ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р.Справа № 922/1676/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Український ОСОБА_1" Тимчасова адміністрація в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осо на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрбізнесбанк" м.Донецьк
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро", с. Сосонівка, Нововодолазький район, Харківська область
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Український ОСОБА_1" м. Донецьк, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ"УКРБІЗНЕСБАНК" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка - Арго", в якій просить суд стягнути з останнього 988 933,73грн. заборгованості з яких:

- поточна заборгованість по кредиту -932 652,71грн.,

- поточна заборгованість за відсотками 6 592,44грн.,

- прострочена заборгованість за відсотками -49 688,58грн.

Ухвалою господарського суду від 24.03.2015року порушено провадження у справі№922/1676/15, розгляд справи призначено на 16.04.2015року.

Ухвалою господарського суду від 16.04.2015року , у зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача, розгляд справи відкладено до 12.05.2015року.

Ухвалою господарського суду від 12.05.2015року, задоволено клопотання щодо продовження та відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено до 04.06.2014року.

Представник позивача в судове засідання 04.06.2015року не з'явився, через канцелярію господарського суду звернувся до суду з клопотанням щодо долучення в матеріали справи пояснень в яких позивач підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі ( від 02.06.2015року вх. №22157 ), крім того просить суд розглянути справу без участі представника позивача, за наявними в матеріали справи документами .

Відповідач в судовому засіданні 04.06.2015року звернувся до суду з заявою (вх.№21838 від 28.05.2015року) щодо зупинення провадження у справі №922/1676/15 за позовом ПАТ «Укрбізнесбанк» до СТОВ «Сосонівка-агро» про стягнення 988 933,73 грн. до вирішений по суті пов'язаної з нею іншої справи №638/3995/15-ц, що розглядається Дзержинським районним судом м. Харкова за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕСБАНК» Тимчасова адміністрація, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПП «Реал-Ком» про стягнення заборгованості за кредитним договором №4-14-Хрк від 24.01.2014 р. та Договором поруки №4-14-ХРК/ПОР1 від 24.01.2014 р. та зустрічним позовом ПП «Реал- Ком» про визнання недійсними кредитного договору №4-14-Хрк від 24.01.2014 р., Договору поруки №4-14 ХРК-ПОР 1 від 24.01.2014 р., Договору поруки №4-14-ХРК /ПОР2 від 24.01.2014 р., Договору поруки №4-14-ХРК /ПОРЗ від 24.01.2014 р.

Обґрунтовуючи вказане клопотання відповідач, посилається на те, що в проваджені Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа №638/3995/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕСБАНК» Тимчасова адміністрація, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПП «Реал-Ком» про стягнення заборгованості за кредитним договором №4-14-Хрк від 24.01.2014 р. та Договором поруки №4-14-ХРК/ПОР1 від 24.01.2014 р.

В рамках цієї цивільної справи 26.05.2015 р. ПП «Реал-Ком» було подано зустрічний позов про визнання кредитного договору №4-14-Хрк від 24.01.2014 р., Договору поруки №4-14 ХРК-ПОР 1 від 24.01.2014 р., Договору поруки №4-14-ХРК /ПОР2 від 24.01.2014 р., Договору поруки №4-14-ХРК /ПОРЗ від 24.01.2014 р. недійсними.

Ухвалою господарського суду від 04.06.2015 задоволено клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Арго" (вх.№21838), зупинено провадження у справі №922/1676/15 до вирішення по суті справи №638/3995/15-ц, що розглядається Дзержинським районним судом м. Харкова за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕСБАНК» Тимчасова адміністрація, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПП «Реал-Ком» про стягнення заборгованості за кредитним договором №4-14-Хрк від 24.01.2014 р. та Договором поруки №4-14-ХРК/ПОР1 від 24.01.2014 р. та зустрічним позовом ПП «Реал- Ком» про визнання недійсними кредитного договору №4-14-Хрк від 24.01.2014 р., Договору поруки №4-14 ХРК-ПОР 1 від 24.01.2014 р., Договору поруки №4-14-ХРК /ПОР2 від 24.01.2014 р., Договору поруки №4-14-ХРК /ПОРЗ від 24.01.2014 р.

