ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2017 р. Справа № 921/489/16-г/6

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бонк Т.Б., Мирутенко О.Л.,

при секретарі судового засідання Коростенській О.І.,

за участю представників:

від стягувача (скаржника) ОСОБА_1

від боржника ОСОБА_2

від третьої особи не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія», б/н від 01 грудня 2017 року

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року (суддя Шумський І.П.), винесену за результатами розгляду заяви

про відстрочку виконання рішення

у справі №921/489/16-г/6

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі ОСОБА_3 філії «Львівська залізниця», м. Львів

до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Тер-Пінгвін», м. Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, м. Тернопіль

про усунення перешкод в користуванні майном

в с т а н о в и в :

15 листопада 2017 року боржник ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Тер-Пінгвін» звернувся до Господарського суду Тернопільської області з заявою (вх.№20305 від 15 листопада 2017 року) про відстрочку виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року по справі №921/489/16-г/6 до 01 травня 2018 року (з урахуванням заяви від 24.11.2017 року та пояснень заявника в судовому засіданні 27.11.2017 року) (арк. арк. справи 145-147, 186-187, 207 том ІІ).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року заяву боржника задоволено частково: відстрочено виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року по справі №921/489/16-г/6 до 01 березня 2018 року.

Ухвала суду мотивована тим, що заява боржника та долучені документи свідчать про існування об'єктивних факторів, які ускладнюють виконання судового рішення у справі № 921/489/16-г/6, а наявність таких обставин є підставою для відстрочки його виконання. Суд в ухвалі зазначає, що демонтаж належних боржнику об'єктів (майна) торгових приміщень «Продукти» та «Закусочна», у встановлені державним виконавцем строки протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (11.10.2017 року) є трудомістким, тривалим та ускладненим, а негайне їх знесення призведе до повного руйнування цих конструкцій та майна, що в них знаходиться, відтак і нанесенню боржнику збитків. Крім того, суд вказує, що з наданих ТОВ «Тер-Пінгвін» матеріалів та пояснень представника вбачається, що до торгового приміщення «Продукти» та «Закусочна» підведене електропостачання. Також судом взято до уваги, що невиконання рішення суду до 11.10.2017 року пояснюється існуванням між сторонами довготривалих перемовин та переписки з приводу строків звільнення належної позивачу території та можливих подальших орендних правовідносин між сторонами щодо неї, підтвердженням чого є подана стягувачем заява від 30.01.2017 року №Н.10/231 до органу ДВС про повернення виконавчого документа без виконання. Разом з цим, взято до уваги, що після винесення Господарським судом Тернопільської області рішення від 27.10.2017 року, в структурі юридичної особи позивача проводилась процедура реорганізації, внаслідок якої обєкт частина майданчика з покриттям на пероні Вокзалу станції Тернопіль за адресою: майдан Привокзальний, 1, м. Тернопіль, загальною площею 171,4 кв. м, перейшов у підпорядкування філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця».

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року у справі №921/489/16-г/6 та прийняти нове рішення, яким відмовити боржнику у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення в даній справі. Зокрема, зазначає, що боржник не подав суду доказів того, що торговельний обєкт на орендованому майданчику є спорудою. Разом з тим, наголошує, що боржник не здійснює підприємницьку діяльність в малій архітектурній формі, оскільки остання відключена від електромереж та водопостачання.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2017 року вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 19 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3.10.2017 року №2147-VIII.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у суді апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12 грудня 2017 року порушено (відкрито) апеляційне проводження та призначено справу до розгляду, суд апеляційної інстанції продовжує розглядати справу за правилами ГПК України в новій редакції.

В судове засідання зявилися представники стягувача та боржника.

Представник стягувача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року у справі №921/489/16-г/6 та прийняти нове рішення, яким відмовити боржнику у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення в даній справі.

Представник боржника в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, наголошував, що судом першої інстанції частково задоволено заяву боржника та відстрочено виконання рішення в даній справі до березня 2018 року, з чим боржник погодився та зобовязався вчиняти дії щодо належного виконання рішення суду в даній справі, при цьому без спричинення останньому збитків, внаслідок такого виконання.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду від 12 грудня 2017 року (арк. справи 220 том ІІ).

