РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017Справа №910/20035/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/20035/17

за позовом приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія

"ІНГО Україна"

до 1) публічного акціонерного товариства "Київенерго";

2) комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового

фонду Голосіївського району м. Києва"

про відшкодування 45 741,20 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Храмова Я.М., довіреність № 6 від 01.01.2017р.;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Гончаренко І.Л., довіреність № 17101302 від 13.10.2017р.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Київенерго" (надалі - відповідач-1) та комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (надалі - відповідач-2) про відшкодування шкоди в розмірі 45 741,20 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на підставі договору страхування №110128550.15 від 14.07.2015р. внаслідок настання страхової події - залиття, виплатило страхове відшкодування власнику квартири № 15, що знаходиться за адресою: вул. Тельмана, 3 в м. Києві. Тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Позивач зазначає, що відповідальність за залиття квартири, що сталося через пошкодження трубопроводу центрального опалення, несе Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва", на балансі якого знаходиться житловий будинок, та публічне акціонерне товариство "Київенерго" як особа, що надає послуги з опалення та гарячого водопостачання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2017р. порушено провадження у справі та розгляд справи призначений на 07.12.2017р.

04.12.2017р. через загальний відділ господарського суду від представника відповідача-2 надійшли заперечення на позовну заяву, обґрунтовані недоведеністю наявності вини публічного акціонерного товариства "Київенерго" у залитті квартири №15 у будинку за адресою: вул. Тельмана, 3 в м Києві.

Присутній у судовому засіданні 07.12.2017р. позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача-2 заперечив щодо задоволення позовних вимог, з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 15.11.2017р. не виконав, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач-2 належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 15.11.2017р. було надіслано відповідачу-2 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, та отримана останнім.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача-1 суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача-1 не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача-2, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та відповідача-1, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2015р. між приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (далі - страховик) та ОСОБА_3 (далі - страхувальник) було укладено договір страхування №110128550.15 (далі - договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать чинному закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме:

- будівлі квартири вартістю 4 970 000,00 гривень;

- оздоблення та комунікації квартири вартістю 770 000,00 гривень;

- вміст квартири вартістю 570 000,00 гривень, в тому числі: меблі та предмети інтер'єру вартістю 230 000,00 гривень; побутова техніка та електронне обладнання вартістю 190 000,00 гривень; одяг та взуття вартістю 150 000,00 гривень.

23.12.2015р. відбулося залиття застрахованої квартири, власником якої є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.1999р.

В акті обстеження від 05.01.2016р., підписаному комісією в складі провідного інженера ЖЕД-102 - ОСОБА_4, майстра рем. дільниці - ОСОБА_5, майстра т/д №1 ОСОБА_6, затвердженому начальником «ЖЕД-102» Голосіївського району ОСОБА_7, зазначено, що залиття квартири АДРЕСА_1 виникло з горища внаслідок пошкодження трубопроводу центрального опалення у зв'язку з підвищенням параметрів в зовнішньобудинкових теплових мережах по зоні дії РТМ «Печерськ» ПАТ «Київенерго».

Відповідно до акту обстеження від 05.01.2016р., підписаного комісією в складі провідного інженера ЖЕД-102 - ОСОБА_4, керівника юр. департаменту - ОСОБА_8, представника СВП «Київенерго» - ОСОБА_9, майстра рем. дільниці - ОСОБА_5, майстра т/д №1 ОСОБА_6, залиття квартири АДРЕСА_1 виникло з горища внаслідок пошкодження трубопроводу центрального опалення у зв'язку з підвищенням параметрів в зовнішньобудинкових теплових мережах по зоні дії РТМ «Печерськ» ПАТ «Київенерго».

Вказаний акт містить зауваження керівника юр. департаменту - ОСОБА_8 та представника СВП «Київенерго» - ОСОБА_9, згідно яких тиск в системі 23.12.2015р. становив 2,2-2,4 кгс/м2.

Відповідно до звіту б/н від 23.12.2015р., складеного СПД ОСОБА_10, вартість матеріальної шкоди завданої власнику квартири АДРЕСА_2 складає 46 741,20 гривень.

Позивачем, у відповідності до умов договору, на підставі страхового акту №9 здійснено ОСОБА_3 виплату страхового відшкодування у розмірі 45 741,20 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 666 від 17.03.2016р.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідальність за залиття квартири, що сталося через пошкодження трубопроводу центрального опалення, несуть солідарно Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва", як баланоутримувач житлового, та публічне акціонерне товариство "Київенерго", як особа, що надає послуги з опалення та гарячого водопостачання.

