РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р. Справа № 918/543/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Юрчук М.І.

судді Павлюк І.Ю.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників сторін:

позивача: Костюкович С.І.;

відповідача-1: Кец І.М.;

відповідача-2: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Зарічненського району на рішення господарського суду Рівненської області від 09.10.2017 р. у справі № 918/543/17

за позовом фізичної особи-підприємця Улітко Світлани Федорівни

до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Зарічненського району,

Зарічненської районної ради

про відшкодування майнової шкоди в сумі 168 883 грн. 07 коп.

В серпні 2017 року фізична особа-підприємець Улітко Світлана Федорівна звернулась до господарського суду Рівненської області з позовом до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Зарічненського району та Зарічненської районної ради про відшкодування майнової шкоди в сумі 168 883,07 грн. /т.1 а.с. 2-9/.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 09.10.2017 року у справі № 918/543/17 (суддя Політика Н.А.), позов фізичної особи-підприємця Улітко Світлани Федорівни до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Зарічненського району, Зарічненської районної ради про відшкодування майнової шкоди в сумі 168 883,07 грн. задоволено частково.

Стягнуто з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Зарічненського району на користь фізичної особи-підприємця Улітко Світлани Федорівни майнову шкоду в розмірі 84 441,53 грн. та 1 266,63 грн. витрат по оплаті судового збору.

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця Улітко Світлани Федорівни до Зарічненської районної ради - відмовлено /т.2 а.с. 104-111/.

Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Зарічненського району, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 09.10.2017 року у справі № 918/543/17 та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:

- задовольняючи позов у частині стягнення шкоди, місцевий господарський суд не встановив, які саме правові норми порушив Територіальний центр соціального обслуговування та у чому виразилась його протиправна поведінка;

- з аналізу ст.1166 ЦК України, випливає, що обов'язок довести завдану майнову шкоду покладається на позивача, проте позивач не вказав і не надав жодних доказів, які саме правила пожежної безпеки порушені Територіальним центром соціального обслуговування;

- доводячи розмір шкоди в частині знищення товару, а саме взуття на загальну суму, позивач подав книги надходження товару та висновки товарознавчих експертиз № 3.2-521/17 від 30.06.2017 року, № 3.2-519/17 від 30.06.2017 року, № 3.2-520/17 від 30.06.2017 року, № 3.2-523/17 від 30.06.2017 року та № 3.2-522/17 від 30.06.2017 року, які в свою чергу визначають вартість такого майна, проте доказів знищення хоча б однієї пари взуття позивач до суду не подав;

- з аналізів висновків товарознавчих експертиз вбачається, що експерти оцінили лише нове взуття, а не залишки від взуття, отже позивач на власний розсуд подав експертам на дослідження певну кіль кількість взуття, яке було в нього в залишку, окрім того, позивачем не була проведена ревізія наявності та відсутності взуття. Належним доказом такої обставини можна було б вважати судово-бухгалтерську чи економічну експертизу;

- копії протоколів допитів свідків у кримінальному провадженні не можуть бути допустимими джерелами доказами у господарському судочинстві, оскільки відсутні у переліку джерел доказів, визначених ст. 32 ГПК України;

- обставина знищення взуття на загальну суму 82 557,38 грн. не доведена належними та допустимими доказами;

- у висновках суду зазначалось про те, що пожежею знищено взуття та торгівельне обладнання на суму 82 557,38 грн., але у матеріалах справи відсутні докази знищення торгівельного обладнання. Позивач у позові доводив знищення лише взуття на загальну суму 82 557,38 грн., до цієї суми торгівельне обладнання не включалось і у рішенні суду не вказується яке саме торгівельне обладнання було знищене, а тому вказаний висновок суду не відповідає обставинам справи;

- з аналізу змісту рішення суду від 09.10.2017 року випливає, що протиправність поведінки Територіального центру соціального обслуговування полягає у порушенні правил пожежної безпеки в Україні при влаштуванні та експлуатації печі. Такий висновок не відповідає обставинам справи, зокрема, Територіальний центр соціального обслуговування пічне опалення не встановлював і хто його встановлював невідомо. Отже, Територіальний центр соціального обслуговування не міг порушити правила пожежної безпеки в Україні під час влаштування пічного опалення, оскільки його фактично не монтував, а тому не відомо, звідки суд першої інстанції дійшов до вищевказаного висновку;