Вищевказаною ухвалою суду зобов'язано сторони повідомити господарський суд Харківської області про результати розгляду цивільної справи № 638/3995/15-ц, з наданням в матеріали справи належним чином завірених процесуальних документів.

15.08.2017 від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "УКРБІЗНЕСБАНК" надійшли письмові пояснення за вх. № 26276, в яких останній повідомив, що на час складання пояснень провадження у справі №638/3995/15-ц, що розглядається Дзержинським районним судом м. Харкова, триває, розгляд справи відкладено на 10.10.2017 о 09:30 год.

Листом від 21.08.2017 (за вх. № 27129) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Сосонівка - Агро" також повідомило суд про відкладення розгляду справи № 638/3995/15-ц на 10.10.2017 о 09:30 год.

Приймаючи до уваги те, що станом на грудень 2017 року інформації щодо результатів розгляду цивільної справи №638/3995/15-ц сторонами до суду не надано, а справа №922/1676/15 досить довго знаходиться у стані зупинення, а також, враховуючи, що згідно вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Господарським судом Харківської області 05.12.2017 року повідомлено сторони телефонограмами про те, що вирішення питання щодо поновлення провадження по справі№922/1676/15 відбудеться 13 грудня 2017 року о 10:30 .

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Беручи до уваги те, що провадження у справі зупинено протягом тривалого часу, що не відповідає вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" щодо розгляду справи упродовж розумного строку, ухвалою господарського суду від 13 грудня 2017 року поновлено провадження у справі №922/1676/15, розгляд справи призначено на 13.12.2017 року.

Представник позивача в судове засідання 13.12.2017 року не з'явився.

Відповідач в судове засідання 13.12.2017 року свого повноважного представника не направив, відзив на позов не надав, хоча про час та місце розгляду даної справи повідомлений належним чином.

Як роз'яснив Вищий господарський суд України у Постанові Пленуму № 18 від 26 грудня 2011 року (з подальшими змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення, внаслідок чого справа розглядається відповідно до норм ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

24 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Український бізнес ОСОБА_1» та Приватним підприємством «РЕАЛ-КОМ» був укладений кредитний договір № 4-14-Хрк .

За умовами Кредитного договору, ОСОБА_1 за наявності вільних грошових коштів, надає Позичальнику у тимчасове користування короткостроковий, кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредиту у сумі 950 000,00 грн. на поновлення оборотних коштів, розрахунки з постачальниками та підрядниками, придбання устаткування, оплату послуг, товарів, інших фінансово-господарських операцій у строком до 19 червня 2014 року зі сплатою 20,5 % річних.

У пункті 4.2. Кредитного договору сторони домовились, що Позичальник щомісячно, не пізніше сьомого числа місяця, наступного за звітним, перераховувати суму процентів за користування кредитом.

У пункті 4.3. Кредитного договору сторони домовились, що Позичальник щомісячно, не пізніше сьомого числа місяця, наступного за звітним, зобов'язується сплачувати Банку комісійну винагороду за супроводження кредитної заборгованості сумі 1 900,00 грн.

Згідно із п. 4.6. Кредитного договору, Боржник зобов'язався, у разі невиконання умов та зобов'язань за договором, сплатити Банку відсотки у розмірі 41 % річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення.

Пунктом 5.3 Кредитного договору передбачено, що ОСОБА_1 має право вимагати в Позичальника дострокового розірвання Кредитного договору та/або дострокової погашення суми кредиту, процентів, комісій, неустойок та збитків.

Згідно з ч.1 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання стор змінюються відповідно до змінених умов.