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року по справі №921/489/16-г/6 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі ОСОБА_3 філії «Львівська залізниця» задоволено, зокрема, зобов'язано ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Тер-Пінгвін» усунути перешкоди в користуванні майном частиною майданчика з покриттям на пероні вокзалу станції Тернопіль за адресою: майдан Привокзальний, 1, м. Тернопіль, загальною площею 171,4 кв. м. (96,3 кв. м. +75,1 кв.м.), шляхом його звільнення по акту приймання передачі.

На виконання рішення в цій частині 28 листопада 2016 року Господарським судом Тернопільської області видано наказ.

28 грудня 2016 року головним державним виконавцем Тернопільського міського ВДВС Головного ТУЮ у Тернопільській області відкрито виконавче провадження №53204478 з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 28 листопада 2016 року у справі №921/489/16-г/6.

30 січня 2017 року стягувач ПАТ «Українська залізниця» в особі ОСОБА_3 філії «Львівська залізниця» звернувся до начальника ВДВС Тернопільського МУЮ з заявою №Н.10/231 про повернення виконавчого документа без виконання на підставі п.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» по відкритому 28 грудня 2016 року виконавчому провадженні №53204478.

У липні 2017 року ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» звернулась на адресу боржника з листом №ПК-4/61 від 10.07.2017 року, в якому зазначає, що з 01.04.2017 року, у відповідності до рішення правління ПАТ «Українська залізниця», виробничий підрозділ Вокзал станції Тернопіль перейшов у підпорядкування філії «Пасажирська компанія», та запропоновано боржнику добровільно виконати рішення суду в строк до 18 липня 2017 року.

Ухвалою суду від 31.08.2017 року задоволено заяву ПАТ «Українська залізниця» від 15.08.2017 №129 про видачу дубліката наказу від 28.11.2016 у справі № 921/489/16-г/6, у звязку з його втратою стягувачем.

На виконання вказаної ухвали місцевим господарським судом видано дублікат наказу від 28.11.2016 у справі № 921/489/16-г/6.

У жовтні 2017 року ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» повторно звернулась до боржника з листом №ПК-4/305 від 05.10.2017 року, з вимогою про добровільне звільнення та передачу по акту приймання-передачі займаного майданчика в строк до 14 жовтня 2017 року.

11 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відкрито виконавче провадження №54873314 з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 28.11.2016 року у справі №921/489/16-г/6 про зобов'язання ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Тер-Пінгвін» усунути перешкоди в користуванні майном частиною майданчика з покриттям на пероні вокзалу станції Тернопіль за адресою: майдан Привокзальний, 1, м. Тернопіль, загальною площею 171,4 кв. м. (96,3 кв. м. +75,1 кв. м), шляхом його звільнення по акту приймання-передачі, та зобовязано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

15 листопада 2017 року боржник ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Тер-Пінгвін» звернувся до Господарського суду Тернопільської області з заявою (вх.№20305 від 15 листопада 2017 року) про відстрочку виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року по справі №921/489/16-г/6 до 01 травня 2018 року (з урахуванням заяви від 24.11.2017 року та пояснень заявника в судовому засіданні 27.11.2017 року) (арк. арк. справи 145-147, 186-187, 207 том ІІ).

Згідно з ст.115 ГПК України (в редакції, чинній на момент звернення боржника до суду з заявою про відстрочку виконання рішення та постановлення оскаржуваної ухвали) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

У п.7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розяснено, що відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п.7.2 вказаної вище Постанови).

Заява боржника про відстрочення виконання рішення в даній справі до 01 травня 2018 року обґрунтована, зокрема тим, що звільнення майданчика унеможливлює володіння та використання боржником розміщених на ньому власних обєктів. Також вказує, що 13.11.2017 року боржник ТзОВ «Тер-Пінгвін» звернувся до Господарського суду Тернопільської області із двома позовними заявами до Філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця» в особі відособленого підрозділу Вокзал станції Тернопіль про: визнання договору оренди нерухомого майна (частини майданчика з покриттям на пероні вокзалу станції Тернопіль загальною площею 171,4 кв.м. (96,3 кв.м.+75,1 кв.м.) за адресою: майдан Привокзальний, 1, м. Тернопіль) між ТОВ «Тер-Пінгвін» та Філією «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця» укладеним на умовах, викладених у позовній заяві та про усунення перешкод в користуванні майном, а саме: закусочної, що здійснює торгівлю товарами підакцизної групи, торгівельного обєкту для здійснення торгівлі продовольчими товарами (в тому числі товарами підакцизної групи), розташованих на частині майданчика з покриттям на пероні Вокзалу станції Тернопіль загальною площею 171,4 кв. м (96,3 кв.м.+75,1 кв. м) за адресою: майдан Привокзальний, 1, м. Тернопіль. При цьому, зазначає, що обставинами, які ускладнюють виконання рішення суду від 27.10.2016 року у справі №921/489/16-г/6 є те, що майно заявника (закусочна та торгівельний обєкт), є обємними конструкціями, демонтаж яких є трудомістким та тривалим. Дані обставини боржник зазначає є такими, що ускладнюють виконання рішення суду у даній справі, при цьому, строк, визначений виконавцем у постанові від 11.10.2017 року про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу №921/489/16-г/6 від 28.11.2016 року, протягом 10 робочих днів, є недостатнім для повного виконання рішення суду про усунення перешкод в користуванні майном частиною майданчика з покриттям на пероні вокзалу станції Тернопіль, без спричинення збитків майну боржника.