- Територіальним центром соціального обслуговування були дотримані усі вимоги законодавства пожежної безпеки щодо користування пічним опаленням, у нього відсутня вина у спричиненні пожежі та заподіянні шкоди позивачу, окрім того, ТЦСО не є власником приміщення, а тому не може нести відповідальності за недотримання вимог пожежної безпеки під час монтажу пічного опалення;

- висновок суду першої інстанції про те, що ремонтні роботи проводились на відновлення пошкодженого приміщення є хибними і суперечать матеріалам справи, адже в розписці Улітка В.М. від 02.08.2017 року та Улітка А.М. від 25.07.2017 року чітко вказано, що вони проводили ремонтні роботи у період з 09.12.2016 року до 09.01.2017 року, а пожежа виникла 09.01.2017 року;

- щодо обставини, які доводить позивач, про знищення його будівельних матеріалів та обладнання на загальну суму 71 725,69 грн., слід зазначити, що позивач подав до суду копії накладних на будівельні матеріали та обладнання, вказуючи що це майно знищене в результаті пожежі 09.01.2017 року, однак копії накладних свідчать лише про те, що ФОП Улітко С.Ф. придбала такі матеріали і обладнання у відповідні дати вказані у накладних, проте вони не можуть бути підтвердженням знищення цих матеріалів пожежею, такими доказами можуть бути висновки будівельно-технічної експертизи;

- на підтвердження завданої шкоди позивач подав накладну № 61 від 03.01.2017 року, № 3 від 10.12.2016 року, у яких міститься інформація про придбання 100 м. труби, 20,07 кв.м. облицювальної плитки та лінолеуму у кількості 80 кв.м., зважаючи на те, що площа пошкодженого приміщення лише 98,3 кв.м., таким чином у нього ніяк не може поміститись площа вказаних матеріалів;

- судом першої інстанції поза увагою залишився документ, який є одним із основних доказів відсутності вини осіб у заподіянні шкоди позивачу, а саме постанова слідчого СВ Зарічненського ВП ГУ НП в Рівненській області від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження. Так, кримінальне провадження, яке було відкрите за фактом порушення правил пожежної безпеки та призвело до знищення майна за ч.1 ст. 270 КК України, закрите у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, а саме не було встановлено осіб, відповідальних за технічно-пожежний стан об'єкта, у якому трапилась пожежа.

Таким чином, скаржник вважає, що рішення господарського суду від 09.10.2017 року у справі № 918/543/17 підлягає скасуванню у відповідно до приписів ст.104 ГПК України, а саме у зв'язку з неповним з'ясованням обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду обставинам справи /т.2 а.с. 125-127/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 року у справі № 918/543/17, апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.11.2017 року /т.2 а.с.124/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 року розгляд справи № 918/543/17 відкладено на 13.12.2017 року /т.2 а.с.152-153/.

13.12.2017 року в судовому засіданні представник Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Зарічненського району та представник ФОП Улітко Світлани Федорівни повністю підтримали вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї відповідно.

Відповідач-2 Зарічненська районна рада явку повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, останній належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи /т.2 а.с.159/.

Оскільки ухвалою суду від 22.11.2017 року участь представників сторін в судовому засіданні 13.12.2017 року обов'язковою не визнавалася, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача-2 Зарічненської районної ради.

Статтею 101 ГПК України передбачено, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність, обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2015 року між Комунальним підприємством «Сніжинка» Зарічненської районної ради (надалі - орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Улітко Світланою Федорівною (надалі - орендар, позивач) укладено договір оренди нерухомого майна, яке належить до спільної власності територіальної громади сіл та селища Зарічненського району Рівненської області № 16, за умовами якого орендодавець передав орендарю в строкове платне користування, зокрема, кімнату 2-го поверху будинку побуту, що є об'єктом спільної власності територіальної громади сіл та селища Зарічненського району, площею 98,3 м2, розташованого за адресою: Рівненська область, смт.Зарічне, вул.Л.Українки, 9, і перебуває на балансі орендодавця, а орендар в свою чергу зобов'язався прийняти вказане майно в оренду та сплачувати за нього відповідну орендну плату.

Договір підписаний представником комунального підприємства «Сніжинка» Зарічненської районної ради та ФОП Улітко Світланою Федорівною і скріплений їх печатками./т.1 а.с.72-74/.

