ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"20" грудня 2017 р. м. Київ Справа № 911/3868/17

Суддя Грабець С.Ю., розглянувши

заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТА"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА БАКАЛІЙНИХ ПРОДУКТІВ"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу в сумі 21 886,98 грн.,

без повідомлення заявника і боржника

ВСТАНОВИЛА:

20 грудня 2017 року до Господарського суду Київської області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТА" до товариства з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА БАКАЛІЙНИХ ПРОДУКТІВ" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу в сумі 21 886,98 грн. (далі заява).

Згідно з ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вбачається з матеріалів заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (станом на 20.12.2017 року), місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю "ФАБРИКА БАКАЛІЙНИХ ПРОДУКТІВ" є: 09000, Київська область, Сквирський район, місто Сквира, вулиця Залізнична, будинок 8. Однак, заявником у поданій ним заяві зазначена адреса: 01033, місто Київ, вулиця Тарасівська, 15.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Так, заявником не дотримано вимог до змісту заяви про видачу судового наказу, закріплених п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Крім цього, заяву про видачу судового наказу підписано директором товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТА" ОСОБА_1, проте документів, що підтверджували б посадове становище ОСОБА_1, до вищевказаної заяви не додано. Також, документів, що підтверджували б те, що ОСОБА_1 дійсно являється директором товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТА", до заяви не додано.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відтак, заява товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТА" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу в сумі 21 886,98 грн. задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ч. ч. 1, 2 ст. 147, ч. 1 ст. 148, ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 150, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. заявнику у видачі судового наказу відмовити;

2. розяснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків;

3. направити копію цієї ухвали товариству з обмеженою відповідальністю "ЕЛІТА".

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Суддя С. Грабець