донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

12.12.2017 р. справа №905/1563/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді Дучал Н.М., Будко Н.В., Геза Т.Д.,
секретар судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача-1: від відповідача-2: прокурор: Шило А.М. не з'явився не з'явився не з'явився Перегонцева Н.С., за посвідченням
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Донецької області, м.Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від 06.09.2017
у справі №905/1563/17 (суддя Левшина Г.В.)
за позовомКостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Костянтинівка Донецької області
до1. Новоолександрівського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад" Олександрівської районної ради Донецької області, с. Новоолександрівка Олександрівського району Донецької області;
2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лощанське", с. Новоолександрівка Олександрівського району Донецької області
провизнання недійсним договору від 05.01.2017 р., зобов'язання відповідача 2 звільнити земельні ділянки

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Донецької області звернулась Костянтинівська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з позовною заявою до Новоолександрівського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад" Олександрівської районної ради Донецької області та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лощанське", якою просило визнати недійсним договір від 05.01.2017 року на спільний обробіток землі, укладений між Новоолександрівським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад" Олександрівської районної ради Донецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лощанське»; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Лощанське» звільнити займані ним земельні ділянки загальною площею 89,1202 га, що належать Новоолександрівському навчально-виховному комплексу на праві постійного користування згідно Державного акту серії ЯЯ №9055780 від 30.09.2004 року, які він займає на підставі договору на спільний обробіток землі від 05.01.2017 року.

В період провадження у справі від Першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури надійшло клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку з укладенням між Новоолександрівським НВК та СТОВ «Лощанське» угоди про розірвання договору від 05.01.2017р., до якого додано заяву директора Новоолександрівського НВК "Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад" Олександрівської районної ради Донецької області б/н від 21.07.2017 про припинення провадження у справі у зв'язку з розірванням договору на спільний обробіток землі, звільненням земельних ділянок та сплатою по ньому усіх договірних зобов'язань (з додаванням відповідних документів).

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.09.17 по справі №905/1563/17 відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Новоолександрівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад» Олександрівської районної ради Донецької області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лощанське» про: визнання недійсним договору від 05.01.2017р. на спільний обробіток землі, укладеного між Новоолександрівським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад» Олександрівської районної ради Донецької області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лощанське»; зобов'язання Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Лощанське» звільнити займані ним земельні ділянки загальною площею 89,1202 га, що належать Новоолександрівському навчально-виховному комплексу «Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад» Олександрівської районної ради Донецької області на праві постійного користування згідно Державного акту серії ЯЯ №9055780 від 30.09.2004р., яку він займає на підставі договору на спільний обробіток землі від 05.01.2017р.

Не погодившись з прийнятим рішенням, заступник прокурора Донецької області, м.Маріуполь Донецької області звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 06.09.2017 у справі №905/1563/17 скасувати та припинити провадження у справі, у зв'язку з добровільним виконанням відповідачами законних вимог прокурора. Вважає рішення господарського суду таким, що винесено з порушенням норм матеріального права та при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи. Наполягає, що оспорюваний договір укладено особою, яка не мала на це повноважень, а сам договір від 05.01.2017р. на спільний обробіток землі удаваним, яким було приховано договір оренди земельної ділянки.

Зазначив, що 27.07.2017 до суду було спрямовано клопотання прокурора про припинення провадження у справі та заява директора Новоолександрівського НВК "Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад" Олександрівської районної ради Донецької області про припинення провадження у справі (з додаванням відповідних документів), з підстав розірвання 21.07.2017 сторонами спірного договору та відсутністю у зв'язку з цим предмета спору. З урахуванням позиції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, судом прийнято рішення про залишення клопотання прокурора про припинення провадження по справі без розгляду, заяву відповідача про припинення провадження у справі судом взагалі проігноровано.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.10.2017р. апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 28.11.2017р.

У зв'язку із перебуванням у відпустці судді Склярук О.І. на призначену дату засідання, протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.11.2017, сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Дучал Н.М., судді: Будко Н.В., Геза Т.Д.

