ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р.Справа № 922/4096/17
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюкову Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків
до Державної установи "Харківська установа виконання покарань (№ 27)", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 1 425 165,97 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, за дов. № 007 Др-26-1217 від 05.12.2017 року

відповідача - ОСОБА_2, за дов. № 31 від 22.05.2017 року

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Державної установи "Харківська установа виконання покарань (№27)", про стягнення 1 425 165,97 грн. Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати у розмірі 21 377,49 грн. Позовні вимоги вмотивовано несплатою відповідачем витрат за отриманий природний газ у період жовтня-листопада 2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 грудня 2017 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/4096/17 і призначено її до слухання у судовому засіданні на 14 грудня 2017 року. Судом долучено до матеріалів справи відзив на позов (вх. № 41729 від 13 грудня 2017 року), який надійшов через канцелярію суду від відповідача.

В призначене судове засідання 14 грудня 2017 року представники сторін з'явилися, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд долучити до матеріалів справи супровідним листом пакет документів, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 41821 від 14 грудня 2017 року; представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. В судовому засіданні 14 грудня 2017 року представники сторін не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (позивач) здійснювалась поставка природного газу Державній установі "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" (відповідач) впродовж жовтня-листопад 2017 року загальною кількістю 136,701 тис. куб.м. на суму 1 425 165,97 грн. Даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи актом № ХРГ00016567 надання послуг з розподілу природного газу та Технічним актом з розподілу природного газу, які підписано та скріплено печатками публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" (оператор ГРМ) та державної установи "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" (споживач). Факт отримання від позивача відповідачем природно газу в період з жовтня по листопад 2017 року на загальну суму 1 425 165,97 грн. підтвердив і представник відповідача в судовому засіданні 14 грудня 2017 року та у своєму відзиві на позов (вх. № 41729 від 13 грудня 2017 року). Позивачем надавалися відповідачу акти приймання-передачі природного газу № ХОЗ00028247 від 31 жовтня 2017 року на суму 246 779,00 грн. та № ХОЗ00029786 від 30 листопада 2017 року на суму 1 178 386,97 грн., втім дані акти відповідачем лишилися без підпису. 21 листопада 2017 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу (про оплату заборгованості), відповідно до якої позивач вимагав у семиденний строк від дня пред'явлення цієї вимоги сплатити на користь позивача суму заборгованості за поставлений природний газ у жовтні 2017 року на суму 246 779,00 грн. 04 грудня 2017 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу (про оплату заборгованості), відповідно до якої позивач вимагав у семиденний строк від дня пред'явлення цієї вимоги сплатити на рахунок позивача суму заборгованості за поставлений природний газ у листопаді 2017 року на суму 1 178 386,97 грн. Втім, як вказує позивач у позовній заяві, дані вимоги були залишені відповідачем без відповіді, а заборгованість - без оплати, що й стало підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію спору у даній справі, з врахуванням встановлених обставин та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п.12 Розділу II Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 (далі - Правила постачання природного газу споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов'язаний надати діючому постачальнику (ТОВ "Харківгаз Збут" (позивач по справі)) копію відповідного акта про фактичний об'єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газорозподільної системи. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ (ПАТ "Харківміськаз") Постачальник (ТОВ "Харківгаз Збут") протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, які підписані уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства; аналогічна норма міститься у ст. 193 Господарського кодексу України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України, несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. Відповідно до п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14, якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. Крім того, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України). Із наведеного вбачається, що за загальним правилом, обов'язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 07 жовтня 2014 року по справі № 904/4451/13. Отже, в даному випадку обов`язок щодо оплати поставленого природного газу виник у відповідача після його (природного газу) отримання через послугу транспортування - поставки природного газу. Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати отриманого товару (природного газу за період жовтень-листопад 2017 включно), визнання з боку відповідача наявності заборгованості, суд визнає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 425 165,97 грн. обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у розмірі 21 377,49 грн. судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державної установи "Харківська установа виконання покарань (№27)" (61093, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/р 8 в АБ "Кліринговий дім", МФО 300647, ) 1 425 165,97 грн. основного боргу та 21 377,49 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 18.12.2017 р.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/4096/17