Враховуючи виплату позивачем страхувальнику страхового відшкодування у розмірі 45 741,20 грн., посилаючись на положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заподіяної шкоди в розмірі 45 741,20 грн.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивачем на підставі ст. 1191 Цивільного кодексу України заявлено до стягнення з відповідачів в порядку регресу 45 741,20 грн. виплаченого страхового відшкодування, з тих підстав, що позивачем відшкодовано шкоду, завдану відповідачами.

Суд враховує те, що вказаною статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено право регресу особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, до винної особи або осіб в розмірі виплаченого відшкодування.

Суд зазначає, що для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти:

1) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

2) Наявність шкоди.

3) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

4) Вина завдавача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України (судова колегія з цивільних справ), викладена зокрема в ухвалі від 21.12.2005).

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Відповідач-1 в обґрунтування заперечень наголошував на тому, що саме внаслідок неналежному виконанні обов'язків комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва", яке полягає у невиконанні ним правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, позивач зазнав шкоди. Крім того, позивачем не надано доказів, що саме з вини відповідача-1 йому завдано шкоду.

Згідно Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року (далі - Правил) встановлено правовий статус балансоутримувача будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач), згідно з яким це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

До складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій належать, зокрема, витрати на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, гарячого, холодного водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та поточний ремонт конструктивних елементів інженерних систем і технічних пристроїв будинків, які враховуються при формуванні тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Визначення робіт, які відносяться до технічного обслуговування, поточного ремонту або капітального визначається Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004р. №150.

Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків) включено до переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затвердженого Постановою КМУ від 1 червня 2011р. № 869.

Роботи по ремонту трубопроводу, ізоляції на трубопроводах та інших витрат систем централізованого опалення відносяться до робіт капітального характеру, які не враховуються у тарифах на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Разом з цим, Житловим кодексом Української РСР встановлено, що фінансування капітального ремонту житлового фонду здійснюється за рахунок його власника, а саме: в будинках комунальної власності - за рахунок місцевого бюджету; в будинках державної власності - за рахунок коштів підприємства, установи, організації, яким належить цей будинок; у будинках житлово-будівельних кооперативів - за рахунок коштів кооперативу; в будинках громадського житлового фонду - за рахунок коштів власників фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Статтею 24 Закону визначено, що балансоутримувач зобов'язаний: забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Саме на балансоутримувача будинку покладено обов'язок утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані; здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; здійснювати технічний огляд жилих будинків, що включає проведення планових та позапланових оглядів з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період; здійснювати профілактичне обслуговування системи водопроводу, каналізації та гарячого водопостачання у житлових будинках кожні 3-6 місяців визначений Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Балансоутримувачем будинку по вул. Тельмана, 3 є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва».

Як встановлено судом, між ПАТ «Київенерго» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» укладено договір № 0110001 від 05.08.2014р. про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідальності.

Відповідно до п.п. 2.4.2., 2.4.7. договору № 0110001 від 05.08.2014р. балансоутримувач зобов'язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, відновлювати теплову ізоляцію трубопроводів, що проходять по технічним підвалам і горищам, забезпечувати належний стан запірної арматури, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки, а також виконувати капітальний ремонт теплових мереж.

Балансоутримувач зобов'язаний підтримувати у належному санітарно-технічному стані підвали, технічні підвали і приміщення теплових пунктів (п. 2.4.5. договору № 0110001 від 05.08.2014р.).

Зобов'язання балансоутримувача здійснити належну герметизацію інженерних вводів також міститься в ч. 2 п. VIII Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10 грудня 2008 року № 620/378 та в розпорядженні виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15.05.2015р. №470 (п. 19.14).

У відповідності з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій у літній період проводяться такі роботи: г) щодо систем опалення і гарячого водопостачання - ревізія кранів та іншої запірної арматури розширювачів і повітрозбірників, відновлення зруйнованих або заміна недостатньої теплової ізоляції труб у сходових клітках, підвалах, на горищах і в нішах санітарних вузлів. За наявності непрогрівання радіаторів проводиться їх гідропневматичне промивання. По закінченні всіх ремонтних робіт весь комплекс пристроїв з теплопостачання підлягає експлуатаційній наладці під час пробного опалення (п. 2.8.8. Правил).

Під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період виконуються такі роботи: - забезпечення належної гідроізоляції фундаментів, стін підвалу і цоколю та їх сполучення із суміжними конструкціями, сходових кліток, підвальних і горищних приміщень. машинних відділень ліфтів, справність та утеплення пожежних гідрантів (п. 2.8.2. Правил).

На горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися (п. 3.2.1. Правил):

- температурно-вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій;

- доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення.

Вхідні двері або люки (для горищних приміщень із запасними, напірними і розширювальними баками) виходу на покрівлю повинні бути утеплені, обладнані диспетчера ОДС або кімнаті техніка - майстра виконавця послуг, а другий - у консьєржа чи двірника), про що робиться відповідний напис на люку чи дверях (п. 3.2.5. Правил).