Розгляд апеляційної скарги відкладався.

30.11.2017р. від Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області надійшла заява, якою позивач просить припинити провадження у справі за позовом Першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Новоолександрівського НВК та СТОВ «Лощанське» про визнання недійсним договору від 05.01.2017 року на спільний обробіток землі площею 89,1202 га у зв'язку з добровільним виконанням.

Прокурор в судових засіданнях вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі. Просив припинити провадження у справі, у зв'язку з добровільним виконанням відповідачами законних вимог прокурора.

Сторони по справі не скористались правом участі представника в судових засіданнях апеляційної інстанції, про час і місце судових засідань були повідомлені належним чином. Ухвалою суду учасники процесу не зобов'язувалися забезпечити явку повноважних представників в судове засідання, тому скаргу розглянуто за наявними матеріалами, які є достатніми для розгляду апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судових засіданнях пояснення прокурора, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №9055780 від 30.09.2004 (зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1) Новоолександрівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів на підставі рішення Олександрівської районної державної адміністрації №386 від 22.09.2004 є постійним користувачем земельної ділянки площею 89,1202 га, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради (згідно плану складається з 5-ти земельних ділянок) з цільовим призначенням - для дослідних та навчальних цілей.

05.01.2017р. між Новоолександрівським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад» (дитячий садок) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лощанське» був укладений договір на спільний обробіток землі, згідно з умовами якого відповідач 1 спільно з відповідачем 2 проводять обробіток земельної ділянки площею 89,1202 га.

Відповідно до розділу 2 договору відповідач 1 зобов'язався виконувати підготовку трактористів-машинистів категорії «А1», доглядати і виконувати підрізку дерев в паркових насадженнях, в міру можливості надавати допомогу господарству шкільною технікою, згідно навчального плану виконувати сезонні роботи по обробітку землі і догляду за с/г культурами учнями НВК профільних класів з мех. загоном відповідача 2.

В свою чергу, згідно розділу 3 договору відповідач 2 зобов'язався виконувати механізований обробіток ґрунту, садити та збирати врожай с/г культур спільно з учнями профільного класу, проводити заняття спеціалістами господарства з теоретичних знань та практичних навиків із учнями під час підготовки механізаторів, по можливості надавати спонсорську допомогу.

За змістом з п.3.4 договору згідно державного земельного акту на спільний обробіток землі, з прибутку (в середньому прибуток з 1 га становить 1200 грн.) 50% отримує господарство, а 50% - Новоолександрівський НВК, що становить 600 грн. за 1 га тому, що господарство несе затрати на посівний матеріал, ГСМ, амортизацію техніки, внесення добрив, обробіток ґрунту, тощо.

Договір вступає в силу з момент його підписання. Суперечливі питання по договору можуть бути розглянуті в арбітражному суді.

Костянтинівська місцева прокуратура, вважаючи, що під час укладання договору на спільний обробіток землі від 05.01.2017 були порушені вимоги закону, звернулась до місцевого господарського суду із цим позовом.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги Заступника прокурора Донецької області, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з приписами ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

За умовами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

У позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність її захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Позивачем за даним позовом прокурором визначено Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Костянтинівка.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р. №3-рп/99, щодо офіційного тлумачення положень вищевказаної статті 2, під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Як визначено в ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

05.01.2017 адміністрацією Новоолександрівського НВК, з одного боку, та ТОВ «Лощанське», з другого боку, укладено договір на спільний обробіток землі.

Згідно Статуту Новоолександрівського НВК «Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад» Олександрівської районної ради Донецької області, останній є навчальним закладом, головною метою якого є забезпечення реалізації права громадян на здобуття дошкільної та повної загальної середньої освіти в обсязі державних стандартів.

У відповідності до ст. 63 Закону України «Про освіту» матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засобі, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Земельні ділянки державних навчальних закладів, установ та організацій системи освіти передаються їм у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

Цільове призначення спірної земельної ділянки згідно з Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №9055780 від 30.09.2004, - для дослідних та навчальних цілей.

