УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.12.2017Справа №910/21887/17
Суддя Борисенко І.І., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Бланкіна Євгена Миколайовича

до Фізичної особи-підприємця Хмельницького Володимира Олександровича

про стягнення 90 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 4 ст. 63 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01.01.2017 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 600 грн.

Як вбачається зі змісту позовної заяви остання містить майнову вимогу про стягнення з відповідача 90 000,00 грн.

Таким чином, за розгляд даної позовної заяви позивачем необхідно було сплатити 1600 грн., проте, судом встановлено, що позивачем надано копію платіжного доручення від 04.12.2017 №673 на суму 1350,00 грн.

Отже, позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Також, суд вказує, що відповідно до пункту 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відтак, подана позивачем ксерокопія платіжного доручення від 04.12.2017 №573 на суму 1350,00 грн. не є належним доказом в підтвердження сплати судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином Позивачем не надано суду належних доказів сплати судового збору.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 63 ГПК України не подання доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду м. Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 4 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Суддя І.І. Борисенко