РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017Справа №910/16631/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СванТранс"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

1) Фізична особа-підприємець Орушко Алла Миколаївна, 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Астіка"

про стягнення 1 701 028,07 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Москаленко М.А. за дов.

Від відповідача: Усенко Є.І. за договором, Павлішина Н.В. за дов.

Від третьої особи 1: Бурцева А.В. за дов.

Від третьої особи 2: не з'явився

Вільний слухач: ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 1 701 028,07 грн., з яких: 1 589 855,57 грн. вартості пошкодженого вантажу та 111 172,52 грн. вартості експертного дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 24.10.2017.

23.10.2017 до суду від відповідача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача ТОВ "СванТранс" на ФОП Ошурко А.М., посилаючись на те, що ТОВ "СванТранс" як експедитор лише організовував виконання визначених договором послуг перевезення, а ці послуги здійснювали треті особи - ФОП Ошурко А.М. та ТОВ "Астіка".

Представник позивача у судовому засіданні проти заміни відповідача заперечував, вказуючи, що договір № 290411 від 01.01.2015 був укладений про надання послуг організації та доставки товару страхувальника ПАТ"Страхова компанія "Колоннейд Україна" - ТОВ "Баядера-Імпорт" саме з відповідачем.

Клопотання судом відхилене у зв'язку з необґрунтованістю.

У судовому засіданні 24.10.2017 оголошувалась перерва до 31.10.2017 відповідно до ст.77 ГПК України.

31.10.2017 до суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі інших відповідачів - ФОП Ошурко А.М. та ТОВ "Астіка".

У судовому засіданні 31.10.2017 представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 31.10.2017 клопотання відповідача про залучення до участі у справі інших відповідачів відхилено, судом залучено за власною ініціативою Фізичну особу-підприємця Орушко Аллу Миколаївну та Товариство з обмеженою відповідальністю "Астіка" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в порядку ст. 27 ГПК України, продовжено строк розгляду справи відповідно до ст. 69 ГПК України, та відкладено розгляд справи на 12.12.2017.

12.12.2017 через канцелярію суду відповідачем подані письмові пояснення по справі, в яких обґрунтовує свої міркування щодо покладення відповідальності за втрату та пошкодження вантажу на перевізника - ТОВ «Астіка», та вказує про безпідставність стягнення відшкодування вартості експертизи.

У судовому засіданні 12.12.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача проти позову заперечували.

Третя особа 1 подала письмові пояснення по справі, в якій вказує, що особою, що несе відповідальність за завдані при перевезенні 14.02.2017 збитки є ТОВ «Астіка», оскільки причиною пожежі є недотримання техніки пожежної безпеки з боку його співробітника - водія ОСОБА_8

Третя особа -2 письмових поясненнях на позов не надала, свого представника у засідання суду не направила, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи-1, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.05.2016 між позивачем (страховик) та ТОВ «Баядера-Імпорт» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування вантажів №CRG0031818, за умовами якого застраховано вантаж з лімітом відповідальності страховика в сумі 5 000 000,00 грн., франшиза: 0,5% від страхової суми за одним окремим транспортним засобом, що перевозиться в тому числі вантажним автомобільним транспортом за маршрутом з країн Європи до м.Київ, Україна, транзит через країни Білорусія, Польща, Прибалтика: Литва, Латвія, через митні переходи встановлені згідно чинного законодавства для перевезення даного виду продукції; з країн СНД до м.Київ, Україна, по страховим випадкам - втрата, знищення або пошкодження застрахованого майна, внаслідок раптових та непередбачуваних зовнішніх фізичних подій, які мають ознаки ймовірності та випадковості настання, виключний перелік яких зазначений в розділі "Перелік страхових випадків відповідно до Базових умов.

Між ТОВ «Баядера-Імпорт» (замовник) та відповідачем - ТОВ «СВАН Транс» (експедитор) було укладено договір № 290411 від 01.01.2015, відповідно до п.п. 1.1 якого експедитор відповідно до замовлення, в якому вказані строки і об'єми логістичних послуг, організовує отримання і доставку (автомобільним, залізничним або морським транспортом) вказаних замовником товарів (товар або вантаж) у вказане замовником місце призначення, а також організовує збереження, обробку, сортування і оформлення Європейських митних процедур.