Надавши право обробки земельної ділянки і збору врожаю СТОВ «Лощанське», Новоолександрівський НВК, маючи земельну ділянку на праві постійного користування, фактично усунувся від обов'язку самостійного господарювання на земельній ділянці,

Використання земельної ділянки, наданої Новоолександрівському НВК для досягнення дослідних та навчальних цілей, для іншої мети порушує принцип цільового використання землі.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 Цивільного Кодексу України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Укладений між сторонами в даній справі оспорюваний договір названо як договір на спільний обробіток землі.

Відповідно до ст.92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки (ст.96 Земельного кодексу України).

Постійним землекористувачем спірної земельної ділянки є відповідач 1, який використовує зазначену ділянку на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №9055780 від 30.09.2004, цільове призначення - для дослідних та навчальних цілей.

Відповідно до Положення про учнівські навчально-дослідні земельні ділянки, що затверджене Наказом Міністерства освіти і науки України від 30 січня 2015 року N68 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 березня 2015 р. за N 337/26782 (далі - Положення), це положення визначає порядок організації діяльності учнівських навчально-дослідних земельних ділянок (далі - ділянка), що створюються у загальноосвітньому та позашкільному навчальному закладі з метою проведення лабораторних і практичних занять з природознавства, біології, трудового навчання, навчальних практик, науково-дослідницької та природоохоронної діяльності учнів (вихованців) загальноосвітніх навчальних закладів, учнів, вихованців (учнів, слухачів) позашкільних навчальних закладів (далі - учні).

Координаційно-методичний супровід роботи на ділянках здійснюють позашкільні навчальні заклади еколого-натуралістичного напряму. Забороняється використання ділянки не за цільовим призначенням

Відповідно до п.1-4 Розділу ІІІ Положення, основними напрямами діяльності учнів на ділянці є вирощування рослин і тварин, спостереження за їхнім ростом і розвитком, проведення практичних занять, дослідів згідно з відповідними навчальними програмами. Дослідна та практична робота учнів на ділянці проводиться на основі знань, яких вони набули в процесі вивчення основ наук, з використанням досягнень сучасної науки, досвіду вирощування якісної сільськогосподарської продукції. Для ефективної роботи на ділянці учні організовуються в гуртки, клуби, ланки, групи тощо. Робота учнів на ділянці організовується відповідно до плану, який є складовою річного плану роботи навчального закладу, в якому діє ділянка.

Керівником навчального закладу, в якому діє ділянка, призначається завідувач ділянки. Завідувач ділянки за його бажанням може бути звільнений від обов'язків класного керівника, керівника творчого учнівського об'єднання (п.п. 6-7 Розділу ІІІ Положення).

Розділом ІV визначено, що у процесі роботи учнів на ділянці забезпечується раціональний режим праці й відпочинку та дотримання учнями правил техніки безпеки і санітарно-гігієнічних вимог згідно з Положенням про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 01 серпня 2001 року N 563, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 листопада 2001 року за N 969/6160 (далі - Положення про організацію роботи з охорони праці). Учні допускаються до роботи на ділянці лише після проведення з ними інструктажу та перевірки знань з охорони праці. Інструктаж з охорони праці проводиться відповідно до Положення про організацію роботи з охорони праці. Учні працюють на ділянці лише в денний час та не допускаються до роботи з отрутохімікатами.

Таким чином, вищевказаними правовими нормами передбачено, що земельна ділянка із цільовим призначенням для дослідних та навчальних цілей передається навчальному закладу із метою проведення навчальних та практичних занять, засвоєння знань, формування вмінь і навичок, організації, дослідницької, природоохоронної роботи, продуктивної праці учнів. При цьому, здійснення вищевказаних заходів на відповідній ділянці здійснюється виключно учнями та вчителями такого освітнього закладу.

Отже, відповідач 1 не мав права на укладення оспорюваного договору.

