на підставі договору іпотеки №РМ- SME0AU/043/2007 від 13.02.2007 р., укладеного між ПАТ "ОТП ОСОБА_5" та ОСОБА_1, скасовано заборону на відчуження іпотечного майна комплексу будівель та споруд, що знаходиться за адресою м.Кривий Ріг, вул. Конституційна, буд. 7, зареєстрованого в реєстрі за №466/32 від 13.02.2007р., а також виключено з Державного реєстру іпотек відповідний запис №4492543 від 13.02.2007р. про іпотеку комплексу будівель та споруд за вищевказаною адресою.

Разом з тим, Жовтневим районним судом м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, ухвалою від 21.07.2015р. у справі №212/7636/14-ц, скасовано заочне рішення від 01.10.2014р., а ухвалою суду від 25.09.2015р. позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ОТП ОСОБА_5" про припинення правовідносин залишено без розгляду.

При цьому заочне рішення у справі №212/7636/14-ц від 01.10.2014р. було виконано та скасовано обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить надана в матеріали справи копія ОСОБА_3 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.231-232, том.2).

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна право власності на комплекс будівель та споруд, який знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Конституційна, буд. 7, на час розгляду справи, зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "Топмарк".

З огляду на викладене, позивач зазначає, що з урахуванням приписів ст. 23 Закону України Про іпотеку до відповідача перейшли права та обовязки Іпотекодавця за ОСОБА_5 іпотеки №РМ- SME0AU/043/2007 від 13.02.2007 р., з огляду на що, позивач просить в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 звернути стягнення на предмет іпотеки, який на даний час належить на праві власності відповідачу ТОВ Топмарк .

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За приписами ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України підставою виникнення застави є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 33 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 24 Закону України Про іпотеку, відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

В матеріали справи не надано доказів державної реєстрації ОСОБА_5 про відступлення права вимоги від 20.11.2010 р., який укладений між Публічним акціонерним товариством ОТП ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б спростовували зазначене вище та свідчили про здійснення державної реєстрації ОСОБА_5 відступлення права вимоги від 20.11.2010 р., позивачем суду не надано.

З огляду на викладене, господарський суд приходить до висновку про те, що відсутність державної реєстрації ОСОБА_5 відступлення права вимоги від 20.11.2010 р. свідчить про недотримання обовязкової форми його укладення, а тому останній не є укладеним в розумінні ст. 24 Закону України Про іпотеку.

Крім того, суд зазначає, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.12.2014, стаття 23 Закону України "Про іпотеку" не може бути застосована, якщо на момент відчуження нерухомого майна у відповідних державних реєстрах була відсутня інформація про наявність іпотеки та інших обтяжень.

Окрім того, Договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 р., який укладений між ПАТ "ОТП ОСОБА_5" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" є договором факторингу, оскільки за умовами останнього ПАТ ОТП ОСОБА_5 передає ТОВ ОТП Факторинг Україна, зокрема, права вимоги за Кредитним договором № СМ-SME0AU/043/2007 від 13.02.2007р.

В п. 2 Кредитного договору № СМ-SME0AU/043/2007 від 13.02.2007р. сторони встановили, що останній надається позичальнику на споживі цілі, тобто фактично є споживчим кредитом.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ч. 1 ст.1078, ст.1079 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.

Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності.

Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 06.02.2014 року №352 "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 3 квітня 2009 року №231" фінансову послугу факторингу визначено сукупністю таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів) як:

- фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги;

- набуття відступленого права грошової вимоги, в тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення;

- отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Відповідно до п. 1 Положення про державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України (далі - Держфінпослуг), що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2010 року №157, Держфінпослуг є спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Пункт 1 Положення про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг, що затверджене розпорядженням Держфінспослуг №231 від 3 квітня 2009 року, встановлює, що до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників - суб'єктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Отже, на час укладення між Публічним акціонерним товариством ОТП ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна ОСОБА_5 купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 р., існували обмеження щодо укладення договорів факторингу, які встановлені п. 1 Положення про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг, що затверджене розпорядженням Держфінпослуг №231 від 3 квітня 2009 року, в частині набуття фактором відступленого права грошової вимоги за договорами факторингу до боржників - фізичних осіб.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на комплекс будівель та споруд загальною площею 1 338,2 кв. м, що знаходиться за адресою м.Кривий Ріг, вул. Конституційна, буд 7 задоволенню не підлягає, так як відсутні підстави припустити, що їх невжиття може призвести до неможливості чи утруднення виконання судового рішення.

Окрім того, не підлягає задоволенню клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи від 05.12.2017р., оскільки відповідно до ч. 1 статті 41 ГПК України судова експертиза призначається для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про призначення експертизи у справі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача, оскільки в позові відмовлено.

Керуючись ст. 546, 574, 1054, 1077, 1078, 1079 Цивільного кодексу України, ст. 1, 23, 24, 33 Закону України Про іпотеку, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.12.2017

Суддя ОСОБА_8