ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.12.2017 Справа № 904/2578/14

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

при секретарі судового засідання: Карпенко К.М.

в засіданні приймали участь:

від кредитора: представник ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_1 за довіреністю б/н від 31.10.2017р.

від боржника: представник ліквідатора ОСОБА_2 за довіреністю №1/03-14 від 03.03.2017р.

в засіданні приймали участь: генеральний директор ТБ "Катеринославська" ОСОБА_3

розглянувши справу

за заявою ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОБУДІНВЕСТ", м.Дніпропетровськ Морозова ОСОБА_5 (м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 34/14, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

до боржника ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОБУДІНВЕСТ", м.Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Б.Хмельницького, 10/323,

про визнання банкрутом

СУТЬ СПРАВИ:

Провадження у справі про банкрутство ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОБУДІНВЕСТ", м. Дніпро порушено ухвалою господарського суду 06.05.2014 р. відповідно до процедури, передбаченої статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою суду від 15.05.14р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_6 (м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 34/14, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

До суду надійшла заява ПАТ "Дельта Банк" №18.5/2079 від 19.08.2016р. про визнання недійсним договору-доручення №101001МБ на проведення аукціону з продажу майна банкрута від 10.10.2014р., укладеного між ліквідатором та ТБ "Катеринославська".

Свою заяву банк обґрунтовує завищеною ціною оплати послуг винагороди організатора аукціону, які в реальності отримуються приблизно 25% від виручених з продажу майна грошей та порушує публічний порядок .

20.11.2017р. до суду надійшло заперечення ліквідатора №20-11/01 від 20.11.2017р. на заяву банку. Так, ліквідатор зазначає, що спірний договір , по-перше, не порушує права банку, а по-друге, публічний порядок, оскільки не посягає на суспільні, економічні та соціальні основи держави, не спрямований на порушення публічного порядку.

21.11.2018р. до суду надійшов відзив ТБ "Катеринославська" №2011-02 від 20.11.2017р. в якому біржа посилається на недоведеність банком порушення пудблічного порядку укладення договору.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 05.12.2017р. до 13.12.2017р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання вимог ч. 6 ст. 49 Закону 08.08.2014р. в газеті "Лица" № 62 (1086) опубліковано оголошення про проведення конкурсу із визнання торгуючої організації, яка буде задіяна як організатор проведення торгів (аукціону) з продажу майна банкрута.

За результатами проведеного конкурсу та відповідно до прийнятого рішення ліквідатором товарну біржу «Катеринославська» визначено як організатора з проведення торгів (аукціону) з продажу майна банкрута.

Ухвалою суду від 11.09.2014р. визнано організатора аукціону Товарну біржу "Катеринославська" ( м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49) учасником провадження у справі № 904/2578/14 про банкрутство ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОБУДІНВЕСТ", м. Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Б.Хмельницького, 10/323, . Зазначену ухвалу в апеляційному порядку не оскаржено.

10.10.2014р. між ліквідатором на ТБ "Катеринославська" укладений договір -доручення №101001 МБ на проведення аукціону з продажу майна боржника.

Відповідно до п.1.1 договору замовник аукціону доручає, а організатор аукціону бере на себе зобов'язання від імені замовника, у відповідності з Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.11р. №4212-VІ зі змінами та доповненнями:

- підготувати та провести аукціон з продажу цілісного майнового комплексу боржника ТОВ "Житлобудінвест" за початковою вартістю 20618784,28грн. без можливості зниження початкової вартості;

- у разі визнання аукціону таким, що не відбувся, або закінчення аукціону без визначення переможця, підготувати та провести повторний аукціон з продажу цілісного майнового комплексу боржника ТОВ "Житлобудінвест", за початковою вартістю 16495027,42грн. з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості;

- разі визнання повторного аукціону таким, що не відбувся, підготувати та провести другий повторний аукціон з продажу цілісного майнового комплексу боржника ТОВ "Житлобудінвест" , за початковою вартістю 13196021,94грн., з можливістю зниження початкової вартості.

Відповідно до п. 3.1 зазначеного договору винагорода організатора аукціону по цьому договору складає 5% від більшої з двох цін: кінцевої вартості продажу лоту (при проведення аукціону на підвищення початкової вартості продажу) або початкової вартості продажу лоту (при проведенні аукціону на зниження початкової вартості продажу) та сплачується замовником аукціону протягом 3-х банківських днів після затвердження звіту організатора аукціону.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою для визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Статтею 228 ЦК України визначено коло правочинів, які є нікчемними. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами; правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", яка спрямована на надання відповідних роз'яснень, у тому числі й щодо нікчемності правочинів, що порушують публічний порядок, з метою забезпечення судами правильного й однакового застосування законодавства під час розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними.

Об'єктивна ознака такого правочину повинна вказувати на його суперечність публічно-правовим актам держави (Конституції України, валютного, митного, податкового, антимонопольного законодавства тощо), які визначають основи державного ладу, політичної системи, економічної безпеки держави. Суб'єктивна ознака правочину, що порушує публічний порядок, повинна полягати у спрямованості дії сторін (сторони) на досягнення протиправного результату та вказувати на умисне його вчинення.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. (п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.112009 р.). У разі, якщо йдеться про підтвердження вини, яка повинна братися до уваги при визнанні правочинів такими, що порушують публічний порядок, як це зазначено в пункті 18 постанови, саме суд повинен визначати, які докази слід вважати достатніми для підтвердження вини в тому чи іншому випадку.

Відповідно до чт. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за договором про проведення аукціону організатор аукціону зобовязується за свій рахунок провести аукціон та укласти договір з його переможцем, а замовник - сплатити організаторові аукціону обумовлену договором винагороду.

Зі змісту договору №101001 МБ на проведення аукціону з продажу майна боржника, укладеного між ліквідатором та ТБ "Катеринославська" не вбачається посягання на суспільні, економічні та соціальні основи держави, договір не спрямований на порушення публічного порядку, а тому не є таким, що порушує публічний порядок.

Посилання банку на невигідність спірного договору не є підставою вважати його нікчемним.

Враховуючи викладене, банком не надано доказів, що спірний правочин є таким, що порушує публічний порядок та, за сукупності об'єктивної та суб'єктивної ознак, підпадає під дію ст. 228 ЦК України.

Також банком не доведено існування умислу сторін (сторони) на досягнення протизаконного результату та не доведено в законному порядку вину ліквідатора й біржі, у звязку з чим, підстави для визнання договору про переведення боргу б/н від 18.02.2010 р. нікчемним у відповідності до ст. 228 ЦК України відсутні.

Реалізуючи передбачене ст. 1 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Банком не доведено чим саме порушені його права наявністю оскаржуваного ним договору №101001 МБ на проведення аукціону з продажу майна боржника.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви (позовної заяви) ПАТ "Дельта Банк" №18.5/2079 від 19.08.2016р. про визнання недійсним договору-доручення №101001 МБ від 10.10.2014р., укладеного між ліквідатором ТОВ "Житлобудінвест" та ТБ "Катеринославська" відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 87 ГПК України, ст. ст. 10, 40, 41, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволення заяви (позовної заяви) ПАТ "Дельта Банк" №18.5/2079 від 19.08.2016р. про визнання недійсним договору-доручення №101001 МБ від 10.10.2014р., укладеного між ліквідатором ТОВ "Житлобудінвест" та ТБ "Катеринославська" - відмовити.

Суддя ОСОБА_7