ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Справа № 904/6290/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.,- головуючого,
Алєєвої І.В., Корсака В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.09.2017
у справі№904/6290/17 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомДніпропетровського державного аграрно-економічного університету в особі Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"
провизнання недійсним пункту 2 Додаткової угоди №2 від 24.02.2017 року до Договору на постачання природного газу від 06.02.2017р. № 11410QABQXAB027
У судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися;

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Дніпропетровської області звернувся Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет в особі Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про визнання недійсним пункту 2 Додаткової угоди № 2 від 24.02.2017 р. до Договору на постачання природного газу від 06.02.2017 року № 11410QABQXAB027.

В обґрунтовування позовних вимог, як на підставу своїх вимог, позивач посилався на положення п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та зазначав, що вимушений був підписати Додаткову угоду № 2 від 24.02.2017 року під впливом збігу тяжких обставин.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2017 в задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивовано тим, що ціна 10 323,72 грн. (разом з ПДВ) за 1 000 куб.м. природного газу встановлена пунктом 2 Додаткової угоди № 2 від 24.02.2017 року, лише на 3,86 % перевищує ціну, встановлену у Додатковій угоді № 1 від 24.02.2017 року, а тому порушення п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" не відбулося.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд постановою від 21.09.2017 перевірене рішення місцевого суду скасував, прийняв нове рішення, яким позов задовольнив. Суд визнав, що внаслідок впливу тяжких обставин Коледж вимушений був підписати на вкрай невигідних для себе умовах з протоколом розбіжностей Додаткову угоду №2 від 24.02.2017 року, що відповідно до ст. 233 ЦК України є підставою для визнання пункту 2 даної угоди недійсним. Також суд встановив, що мало місце збільшення ціни за одиницю товару на 14,42 % в порушення п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулося з касаційною скаргою на вищевказану постанову апеляційного господарського суду, просить її скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції. На думку скаржника апеляційним судом порушено норми матеріального права, а саме ч.1, 3 ст. 203, ст. 233 Цивільного кодексу України, п.2 ч.4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та процесуального права - статей 4-3, 34 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема скаржник вважає, що апеляційний суд дійшов помилково висновку про те, що певні обставини були тяжкими для Коледжу, що в свою чергу вплинуло на підписання останнім спірного правочину на вкрай невигідних умовах. Також скаржник не погоджується з висновками апеляційного суду про збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10%.

Від Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету отримано відзив на касаційну скаргу у якому просить постанову у справі залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Апеляційним судом встановлено, що за результатами завершеної 06.02.2017 року процедури відкритих торгів № UA-2016-12-29-000197-с між Дніпропетровським державним аграрно-економічним університетом в особі Верхньодніпровського коледжу Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (постачальник) 06.02.2017 року було укладено Договір №11410QABQXAB027 на постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2017 році природний газ, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строках та порядку, що визначені договором.

Згідно п. 3.1. договору розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем.

Пунктом 3.2. договору визначено, що ціна газу за 1000 куб.м. становить 9 022,24 грн. з ПДВ. Ціна, визначена у п. 3.2 договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 3.3. договору).

Пунктами 4.1-4.2.2. договору встановлено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно. Оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку: оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем не пізніше 30(31) числа розрахункового місяця, у якому здійснюється постачання природного газу.

У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п'ятиденний строк після збільшення цього обсягу.

12.02.2017 року на адресу Коледжу надійшов супровідний лист ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" від 09.02.2017 року №2912вих./ДДВР-746, до якого додавалися в двох примірниках:

- проект Додаткової угоди №1 (далі - Додаткова угода №1) до Договору на постачання природного газу від 06.02.2017 року №11410QABQXAB027, пунктом 2 якої передбачалося збільшення ціни на природний газ з 01.02.2017 року до 9 924,46 грн. за 1000 куб.м.

- проект Додаткової угоди №2 до Договору (далі - Додаткова угода №2), якою передбачалося зменшення річного планового обсягу газу та збільшення ціни на газ з 01.02.2017 року до 10 323,72 грн. за 1000 куб.м. (а.с. 22).

Вищезазначені додаткові угоди підписані позивачем 24.02.2017 року з протоколами розбіжностей.