Під час технічного обслуговування та ремонту будівельних конструкцій здійснюється огляд горищних приміщень перевіряються (п. 4.4.18.Правил):

- стан зовнішніх дверей та люків;

- стан слухових вікон і жалюзі;

- температурно-вологісний режим;

- наявність ходових дощок уздовж приміщення і між слуховими вікнами на покрівлі крутого даху;

- стан ізоляції трубопроводів.

Відповідно до акту розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін та схеми межі поділу теплової мережі складених між ПАТ «Київенерго» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», який є додатком до договору про співпрацю № 0110001 від 05.08.2014, межею розподілу балансової належності між енергопостачальною організацією та абонентом є фланець вхідної засувки на житловому будинку.

Таким чином, відповідальність за обслуговування горищ несе обслуговуюча організація - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва».

Отже, з огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідальність за заподіяну шкоду квартирі №3 у будинку по вул. Тельмана, 3, несе балансоутримувач будинку, тобто КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва».

Судом встановлено, що позивач в підтвердження наявності вини відповідача-1 у завданні шкоди посилається, зокрема, на акти обстеження квартири від 05.01.2016р.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. №76 та зареєстровані у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 №927/11207 встановлено типову форму акту залиття. Відповідно до згаданої форми в акті описується, що трапилось і наслідки залиття (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено).

Акт від 05.01.2016р., підписаний комісією в складі провідного інженера ЖЕД-102 - ОСОБА_4, майстра рем. дільниці - ОСОБА_5, майстра т/д №1 ОСОБА_6, затверджений начальником «ЖЕД-102» Голосіївського району ОСОБА_7, не є належним і допустимим доказом вини саме відповідача-1 у завданні шкоди, як не є і доказом протиправної його поведінки, адже вказаний акт складено без участі відповідача-1.

Разом з тим, згідно акту 05.01.2016р., підписаного комісією в складі провідного інженера ЖЕД-102 - ОСОБА_4, керівника юр. департаменту - ОСОБА_8, представника СВП «Київенерго» - ОСОБА_9, майстра рем. дільниці - ОСОБА_5, майстра т/д №1 ОСОБА_6 встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 виникло з горища внаслідок пошкодження трубопроводу центрального опалення у зв'язку з підвищенням параметрів в зовнішньобудинкових теплових мережах по зоні дії РТМ «Печерськ» ПАТ «Київенерго».

У цьому ж акті наявні зауваження керівника юр. департаменту - ОСОБА_8 та представника СВП «Київенерго» - ОСОБА_9, згідно яких тиск в системі 23.12.2015р. становив 2,2-2,4 кгс/м2, що відповідає нормативам чинного законодавства.

Відповідно до п. 7.7.20. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71 перед початком опалювального сезону на всіх системах опалення здійснюється гідравлічне випробування на щільність та міцність. Гідравлічне випробування проводиться на:

- вузлах керування (вводу) тиском 1,25 робочого, але не нижче ніж 1 МПа (10 кгс/см2);

- системах опалення з чавунними опалювальними приладами тиском 1,25 робочого, але не більше ніж 0,6 МПа (6 кгс/см2);

- системах панельного і конвекторного опалення тиском 1 МПа (10 кгс/см2);

- системах опалення з іншими опалювальними приладами тиском згідно з їхніми паспортними даними або рекомендаціями виробника приладів.

Тобто, в опалювальний сезон в системах опалення з чавунними опалювальними приладами допустимий тиск може становити 1,25 робочого, але не більше ніж 0,6 МПа (6 кгс/см2).

Доказів того, що 23.12.2015р. тиск в зовнішній тепловій мережі, яка постачає теплову енергію до житлового будинку по вул. Тельмана, 3, перевищував допустимі норми та не відповідав чинним метрологічним стандартам, матеріали справи не мітять.

Таким чином, суд не знаходить підстав для покладення відповідальності за залиття саме на відповідача-1, тому позовні вимоги до публічного акціонерного товариства "Київенерго" є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, приписи ст. ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що надані позивачем і наявні у справі докази дають підстави для достовірного і безумовного висновку для визначення особи, винної за заподіяння шкоди, наявності протиправної поведінки відповідача-2, причинного зв'язку між його протиправною поведінкою і заподіянням шкоди (залиттям підвального приміщення), а тому є підстави для стягнення з відповідача-2 відшкодування в розмірі 45 741,20 грн., виплаченого позивачем внаслідок настання страхового випадку із застрахованим майном.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, будинок 17-Б, ) на користь приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 33, ) страхове відшкодування в сумі 45 741,20 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн.

3. В частині позовних вимог до публічного акціонерного товариства "Київенерго" відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.12.2017р.

СуддяА.І. Привалов