Передача кімнати 2-го поверху будинку побуту, що є об'єктом спільної власності територіальної громади сіл та селища Зарічненського району, площею 98,3 м2, розташованого за адресою: Рівненська область, смт.Зарічне, вул.Л.Українки, 9, здійснена шляхом підписання між сторонами 01.09.2015 року акту приймання-передачі об'єкта оренди /т.1 а.с.75/.

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Зарічненської селищної ради Рівненської області № 117 від 24.06.2005 року «Про присвоєння поштової адреси та зміну назви вулиць, номерів будинків в смт.Зарічне», адмінприміщенню територіального центру по обслуговуванню пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян присвоїно поштову адресу - смт.Зарічне, вул.Лесі Українки, 9а /т.2 а.с.85/.

Тобто об'єкти нерухомості за адресами: Рівненська область, смт.Зарічне, вул.Лесі Українки, 9 та адресою: Рівненська область, смт.Зарічне, вул.Лесі Українки, 9а є одним і тим же адміністративним приміщенням.

09.01.2017 року на 2-му поверсі адміністративної будівлі, розташованої по вул.Лесі Українки, 9 (поштова адреса - 9а) у смт. Зарічне Рівненської області, де ФОП Улітко Світлана Федорівна орендує приміщення для проведення підприємницької діяльності, виникла пожежа. Дана обставина підтверджується актом про пожежу /т.1 а.с.23/.

Відповідно до акту про пожежу, складеного 09.01.2017 року комісією у складі: головного інспектора Зарічненського РС ГУ ДСНС, начальника Територіального центру соціального обслуговування, директора КП «Сніжинка», слідчого СВ Зарічненського ВП ГУНП Рівненської області, ФОП Улітко С.Ф., причиною пожежі встановлено порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації печі. Зі змісту цього акту вбачається, що ФОП Улітко С.Ф, ФОП Лясковець Н.П. була заподіяна матеріальна шкода, а саме: знищено та пошкоджено речове майно, окрім того, знищено та пошкоджено майно КП «Сніжинка» і територіального центру (перекриття, вікна, двері, стіни). Встановлено, що місцем виникнення пожежі було горище адміністративної будівлі.

Згідно з висновком від 15.03.2017 року № 2-15/03 пожежно-технічного дослідження, виконаного судовим експертом Ращинським І.Ф. Українського центру судових експертиз, осередок пожежі, яка сталася 09.01.2017 року на 2-му поверсі адміністративної будівлі за адресою: Рівненська обл., смт.Зарічне, вул. Л Українки,9, знаходився в північній крайній кімнаті територіального центру соціального обслуговування, біля печі.

Від печі, яка розташована в північній крайній кімнаті територіального центру соціального обслуговування, пожежа розповсюдилася по спалимим матеріалам по всіх приміщеннях територіального центру, ФОП Улітко С.Ф. та ФОП Лясковець Н.П.

Причиною виникнення пожежі 09.01.2017 року на 2-му поверсі адміністративної будівлі за адресою: Рівненська обл., смт.Зарічне, вул.Українки, 9, є теплове самозаймання дерев'яних конструкцій перекриття в результаті порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації печі, яка розташована в північній крайній кімнаті територіального центру соціального обслуговування /т.1 а.с.25-36/.

Відповідно до висновку експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 07.06.2017 року № 22, осередок пожежі, яка мала місце 09.01.2017 року в приміщеннях за адресою: смт.Зарічне, вул.Л.Українки, 9 (вул. Л.Українки, 9а) Рівненської області, знаходився на горищі та перекритті будівлі, біля печі, яка знаходиться у правій (від входу) частині другого поверху територіального центру.

Технічною причиною виникнення пожежі, яка мала місце 09.01.2017 року в приміщеннях за адресою: смт. Зарічне, вул.Л.Українки, 9 (вул. Л.Українки, 9а) Рівненської області, було самозаймання дерев'яних конструктивних елементів горища та перекриття будівлі, під час експлуатації пічного опалення, біля димоходу опалювальної печі, яка була розташована у правій (від входу) частині другого поверху територіального центру.