Всупереч вищезазначених приписів, за умовами розділу ІІІ договору на спільний обробіток землі від 05.01.2017 механізований обробіток ґрунту, внесення добрив, збирання врожаю с/г культур на ділянці проводиться Товариством з обмеженою відповідальністю "Лощанське", а не учнями та вчителями навчального закладу.

При цьому, вищевказана діяльність Товариства здійснюється із метою, що суперечить цільовому призначенню спірної земельної ділянки та Положенню про учнівські навчально-дослідні земельні ділянки, що є порушенням вимог земельного законодавства.

Зазначене свідчить про помилковість висновку суду першої інстанції про неправомірність заявлених прокурором позовних вимог.

В період провадження у справі від Першого заступника керівника Костянтинівської місцевої прокуратури надійшло клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку з укладенням між Новоолександрівським НВК та СТОВ «Лощанське» угоди про розірвання договору від 05.01.2017р., до якого додано заяву директора Новоолександрівського НВК "Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад" Олександрівської районної ради Донецької області б/н від 21.07.2017 про припинення провадження у справі у зв'язку з розірванням договору на спільний обробіток землі, звільненням земельних ділянок та сплатою по ньому усіх договірних зобов'язань.

На підтвердження надані підписані сторонами оспорюваного договору: акт прийому-передачі земельних ділянок згідно договору на спільний обробіток землі від 21.07.2017р., згідно з яким СТОВ «Лощанське» передало, а Новоолександрівський НВК прийняв земельні ділянки загальною площею 89,1202 га; акт від 21.07.2017р. про розірвання договору про спільний обробіток землі; Угоду від 21.07.2017р. про розірвання договору на спільний обробіток землі; копії платіжних документів про сплату орендної плати; акт перевірки з питань використання земельної ділянки на території Новоолександрівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, яким підтверджено звільнення земельних ділянок.

Приймаючи до уваги висновок Верховного суду України, викладений у постанові №3-1143гс15 від 23.12.2015 року, судова колегія зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі визнання недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України (яка кореспондується зі ст. 236 Цивільного кодексу України) виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

За змістом ст.ст. 651, 653 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Із правової природи договору про спільний обробіток землі вбачається, що фактичне користування відповідачем 2 землею на підставі наведеного договору, в разі визнання його недійсним унеможливлює застосування наслідків недійсності правочину відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України, оскільки використання землі - «річ» безповоротна, і відновити первісне положення сторін практично неможливо.

У справі, що розглядається, позовні вимоги прокурора зводяться до визнання недійсним договору на спільний обробіток землі, який сторони розірвали, тобто зобов'язання за спірним договором є припиненими.

Ураховуючи встановлені у справі обставини, визнання договору на спільний обробіток землі недійсним є неможливим, оскільки предмет спору припинив існування.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для припинення провадження у цій справі.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права призвело до того, що господарський суд помилково розглянув спір за відсутності предмета спору, а тому ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі припиненню на підставі п.1-1 ч. ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Результати апеляційного провадження у справі №905/1563/17 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Донецької області, м.Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 06.09.2017 у справі №905/1563/17 - задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 06.09.2017 у справі №905/1563/17 - скасувати.

Провадження у справі №905/1563/17 за позовом Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до Новоолександрівського навчально-виховного комплексу "Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад" Олександрівської районної ради Донецької області та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лощанське" про визнання недійсним договору від 05.01.2017 року на спільний обробіток землі, укладеного між Новоолександрівським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа 1-3 ступенів - дошкільний навчальний заклад" Олександрівської районної ради Донецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лощанське»; зобов'язання Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Лощанське» звільнити займані ним земельні ділянки загальною площею 89,1202 га, що належать Новоолександрівському навчально-виховному комплексу на праві постійного користування згідно з Державного акту серії ЯЯ №9055780 від 30.09.2004 року, які він займає на підставі договору на спільний обробіток землі від 05.01.2017 року, - припинити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: Н.В. Будко

Т.Д. Геза

Надруковано 8 екз.:

2 - позивачу;

2 - відповідачу;

1 - прокуратура Дон. обл.,

1 - прокуратура Харк. обл.;

1 - у справу;

1 - ГСДО.