Так, відповідно до протоколу розбіжностей до Додаткової угоди №1 від 24.02.2017 року позивач пропонував пункт 2 Додаткової угоди №1 змінити та викласти в наступній редакції:

- " 2. У зв'язку зі зміною ціни на ринку природного газу України, сторони дійшли згоди з 01.02.2017 року викласти пункт 3.2. Договору у наступній редакції :

- " 3.2. Ціна газу (з урахуванням витрат на транспортування) становить 8 270,38 грн. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ 1 654,08 грн., всього з ПДВ - 9 924,46 грн." (а.с. 24, 25).

Відповідно до протоколу розбіжностей до Додаткової угоди № 2 від 24.02.2017 року позивач пропонував пункт 2 Додаткової угоди № 2 змінити та викласти в наступній редакції:

- " 2. У зв'язку зі зміною ціни на ринку природного газу України, сторони дійшли згоди викласти пункт 3.2. Договору у наступній редакції :

- " 3.2. Ціна газу (з урахуванням витрат на транспортування) становить 8 603,10 грн. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ 1 720,62 грн., всього з ПДВ - 10 323,72 грн." (а.с. 27, 28).

Вищезазначений Договір і додаткові угоди набрали чинності і є обов'язковими для виконання сторонами.

На виконання умов Договору постачальник здійснив постачання природного газу споживачу для власного споживання в лютому 2017 року в обсязі 9, 977 тис. м3 на суму 102 999,76 грн., що підтверджено постачальником і споживачем підписаним 28.02.2017 року Актом приймання-передачі природного газу № ДО300007573 до договору на постачання природного газу № 11410QABQXAB027 від 06.02.2017 року та актом звіряння взаєморозрахунків від 09.03.2017 р.

Однак, згідно повідомлення ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" про припинення газопостачання від 30.01.2017 року №737 Коледж був попереджений про відключення газопостачання з 03.02.2017 року у зв'язку з заборгованістю за січень 2017 року.

03.02.2017 року газопостачання Коледжу було припинено працівниками ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", що підтверджується Актом від 03.02.2017.

Згідно повідомлення ТОВ "Дніпропетровська збут" від 07.02.2017 року №745 Коледж попереджено про відключення газопостачання з 13.02.2017 року у зв'язку з заборгованістю за січень 2017 року.

Поряд з цим, апеляційним судом встановлено і те, що 14.02.2017 року Коледжем отримано повідомлення ПАТ "Дніпропетровськгаз", яке є єдиним засновником ТОВ "Дніпропетровська збут" про припинення газопостачання з 20.02.2017 року. 01.03.2017 року Коледжем було отримано повідомлення ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" від 01.03.2017 року №2912-ДДВР-748 про припинення газопостачання з 03.03.2017 року у зв'язку з заборгованістю за лютий 2017 року в сумі 102999,76 грн.

03.03.2017 року працівниками ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" Коледж був попереджений про те, що у разі відмови від підписання Додаткової угоди №1, Додаткової угоди №2, акта приймання-передачі газу за лютий 2017 року та акта звіряння розрахунків за лютий 2017 року в редакції Товариства, що підтверджується відповідним актом від 03.03.2017 року. Цього ж дня газопостачання Коледжу було припинено працівниками ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", що підтверджується актом від 03.03.2017 р.

Приймаючи оскаржувану постанову у справі, якою було задоволено позовні вимоги, суд своє рішення мотивував тим, що спірний пункт 2 Додаткової угоди № 2 від 24.02.2017 року до Договору на постачання природного газу від 06.02.2017 року № 11410QABQXAB027 є недійсним, оскільки укладений під впливом збігу тяжких обставин та суперечить п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі". Окрім того суд, в межах наданих йому Господарським процесуальним кодексом України повноважень, встановив, що шляхом укладання протягом одного дня двох додаткових угод, сторони тим самим приховали фактичне одночасне збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 відсотків (на 14,42 %), чим порушили п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Підстави для скасування зазначеного судового акта відсутні з огляду на таке.

Відповідно до статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Цивільного кодексу України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до п. 8.5. Статуту Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету та п.8.3 Положення про Верхньодніпровський коледж ДДАЕУ навчальний заклад фінансується за рахунок коштів державного бюджету та є неприбутковою державною освітньою установою.