У даному випадку пожежа розповсюдилась по спалимим матеріалам від ділянки горища та перекриття будівлі в місці розташування опалювальної печі, що знаходиться у правій від входу частині другого поверху територіального центру (осередку пожежі), в сторони по приміщенням та коридору правої частини другого поверху територіального центру з подальшим розповсюдженням горіння на ліву частину другого поверху територіального центру та приміщення магазину ФОП Улітко С.Ф., а в подальшому і на приміщення ФОП Лясковець Н.П., які були розташовані на другому поверсі КП «Сніжинка» /т.1 а.с.52-68/.

30.06.2017 року на виконання постанови слідчого СВ Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області від 10.05.2017 року у досудовому розслідуванні, внесеного до ЄРДР 10.01.2017 року № 0000006, за фактом пожежі, яка сталась 09.01.2017 року, судовим експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України складено висновок № 3.2-523/17, об'єктом дослідження якого було 31 (тридцять одна) одиниця розпарованого взуття, вилученого під час огляду приміщення, на якому сталося займання (речові докази по вказаному кримінальному провадженню). У даному висновку зазначено, що ціна нового взуття станом на 09.01.2017 року могла становити 16 235,22 грн. /т.1 а.с.100-107/.

30.06.2017 року на виконання постанови слідчого СВ Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області від 10.05.2017 року у досудовому розслідуванні, внесеного до ЄРДР 10.01.2017 року № 0000006, за фактом пожежі, яка сталась 09.01.2017 року, судовим експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України складено висновок № 3.2-522/17, об'єктом дослідження якого було 20 (двадцять) одиниць розпарованого взуття вилученого під час огляду приміщення на якому сталося займання (речові докази по вказаному кримінальному провадженню). У даному висновку зазначено, що ціна нового взуття станом на 09.01.2017 року могла становити 18 411,33 грн. /т.1 а.с. 133-138/.

30.06.2017 року на виконання постанови слідчого СВ Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області від 10.05.2017 року у досудовому розслідуванні, внесеного до ЄРДР 10.01.2017 року № 0000006, за фактом пожежі, яка сталась 09.01.2017 року, судовим експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України складено висновок № 3.2-521/17, об'єктом дослідження якого було 26 (двадцять шість) одиниць розпарованого взуття вилученого під час огляду приміщення на якому сталося займання (речові докази по вказаному кримінальному провадженню). У даному висновку зазначено, що ціна нового взуття станом на 09.01.2017 року могла становити 16 519,47 грн. /т.1 а.с. 154-161/.

30.06.2017 року на виконання постанови слідчого СВ Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області від 10.05.2017 року у досудовому розслідуванні, внесеного до ЄРДР 10.01.2017 року № 0000006, за фактом пожежі, яка сталась 09.01.2017 року, судовим експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України складено висновок № 3.2-520/17, об'єктом дослідження якого було 19 (дев'ятнадцять) одиниць розпарованого взуття вилученого під час огляду приміщення на якому сталося займання (речові докази по вказаному кримінальному провадженню). У даному висновку зазначено, що ціна нового взуття станом на 09.01.2017 року могла становити 25 216,36 грн. /т.1 а.с. 181-188/.

30.06.2017 року на виконання постанови слідчого СВ Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області від 10.05.2017 року у досудовому розслідуванні, внесеного до ЄРДР 10.01.2017 року № 0000006, за фактом пожежі, яка сталась 09.01.2017 року, судовим експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України складено висновок № 3.2-519/17, об'єктом дослідження якого було 7 (сім) одиниць розпарованого взуття вилученого під час огляду приміщення на якому сталося займання (речові докази по вказаному кримінальному провадженню). У даному висновку зазначено, що ціна нового взуття станом на 09.01.2017 року могла становити загалом 6 175 ,00 грн. /т.1 а.с. 181-188/.

На підтвердження вищезазначених обставин щодо вартості матеріального збитку пошкодженого взуття позивача ФОП Улітко С.Ф. свідчить також копія книги надходження товарів магазину «Одяг та взуття» Підприємця /т.1 а.с. 89-97/.

В подальшому, визначаючи розмір збитків, заподіяних внаслідок пожежі, яка сталась 09.01.2017 року, ФОП Улітко С.Ф. надано копії видаткових накладних, товарні чеки та розписки ФОП Лясковець Надії Павлівни, ФОП Улітко Андрія Миколайовича і ФОП Улітко Віктора Миколайовича, відповідно до яких вартість проведеного позивачем ремонту орендованого приміщення (влаштування необхідних умов провадження торгівельної діяльності) становила 71 725,69 грн. /т.1 а.с. 76-88/.

