ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 грудня 2017 р. Справа № 903/851/17

за позовом: Приватного підприємства "Константа-М"

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 58 048 грн. 35 коп.

Суддя Шум М.С.

Представники:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач - ПП "Константа-М" просить стягнути з відповідача підприємця ОСОБА_1 58 048 грн. 35 коп., з яких 54 990 грн. 00 коп. основного боргу, 3 058 грн. 35 коп. пені та судові витрати по справі.

Позовна заява обгрунтована невиконанням відповідачем взятих на себе згідно договору поставки від 20.03.2017 року зобов'язань по оплаті поставленого товару.

Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника у судове засідання не направив, хоч був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи.

Направлена відповідачу на юридичну адресу (витяг з ЄДР станом на 02.11.2017 року (а.с. 30)) ухвала суду повернута об'єктом поштового зв'язку (а.с. 24-26).

Відповідно до абз. 3 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року №18 за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Позивач у додаткових поясненнях, клопотанні від 11.12.2017 року позовні вимоги підтримує, розгляд справи просить відкласти у зв'язку з перебуванням уповноваженого представника підприємства у відрядженні та відсутністю інших представників.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхилене судом.

ГПК України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторін в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов'язковою, норми ст. 38 ГПК України щодо обов'язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе згідно ст. 75 ГПК України розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

20.03.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір поставки (а.с. 13-14).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору.

Між сторонами зобов'язання виникли з договору поставки від 20.03.2017 року.

Згідно п. п. 1.1, 1.2, 2.2, 3.1, 3.2, 3.3, 4.3, 6.1, 6.2 договору постачальник передає, а покупець приймає та оплачує продукцію - сік березовий консервований в скляній тарі ємкістю 3л, загальна кількість якої складає 25 000 банок. Покупець бере на себе обов'язок прийняти продукцію від постачальника і здійснити за неї оплату в строки і порядку, передбачені цим договором та за ціною, передбаченою у товарно-транспортних накладних або актах прийому-передачі за кожну одиницю продукції. Ціна продукції становить: 22 грн. 00 коп. за одну банку ємкістю 3л., загальна сума договору - 550 000 грн. 00 коп. Оплата продукції здійснюється не пізніше двадцяти робочих днів після поставки, шляхом перерахування грошей на поточний рахунок продавця. За прострочення платежу покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та закінчується 31.12.2017 року.

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу товар в кількості 2 500 банок ємкістю 3л. на загальну суму 54 990 грн. 00 коп., що підтверджується накладною №42 від 22.03.2017 року (а.с. 15).

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару не виконав.

Направлені позивачем на адресу відповідача претензії №23 від 04.05.2017 року, №27 від 01.06.2017 року з вимогою оплатити заборгованість в сумі 54 990 грн. 00 коп. залишені останнім без відповіді та задоволення (а.с. 16-21).

Заборгованість відповідача за поставлений товар становить 54 990 грн. 00 коп. підтверджена матеріалами справи, неоспорена відповідачем, підставна та підлягає до стягнення, оскільки згідно ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно ст. ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нараховані позивачем 3 058 грн. 35 коп. пені за період з 21.04.2017 року по 28.09.2017 року підставні і підлягають до стягнення з відповідача згідно п. 4.3 договору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 грн. 00 коп. відповідно до ст. 49 ГПК України слід віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1) на користь приватного підприємства "Константа-М" (Волинська обл., м. Камінь-Каширський, вул.1 Грудня, 9, ) 54 990 грн. 00 коп. основного боргу, 3 058 грн. 35 коп. пені та 1 600 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору, а всього: 59 648 грн. 35 коп. (п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот сорок вісім грн. 35 коп.)

Повний текст рішення

складений 18.12.2017 року

Суддя М. С. Шум