Зважаючи на вказані вище обставини, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про часткове задоволення заяви боржника та відстрочення останньому виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року по справі №921/489/16-г/6 до 01 березня 2018 року.

Матеріалами справи підтверджується, що обєкти боржника, які розташовані на майданчику з покриттям на пероні Вокзалу станції Тернопіль, є обємними конструкціями, до яких підведено комунікації з водопостачання та водовідведення (копія акту про проведення огляду обєктів; копія листа КП «Тернопільводоканал» №2342/17 від 01.09.2017 року, копія листа КП «Тернопільводоканал» №2698/17 від 19.10.2017). При цьому, матеріалами справи також підтверджено, що невиконання рішення суду до 11.10.2017 року пояснюється існуванням між сторонами довготривалих перемовин та переписки з приводу строків звільнення належної позивачу території та можливих подальших орендних правовідносин між сторонами щодо неї (заява №Н.10/231 від 30.01.2017 року до органу ДВС про повернення виконавчого документа без виконання).

Разом з тим, судом встановлено, що після винесення Господарським судом Тернопільської області рішення від 27.10.2017 року по справі №921/489/16-г/6 та видачі наказів на його примусове виконання, в структурі позивача проводилась процедура реорганізації, внаслідок чого обєкт частина майданчика з покриттям на пероні Вокзалу станції Тернопіль за адресою: майдан Привокзальний, 1, м. Тернопіль, загальною площею 171,4 кв. м. перейшов у підпорядкування іншої філії, яка входить до структури позивача, а саме філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця». При цьому, перемовини щодо врегулювання спору велись боржником з ОСОБА_3 філією «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що була позивачем у справі та стягувачем за наказом №921/489/16-г/6 від 28.11.2016 року.

Колегія суддів погоджується, що демонтаж належних боржнику об'єктів (майна) торгових приміщень «Продукти» та «Закусочна» у встановлені державним виконавцем строки протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (11.10.2017 року) є трудомістким, тривалим та ускладненим, а негайне їх знесення призведе до руйнування таких конструкцій та майна, що в них знаходиться, а відтак і нанесенню боржнику збитків.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

З огляду на все наведене вище, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про існування об'єктивних факторів, які ускладнюють виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року по справі №921/489/16-г/6 в частині зобов'язання ТзОВ «Тер-Пінгвін» звільнити майданчик з покриттям на пероні вокзалу станції Тернопіль, за адресою: майдан Привокзальний, 1, м. Тернопіль, загальною площею 171,4 кв. м (96,3 кв. м +75,1 кв. м), що слугує підставою для відстрочки виконання вказаного рішення в цій частині терміном до 01 березня 2018 року.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги посилання представника стягувача в судовому засіданні на п.5 ст.331 ГПК України, у відповідності до якого розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови, оскільки ГПК України у вказаній представником стягувача редакції набрав чинності лише 15 грудня 2017 року, в той час як боржник звернувся до місцевого господарського суду 15 листопада 2017 року, а ухвала Господарського суду Тернопільської області про відстрочення рішення у справі №921/489/16-г/6 постановлена судом 27 листопада 2017 року, тобто до набрання чинності ГПК України в новій редакції. Слід зазначити, що чинна на момент винесення оскаржуваної ухвали ст.121 ГПК України не передбачала обмеження щодо терміну розстрочення та відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання.

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.255, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 331 ГПК України, суд,

постановив:

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року у справі №921/489/16-г/6 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №921/489/16-г/6 повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Повну постанову складено 20.12.2017 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бонк Т.Б.

ОСОБА_5