Умовами пп.2.2-2.3 договору визначено, що експедитор має право залучати третіх осіб і укладати з ними договори, необхідні для виконання завдань замовника. Для організації поставки товару експедитор укладає договори з третіми особами від свого імені, і в такому випадку бере на себе відповідальність за дії третіх осіб, а також за їх наслідки, у відповідності до п.1.2 договору.

Відповідно до Замовлення від 08.02.2017, підписаної замовником - ТОВ «Баядера-Імпорт» та відповідачем (експедитором) останній зобов'язався організувати перевезення вантажу по маршруту: м.Ріга, Латвія -Україна, м.Київ, дата відправлення 10.02.2017, товар: алкогольні напої: 30 паллет.

15.10.2016 між відповідачем - ТОВ «СВАН ТРАНС» (експедитор 1) та ФОП Ошурко А.М. (експедитор 2) був укладений договір транспортного експедирування № 15102016, за умовами якого експедитор 1 доручив, а експедитор 2 прийняв на себе зобов'язання щодо організації міжнародних автомобільних перевезень вантажу на умовах договору на основі транспортних замовлень (заявки), яке складається в письмовій формі, підписується експедитором і надається експедитору 2 за допомогою факсимільного зв'язку.

За умовами п. п. 4.1, за умовами даного договору експедитор 2 має право залучати до виконання замовлення третіх осіб, в таких випадках експедитор 2 несе повну матеріальну відповідальність за дії третіх осіб, як за свої власні.

Також, як встановлено судом, 04.01.2017 між ФОП Орушко А.М. (експедитор) та ТОВ «Астіка» (перевізник) був укладений договір транспортного-експедиторського обслуговування № 5, за умовами якого експедитор, діючи від імені і за рахунок замовника (конкретна назва замовника може бути вказана в - заявці) згідно договору доручення або транспортного експедирування (дата договору вказується в - заявці) долучає третю сторону (перевізника) для доставки вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні. Перевізник доставляє заявлені вантажі, а експедитор оплачує послуги перевізника із коштів замовника на узгоджених умовах. Організовуючи перевезення вантажів, сторони керуються цим договором, Конвенцією про договір міжнародного перевезення вантажів (КДМВ ООН, Женева, 1956), чинним законодавством України, і так само законодавством тих країн, по території яких здійснюється перевезення.

Відповідно до інвойсу № 106963980/НОМЕР_1, за замовленням ТОВ «Баядера-Імпорт» вантаж - алкогольні напої було завантажено у автомобіль, державний номер НОМЕР_2, напівпричеп державний номер НОМЕР_3, та прийнято до перевезення ТОВ «Астіка».

З пояснень представників сторін та матеріалів справи вбачається, що 14.02.2017 близько 4 годин ранку в районі АЗС «Фактор» села Піщев, Новоград-Волинського району Житомирської області під час перебування на парковці (автодорога Киї-Чоп) сталась пожежа, загорання в кабіні тягача, який перевозив застрахований вантаж, внаслідок чого було знищено вантаж, про що головним інспектором Новоград-Волинського міськрайонного відділу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області Мілневським С.І. складено акт про пожежу від 14.02.2017, за фактом пожежі Новоград-Волинським міськрайонним відділом Управління Національної поліції в Житомирській області внесено запис до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про порушення кримінального провадження.

14.02.2017 замовник - ТОВ «Баядера-Імпорт» звернувся до страховика ПАТ «СК Коллонейд Україна» із заявою про настання випадку за договором страхування вантажів №CRG0031818 від 01.05.2016: втрата товару ( алкогольні напої) внаслідок пожежі та залиття після загашення пожежі, заявлено відшкодування у розмірі 2 946 849,91 грн.

В подальшому експедитором було організовано доставку частини товару, яка залишилась після пожежі під митним контролем Київської митниці ДФС митний поста Димитрово, після чого доставку було організовано на склад замовника, де 20.02.2017 комісією за участю представника ТОВ «СВАН ТРАНС» було здійснено приймання вантажу і відповідно до інвойсу та зафіксовано частину втрати вантажу.

З метою оцінки наявного та втраченого вантажу та завданого збитку Київською міською торгово-промисловою палатою за участю ТОВ «Баядера-Імпорт» було проведено дослідження та складено Акт експертизи № І-335 від 20.02.2017.