Окрім того, для встановлення точної причини пожежі, позивачем було оплачено вартість проведення експертного пожежно-технічного дослідження, оформленого висновком судового експерта від 15.03.2017 року № 2-15/03, в сумі 14 600 грн. 00 коп. Наведені обставини підтверджуються, зокрема, укладеним між позивачем та ТОВ «Український центр судових експертиз» відповідним договором на проведення експертного дослідження від 14.02.2017 року № 1-14/02 та квитанцією на оплату наданих послуг експерта /т.1 а.с. 216-217/.

З урахуванням зазначених обставин, позивач ФОП Улітко С.Ф. в обґрунтування позовних вимог посилається на пошкодження внаслідок вищевказаної пожежі його майна, чим завдано збитків на загальну суму 154 283,07 грн. З огляду на наведене, позивач просить стягнути з Центру 84 441,53 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок знищення майна позивача, а також стягнути з Ради 84 441,53 грн. майнової шкоди як з власника адміністративної будівлі, розташованої по вул.Лесі Українки, 9 смт.Зарічне Рівненської області, та відшкодувати 14 600,00 грн. вартості замовленого експертного пожежно-технічного дослідження для встановлення точної причини пожежі та фіксування її наслідків.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

За приписами ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно зі статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Судом встановлено, що внаслідок пожежі, яка сталася 09.01.2017 року на 2-му поверсі адміністративної будівлі, розташованої по вул.Лесі Українки, 9 (поштова адреса - 9а) у смт. Зарічне Рівненської області, ФОП Улітко С.Ф. було завдано збитків на загальну суму 154 283,07 грн. (82557,38 грн. вартість пошкодженого товару + 71725,69 грн. вартість ремонту), окрім того, позивачем також понесено витрати з оплати вартості експертного пожежно-технічного дослідження, оформленого висновком судового експерта від 15.03.2017 року № 2-15/03, в сумі 14 600 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи висновки різних експертних установ та акт про пожежу від 09.01.2017 року, апеляційним судом встановлено, що осередок пожежі знаходився у приміщенні Територіального центру соціального обслуговування, який експлуатував цей об'єкт, як своє адміністративне приміщення. Самозаймання виникло в результаті порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні, експлуатації та обслуговуванні печі, яка знаходилась у північній крайній кімнаті Територіального центру.

Окрім того, за фактом пожежі, яка сталася 09.01.2017 року порушено кримінальну справу за № 0000006.

У постанові про закриття кримінального провадження зазначено, в ході розслідування зазначеної кримінальної справи допитано ряд свідків, які вказували на те, що вогонь палав на даху будівлі зі сторони територіального центру, а через деякий час почав поширюватися й на орендовані приміщення підприємця. Під час досудового розслідування кримінальної справи встановлено, що осередок пожежі знаходився на горищі та перекритті будівлі біля печі, яка знаходилась у правій (від входу) частині другого поверху територіального центру. Технічною причиною виникнення пожежі було самозаймання дерев'яних конструктивних елементів горища та перекриття будівлі під час експлуатації пічного опалення біля димоходу опалювальної печі /т.2 а.с.90-94/.

Згідно з ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до Зарічненської районної ради, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем у встановленому законом порядку не доведено наявності в діях ради всіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, причинно-наслідкового зв'язку між діями цього відповідача та наявними збитками.

Зокрема, рішенням Зарічненської районної ради від 14.12.2015 року № 12 «Про делегування повноважень районної ради районній державній адміністрації» повноваження вказаного відповідача щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селища району, до яких відноситься і нерухомість, розташована за адресою: Рівненська область, смт. Зарічне, вул.Л.Українки, 9а, делеговані Зарічненській районній державній адміністрації.

Відтак, на час виникнення пожежі та завдання позивачу збитків повноваження щодо управління наведеним приміщенням здійснювала не Зарічненська районна рада, а Зарічненська районна державна адміністрація.

Крім того, рада є колегіальним представницьким органом місцевого самоврядування, який не є власником комунального майна, а лише діє в інтересах та від імені власника - відповідної територіальної громади.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказані факти виключають можливість покладення на Зарічненську районну раду обов'язку по відшкодуванню вартості заявлених позивачем до стягнення збитків.