11 лютого 2014 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору №4-14-Хрк від 24.01.2014 року, в якій були внесено зміни до пунктів 1.1, 4.8, 4.10, 4.12, 4.14, 8.3, 8.5, 8.6 договору.

19 червня 2014 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №2 до зазначеного кредитного договору, в якій були внесені зміни до пунктів 1.1, 4.3 договору.

Так, у пункті 1.1 договору додатковою угодою №2 було змінено строк надання кредиту до 18 червня 2015 року та сплату відсоткової ставки річних на 21,5% і внесені зміни у Графік погашення заборгованості (Додаток №1 до кредитного договору Також, у пункті 4.3 договору додатковою угодою №2 було внесено сплату одноразові комісійної винагороди за зміни у кредитний договір № 4-14-Хрк від 24.01.2014 року розмірі 4 700 грн. Зазначені угоди були підписані уповноваженими особами сторін та скріплені печатками.

Законодавством України передбачена можливість застосування сторонам цивільних правовідносин засобів, забезпечення виконання зобов'язання до яких, зокрема, відноситься порука.

Однією з умов надання кредиту відповідно до п. 2.1. Кредитного договору є застава та порука.

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання за Кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством «Український ОСОБА_1» та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «СОСОНІВКА-АГРО» (Відповідач, Поручитель) було укладено договір поруки №4-14-Хрк від 24 січня 2014 року .

У відповідності до п. 1.1. Договору поруки, Поручитель зобов'язався солідарно нести відповідальність перед Банком за виконання зобов'язань за кредитним договором № 4-14-Хрк від 24.01.2014 року, укладеного між ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» ПП «РЕАЛ-КОМ» на суму 950 000,00 грн. зі сплатою 20,5% річних, з встановленим строком погашення до 19 червня 2014 року.

У відповідності до розділу III Договору поруки, договір вступає у дію з момента його підписання, а припиняється його дія у момент повного виконання ПП «РЕАЛ-КОМ" або Відповідачем боргових зобов'язань перед Банком.

Згідно п. 4.1 Договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання ПП «РЕАЛ-КОМ» зобов'язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Позивачем як солідарні боржники.

19 червня 2014 року між Банком та Поручителем було укладено Додаткову угод №1 до Договору поруки №4-14-ХРК/ПОР 3 від 24.01.2014 р., в якій були внесені зміни д пункту 1.1 договору поруки, а саме було змінено строк надання кредиту до 18 червня 201 року та сплату відсоткової ставки річних на 21,5%. Також було доповнено Договір поруки п. 2,6, в якому зазначалось, що Поручитель ознайомлений зі змістом Додаткової угоди №2 від 19.06.2014 р. до кредитного договору №4-14-Хрк від 24.01.2014 р. та всі умови Додаткової угоди №2 йому відомі, зрозумілі та узгоджені.

Зміни і доповнення умов цього договору можливі тільки по взаємному волевиявленню сторін та оформлюються додатковою угодою у письмовій формі (п.4.2. договору).

Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі належним чином, проте позивач зазначає, що Позичальником зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконані, внаслідок чого за кредитним договором №4-14-Хрк від 24.01.2014 року, утворилась заборгованість, яка станом на 13 березня 2015 року складає 988 933,73 грн., з яких:

- поточна заборгованість по кредиту 932 652,71 грн.;

- поточна заборгованість за відсотками 6 592,44 грн.;

- прострочена заборгованість за відсотками 49 688,58 грн.

Як зазначає Позивач, станом на 13 березня 2015 року заборгованість за Кредитним договором Поручителем сплачена не була.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Крім того на підставі постанови Правління Національного банку України від 25.12.2014 року № 844 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український ОСОБА_1» до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 65 від 25.03.2015 року, яким продовжено здійснення в Банку тимчасової адміністрації.