Згідно виписки з кошторису Коледжу на 2017 рік передбачено Міністерством освіти і науки України фінансування витрат Коледжу на придбання природного газу: 01.2017 р. - 0,00 грн., 02.2017 р. -10 000,00 грн., 03.2017 р. - 3 300,00 грн., 04.2017 р. - 3 000,00 грн., 05.2017 р. - 0,00 грн., 06.2017 р. - 20 000,00 грн., 07.2017 р. - 19 500,00 грн., 08.2017 р. - 95 400,00 грн.

В своєму листі-відповіді від 12.04.2017 року №1/13-281 Міністерство освіти і науки України підтвердило, що Верхньодніпровський коледж ДДАЕУ профінансовано на 40% від потреби.

У зв'язку з недостатнім та несвоєчасним державним фінансуванням навчальним закладом направлялися численні звернення та запити (близько 40 звернень) до органів державної влади та посадових осіб.

Відтак, на підставі наявних в матеріалах документів, апеляційна інстанція вмотивовано визначилась, що попередження про відключення та фактичні відключення Коледжу використовувалися ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" для примусу Коледжу до підписання Додаткової угоди №1, Додаткової угоди №2, актів приймання-передачі газу за лютий 2017 року, актів звіряння розрахунків за лютий 2017 року в редакції товариства.

На підставі викладеного є обґрунтованими висновки апеляційного суду про те, що на момент підписання Коледжем Додаткової угоди №2 від 24.02.2017 року до Договору на постачання природного газу від 06.02.2017 року № 11410QABQXAB027 мав місце збіг тяжких обставин для Коледжу.

Доводи касаційної скарги в цій частині не можуть стати підставою для скасування постанови у справі, оскільки за правилами ч.2 ст.111 Господарського процесуального кодексу України посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи не допускаються.

Поряд з цим, окрім загальних підстав недійсності правочинів (господарських договорів), встановлених статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України, статтею статтю 37 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлені спеціальні підстави недійсності правочинів, а саме договір про закупівлю є нікчемним у разі: його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону;

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Відповідно до роз'яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.04.2015 р. №3302-05/11398-07 та від 27.10.2016 р. №3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю.

Апеляційним судом встановлено, що упродовж одного дня ціна за 1 000 куб.м. природного газу (разом з ПДВ) збільшилася на 14,42 %.

Крім того суд врахував, що збільшення ціни за одиницю товару як у Додатковій угоді № 1 від 24.02.2017 року, так і у Додатковій угоді № 2 від 24.02.2017 року відповідач обґрунтовував зміною ціни на ринку природного газу України, на підтвердження чого надавав одну й ту саму інформацію Львівської ТПП від 06.02.2017 року № 19-09/176.

Отже, апеляційний суд підставно визначився, що сторонами двічі (на 10% та на 4,42%) було збільшено ціну за одиницю товару на підставі однієї тієї ж самої довідки, що свідчить про те, що підстав, при наймі, для повторного протягом одного дня збільшення ціни товару, яку встановлено п. 2 додаткової угоди № 2, не було, оскільки відповідачем не доведено коливання ціни природного газу на 4,42% протягом 24.02.2017 року. Відтак умови додаткових угод, якими протягом одного дня збільшено ціну газу спочатку на 10%, а потім на 4% є вкрай невигідними для позивача.

Оскільки укладання протягом одного дня двох додаткових угод, якими одночасно збільшили ціни за одиницю товару більше ніж на 10 відсотків (на 14,42 %), є порушення п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", апеляційна інстанція правомірно задовольнила позов.

Отже доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, позаяк не спростовують обгрунтовані висновки суду про те, що вчинення Додаткової угоди № 2 від 24.02.2017 року внаслідок впливу тяжких обставин на вкрай невигідних для умовах, а також порушення п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", є підставою у відповідності до ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України для визнання пункту 2 даної угоди недійсним.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних рішенні та постанові, і не можуть бути підставою для їх зміни чи скасування, оскільки вони відповідають чинному законодавству України і обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 у справі №904/6290/17 залишити без змін.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: І.В. Алєєва

В.А.Корсак