Відповідно до Сюрвеєрського звіту ТОВ «ІНТЕР ТЕХ СЕРВІС» № 4014-2117 від 27.04.2017, складеного за замовленням ПАТ «СК «Колоннейд Україна» визначено, що подія 14.02.2017 підпадає під дію страхового покриття.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем факт пожежі та пошкодження/втрата вантажу була визнана страховим випадком за договором добровільного страхування вантажів №CRG0031818 від 01.05.2016, на підставі вказаних документів, за страховим актом № НОМЕР_4 від 26.04.2017 було визначено суму заподіяних збитків 1 604 425,51 грн. та здійснено страхувальнику ТОВ «Баядера-Імпорт» виплату страхового відшкодування в розмірі 1589855,57 грн. з урахуванням франшизи, що підтверджується платіжним дорученням № 000049588 від 27.04.2017 на суму 1589855,57 грн., копія якого долучена до справи.

28.02.2017 позивач звертався до ТОВ «СВАН ТРАНС» та ТОВ «АСТІКА» із претензією за вих. № 58 про відшкодування збитків, завданих знищенням вантажу, у попередньо розрахованому розмірі 1 629 045,04 грн., яка залишена останніми без задоволення.

Позивач просить стягнути в порядку регресу з відповідача, як експедитора товару по договору № 290411 від 01.01.2015, який несе відповідальність за збитки, завдані пошкодженням вантажу 14.02.2017, у т.ч. з вини третіх осіб, суму 1 589 855,57 грн. виплаченого відшкодування та 111 172,52 грн. понесених витрат за проведення експертного дослідження ТОВ «ІНТЕР ТЕХ СЕРВІС».

Відповідач заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях вказує, що укладений між ним та страхувальником позивача ТОВ «Баядера-Імпорт» договір транспортного експедирування від 01.01.2015 № 290411 є посередницького типу, тобто ТОВ «СВАН ТРАНС» лише як експедитор організовує виконання визначених договором послуг, пов'язаних із перевезенням вантажу, а ці послуги виконують треті особи - ФОП Ошурко А.М. та ТОВ «Астіка», що прийняли на себе відповідальність за збереження вантажу. Стверджує, що чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування вартості експертизи, оскільки такі витрати страхової компанії не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків.

Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 354 Господарського кодексу України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами (частина 1 статті 355 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що на виконання умов договору добровільного страхування вантажів №CRG0031818 від 01.05.2017 позивачем за страховим випадком 14.02.2017 на підставі платіжного доручення № 000049588 від 27.04.2017 було здійснено виплату страхового відшкодування ТОВ «Баядера-Імпорт» у розмірі 1 589 855,57 грн.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача відповідно до положень ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» виникло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Умовами укладеного між ТОВ «Баядера-Імпорт» та відповідачем договору № 290411 від 01.01.2015, на підставі якого за замовленням ТОВ «Баядера-Імпорт» із залученням третіх осіб відповідач надав послуги транспортного експедирування 14.02.2017 застрахованого вантажу, чітко визначено, що за протиправні дії, які в своїй роботі допустили працівники експедитора або другі особи, залучені в його підприємстві, експедитор відповідає так само, як і за свої дії (п.5.1 договору), експедитор несе повну відповідальність за дії залучених ним третіх осіб, а також їх наслідки відповідно до положень нормативно-правових акцій, вказаних в п.1.2 договору.

Пунктом 1.2 договору визначено, що взаємовідносини експедитора та замовника ґрунтуються на положеннях Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (CMR Конвенція), Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (конвенція МДП), Конвенції ООН про морське перевезення вантажів; Регламенті Комісії № 245493 від 02.07.1993, Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України, що кореспондується зі ст. 316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 932 Цивільного кодексу України передбачено, що експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

За змістом ст. 934 Цивільного кодексу України за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 17 Конвенції "Про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки. Перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

Статтею 3 вказаної Конвенції визначено, що для цілей цієї Конвенції, перевізник відповідає за дії і недогляди своїх агентів, службовців та всіх інших осіб, до послуг яких він звертається для виконання перевезення, коли такі агенти, службовці чи інші особи виконують покладені на них обов'язки, як за власні дії і недогляди.