Щодо вимог позивача, пред'явлених до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Зарічненського району, суд зазначає наступне.

Так, умовами цивільно-правової відповідальності є: протиправність поведінки, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина.

Враховуючи те, що осередок пожежі знаходився у приміщенні Територіального центру, а самозаймання виникло в результаті порушення останнім правил пожежної безпеки при влаштуванні, експлуатації та обслуговуванні печі, яка знаходилась у північній крайній кімнаті центру, що і призвело до знищення майна позивача, Територіальний центр має нести цивільно-правову відповідальність у вигляді відшкодування вартості знищеного майна.

При цьому, у спірних правовідносинах наявні всі умови відповідальності Територіального центру, а саме:

- протиправна поведінка, яка полягає у порушенні правил пожежної безпеки при влаштуванні, експлуатації та обслуговуванні печі, яка знаходилася в осередку пожежі, тобто в приміщенні центру;

- наявність шкоди (збитки) у вигляді знищення та пошкодження майна, зокрема, взуття, проведених позивачем витрат на ремонт орендованого приміщення і витрат на проведення експертного пожежно-технічного дослідження від 15.03.2017 року № 2-15/03, розмір яких підтверджується висновками Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 30.06.2017 року за № 3.2-523/17, № 3.2-522/17, № 3.2-521/17, № 3.2-520/17, № 3.2-519/17, копіями книги надходження товарів позивача, а також видатковими накладними, товарними чеками та розписками фізичної особи-підприємця Лясковець Надії Павлівни, Улітко Андрія Миколайовича, Улітко Віктора Миколайовича;

- причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, що виявляється у порушенні правил пожежної безпеки при влаштуванні, експлуатації та обслуговуванні печі, яка знаходилась в приміщенні центру у північній крайній кімнаті;

- наявність вини, оскільки Територіальним центром не доведено, що загорання сталось з причин незалежних від нього.

Судова колегія відзначає, що Територіальним центром не спростовані належними і допустимими доказами висновки експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 07.06.2017 року № 22 та експертного дослідження Українського центру судових експертиз від 15.03.2017 року № 2-15/03 та факти встановлені у тому числі в акті про пожежу від 09.01.2017 року, що містяться у матеріалах справи, згідно з якими причиною виникнення пожежі є самозаймання дерев'яних конструкцій перекриття в результаті порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні, експлуатації та обслуговуванні печі розташованої у приміщенні центру.

Таким чином, проведення інспектором Зарічненського РС ГУ ДСНС України в Рівненській області планових перевірок пічного опалення Центру та визначення технічного стану такого опалення як задовільного, судом оцінюється критично, адже зазначене не спростовує факту загорання внаслідок порушення правил пожежної безпеки, зокрема, при експлуатації чи обслуговуванні печі.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позовні вимоги про стягнення 84 441,53 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок пожежі, є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Слід зазначити, що позивач крім іншого, просив суд за відсутності підстав для визначення відповідальності відповідачів у частці, стягнути солідарно з останніх майнову шкоду у наведеному ним загальному розмірі, а тому суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Пунктом 4 ч.1 ст.84 ГПК України встановлено, що рішення господарського суду ухвалюється іменем України і складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин, при цьому резолютивна частина має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог. Висновок не може залежати від настання або ненастання якихось обставин (умовне рішення).

За змістом вищенаведених нормативних приписів чинного законодавства, а також враховуючи положення частини 2 статті 19 Конституції України і приписи частини 4 статті 22 та пункту 2 статті 83 ГПК України, суд вправі задовольнити ті вимоги, які викладені позивачем у прохальній частині його позовної заяви.

Відтак, такі вимоги повинні бути викладені чітко та безальтернативно, оскільки резолютивна частина рішення суду ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно (наприклад: стягнути з відповідача певну суму або в разі відсутності коштів на його рахунку звернути стягнення на належне йому майно).

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 6 «Про судове рішення».

Враховуючи той факт, що позивачем не було подано заяви про зміну позовної вимоги щодо стягнення спірних сум матеріальної шкоди, зокрема, щодо стягнення усієї суми завданої Підприємцю шкоди з Центру, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи все вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення господарського суду Рівненської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 09.10.2017 р. у справі № 918/543/17 залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Зарічненського району - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 918/543/17 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Павлюк І. Ю.