Згідно ч. 1 ст. 36 та п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії) та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 345 ГК України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до п. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі належним чином, проте Позичальник - Приватне підприємство "Реал-Ком" свого зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого за кредитним договором №4-14-Хрк від 24.01.2014 року, утворилась заборгованість, яка станом на 13 березня 2015 року складає 988 933,73 грн., з яких:

- поточна заборгованість по кредиту 932 652,71 грн.;

- поточна заборгованість за відсотками 6 592,44 грн.;

- прострочена заборгованість за відсотками 49 688,58 грн.

Як свідчать матеріали справи,з метою забезпечення своєчасного та повного виконання за Кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством «Український ОСОБА_1» та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «СОСОНІВКА-АГРО» (Відповідач, Поручитель) було укладено договір поруки №4-14-Хрк від 24 січня 2014 року .

У відповідності до п. 1.1. Договору поруки, Поручитель зобов'язався солідарно нести відповідальність перед Банком за виконання зобов'язань за кредитним договоре № 4-14-Хрк від 24.01.2014 року, укладеного між ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» ПП «РЕАЛ-КОМ» на суму 950 000,00 грн. ( зі сплатою 20,5% річних, з встановленим строком погашення до 19 червня 2014 року.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Вимога кредитора до поручителя полягає в реальному виконанні зобов'язання за боржника, оскільки така вимога може бути заявлена лише в разі невиконання боржником своїх зобов'язань та настання строку виконання основного зобов'язання.

Також позивач має право звернутися із позовом як до боржника так і до поручителя.

Відповідно до правової позиції ВСУ, викладеної у Постановах від 17.09.2014 року у справі №6-170цс13 та справі №6-53цс14 від 17.09.2014 року, згідно з якою словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців підряд від дня настання строку виконання основного зобовязання слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної заяви, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Тобто, в розумінні чинного законодавства звернення кредитора із відповідним позовом до поручителя слід вважати предявленням письмової вимоги до нього.

Таким чином, звернення позивача 23.03.2015року з позовом до господарського суду про стягнення із поручителя (боржника) заборгованості за кредитним договором № 4-14-Хрк від 24.01.2014 року у розмірі 988 933,73 грн. є предявленням вимоги до поручителя та боржника, як звернення із вимогою у відповідності до статті 554 ЦК України та пункту 5.3. кредитного договору та 2.1. договору поруки.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (стаття 4-3 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК України та статтею 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Український ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Укрбізнесбанк" ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка-Агро"

про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4-14-Хрк від 24.01.2014 року у розмірі 988 933,73грн. заборгованості з яких:

- поточна заборгованість по кредиту -932 652,71грн.,

- поточна заборгованість за відсотками -6 592,44грн.,

- прострочена заборгованість за відсотками - 49 688,58грн. є обґрунтованими, такими що відповідають обставинам справи, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 49 ГПК України, відповідно до яких судовий збір при задоволенні позовних вимог покладається на відповідача у розмірі 19778,67грн. та стягується на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 2, 12, 22, 27, 32, 33, 35, 43, 44, 49, 65, 82-85, 115 ГПК України, колегія суддів одностайно, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка - Агро" (63224, Харківська область, Нововодалазький район, село Сосонівка, вул. Миру, буд.15, код 35777064) на користь Публічного акціонерного товариства "Український ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Укрбізнесбанк" ОСОБА_2 (юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Артема, 125; поштова адреса: 01054, м. Київ, вул. О. Гончара, 26, ) - за кредитним договором №4-14-Хрк від 24.01.2014 року, яка станом на 13 березня 2015 року складає 988 933,73 грн., з яких:

- поточна заборгованість по кредиту 932 652,71 грн.;

- поточна заборгованість за відсотками 6 592,44 грн.;

- прострочена заборгованість за відсотками 49 688,58 грн.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка - Агро" (63224, Харківська область, Нововодалазький район, село Сосонівка, вул. Миру, буд.15, код 35777064) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві, , рахунок 0001, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106) - 19 778,67 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.12.2017 р.

Суддя ОСОБА_4