Згідно з ч.2 статті 308 ГК України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до Акту про пожежу від 14.02.2017, витягу з кримінального провадження № 0000249, встановлено, що пожежа в тягачі, в якому перебував застрахований вантаж, сталась внаслідок недотримання водієм ОСОБА_11 техніки пожежної безпеки при перевезення вантажу автомобілем VOLVO, державний номер НОМЕР_5, напівпричеп НОМЕР_3.

Проте, посилання відповідача на те, що саме ТОВ «Астіка», з яким у трудових відносинах станом на час настання страхової події перебував водій ОСОБА_11, та яке здійснювало відповідне перевезення вантажу за договором транспортного-експедиторського обслуговування № 5 від 04.01.2017, укладеним між ФОП Орушко А.М. та ТОВ «Астіка», як посилання на покладення обов'язку щодо відшкодування завданої шкоди на ФОП «Орушко А.М. у даному випадку є необґрунтованим та безпідставним, оскільки страхова компанія після виплати відшкодування набула право регресної вимоги саме до відповідальної особи.

Оскільки, між страхувальником позивача - ТОВ «Баядера-Імпорт» та ТОВ «СВАН ТРАНС» станом на 14.02.2017 існували договірні відносини по договору транспортного експедирування № 290411 від 01.01.2015, в силу яких експедитор взяв на себе обов'язок нести відповідальність як за свої дії, так і за дії залучених до надання послуг третіх осіб, а також протиправні дії, які в своїй роботі допустили працівники експедитора чи інших осіб, особою, на яку в силу закону покладено відповідальність щодо виплати в порядку регресу суми шкоди, є саме ТОВ «СВАН ТРАНС» (відповідач у даній справі).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за невиконання або неналежне виконання обов'язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування. Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Відповідно до ст. 623 ЦК України, ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи, шкідливий результат такої поведінки (збитки), причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками, вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже кредитор, вимагаючи відшкодування збитків, має довести три перші умови відповідальності, зокрема факт порушення боржником зобов'язання, розмір збитків, причинний зв'язок. Вина боржника у порушенні презюмується та не підлягає доведенню кредитором.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті пожежі під час перевезення вантажу, у зв'язку з його втратою та пошкодженням третя особа -ТОВ «Баядера Імпорт» понесла збитки у визначеному розмірі, які було відшкодовано позивачем за договором добровільного страхування вантажів №CRG0031818 від 01.05.2016 відповідно до умов страхування, у розмірі 1 589 855,57 грн.

Судом встановлено та відповідачем належними засобами доказування не спростовано наявність у його діях всього складу цивільного правопорушення, зокрема, факт невиконання обов'язку щодо належної організації перевезення вантажу, переданого для перевезення позивачем, розмір збитків - вартість пошкодженого та знищеного пожежею вантажу, у т.ч. в розмірі 1 589 855,57 грн. виплаченого третій особі відшкодування та причинний зв'язок - укладення договору на перевезення вантажу з третіми особами, у т.ч. ТОВ «Астіка» при залученні яких, відповідач зобов'язувався нести відповідальність перед замовником за його дії як за свої власні.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача в порядку регресу суми 1 589 855,57 грн. відшкодування, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вимога про стягнення 111 172,50 грн. вартості винагороди експертної компанії ТОВ «ІНТЕР ТЕХ СЕРВІС» за проведення організації та огляду пошкодженого вантажу, складення Звіту, на підтвердження чого позивачем надано Сюрверський звіт № 40414-2117 від 27.04.2017, рахунок № 860517 від 11.05.2017, платіжне доручення № 000049877 від 19.05.2017 на суму 1 111 172,50 грн. судом не задовольняється, оскільки Законом України "Про страхування", як і умовами укладеного між позивачем та ТОВ «БАЯДЕРА-ІМПОРТ» добровільного страхування вантажів №CRG0031818 від 01.05.2016 не передбачено обов'язкового проведення суб'єктами оціночної діяльності незалежної професійної оцінки події на предмет її відповідності поняттю страхового випадку та можливості її покриття страховою виплатою.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СВАН ТРАНС" (04210, м.Київ, вул..Малиновського, 15/3, кв.12, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ) 1 589 855 (один мільйон п'ятсот вісімдесят дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять) грн. 57 коп. відшкодування, 23 847 (двадцять три тисячі вісімсот сорок сім) грн. 83 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

2.В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.12.2017

Суддя О.М.Ярмак