ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.12.2017 Справа № 905/1834/17

Господарський суд Донецької області у складі судді головуючого судді Курило Г.Є., суддів Тарапати С.С., Чорненької І.К.

при секретарі судового засідання А.О. Кащеєві

розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Іноземне підприємство "СЖС Україна", м. Одеса

про стягнення 68770,23 грн. штрафу за поставку товару неналежної якості.

Представники сторін:

від позивача: Пельо Н.Р. - за довіреністю;

від відповідача: Бабій О.В. - за довіреністю;

від третьої особи: не з'явився.

Суть спору: Позивач, Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь про стягнення 68770,23 грн. штрафу за поставку товару неналежної якості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №012/17-02 від 26.12.2016 щодо поставки якісної продукції.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.08.2017 порушено провадження по справі №905/1834/17.

Відповідач у відзиві від 11.09.2017 № 18-129 проти позову заперечує на підставі наступного. Питання відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання прямо врегульовані законодавством України, то у даному випадку застосування позивачем норм законодавства СРСР, зокрема норм Положення про поставки продукції виробничого призначення, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №888 від 25.07.1988, є безпідставним та свідчить про необґрунтованість та незаконність вимог позивача щодо стягнення штрафу. Позивачем в порушення вимог ст.ст. 33, 54, 57 ГПК України, не надано належних та допустимих доказів по даній справі, жодних підстав для задоволення позовних вимог немає. Для проведення експертизи ТПП позивачем проби були відібрані з поверхні вагонів, що є грубим порушенням СОУ МПП 75.160-323:2010, крім того оформлення вказаного документу не передбачено умовами договору поставки №012/17-02 від 26.12.2016. Крім того, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу на 80% від суми, що підлягає стягненню з відповідача.

27.09.2017 від позивача надійшли додаткові пояснення №18-129/1 від 25.09.2017, в яких позивач наполягає, що штрафні санкції за поставку неякісного товару у розмірі 20% від вартості поставки неякісного товару, який застосовується на підставі п. 59 Положення №888 від 25.07.1988 є обґрунтованими та законними та не суперечать положенням п. 7 ст. 269 Господарського кодексу України. Згідно п. 4.2.6 СОУ МПП 75.160-322:2010 якщо розбіжності перевищують допустимі, решту контрольної проби направляють у нейтральну лабораторію, отже звернення позивача до незалежної лабораторії є правомірним, акти №0324 та №0325 від 04.03.2017 є належними та допустимими доказами по справі, що підтверджують факт поставки неякісної продукції.

Ухвалою від 12.09.2017 суд залучив до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Іноземне підприємство "СЖС Україна".

04.10.2017 від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Іноземного підприємства "СЖС Україна" надійшли письмові пояснення від 02.10.2017 № 741 по суті спору, в яких зазначено, що участь третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Іноземного підприємства "СЖС Україна" при прийомі товару за якістю обмежені спостереженням за випробуваннями, тобто візуальним контролем за додержанням процедури випробувань внутрішніми лабораторіями відповідних підприємств. Причинами розбіжностей хімічного показника вмісту золи в двох різних лабораторіях (ПрАТ «МК «Азовсталь» звіт СЖС № ZA1720-0262/9 та ПАТ «ЗФЗ» звіт СЖС № ZA1720-0216/43) у вмісті золи можуть слугувати різні методи відбору проб: на ПрАТ «МК «Азовсталь» використовувалась механічна система відбору проб, на ПАТ «ЗФЗ» - ручний відбір зі статичної поверхні завантаженого вантажу в вагоні. Дані методи відбору різні за визначенням і підсумкові результати не можуть ототожнюватись і розглядатись в прямому порівнянні один з одним. Також третьою особою заявлено клопотання про розгляд справи без її участі, суд задовольняє означене клопотання.

28.11.2017 від відповідача надійшли пояснення від 24.11.2017 № 09-10/62, в яких відповідач зазначив, що якісні показники вказані в звіті інспекції якості (% вологи, фракційний склад, вміст зольності), визначені у постачальника є остаточними при взаєморозрахунках для обох сторін. Позивач не здійснив збереження спірної продукції, використавши її в господарської діяльності та не скористався своїм правом повернути спірну продукцію.

Протягом розгляду справи сторони надавали пояснення по суті спору.

В судових засіданнях позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідач проти позову заперечував.

Розгляд справи відкладався та продовжувався на підставі ст.ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 23.10.2017 призначено колегіальний розгляд справи у складі головуючого судді Г.Є. Курило, суддів С.С. Тарапати, І.К. Чорненької.

Перед початком розгляду справи по суті сторін було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

26.12.2016 між позивачем, Публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (покупець) та відповідачем, Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (постачальник) було укладено договір поставки №012/17-02 (договір).

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупцю продукцію коксохімічного виробництва (Товар) у відповідності до асортименту, якості, термінами, в об'ємі, по цінам та на умовах передбачених в специфікаціях до договору, які є його невід'ємною частиною, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник зобов'язується здійснити поточні поставки товару, обумовленого в Специфікаціях до цього Договору, на умовах FCA залізнична станція Сартана Донецької залізниці (згідно правил ІНКОТРЕМС-2010), що підтверджується залізничними накладними (квитанціями), якщо інші умови поставки не визначені Специфікаціями до цього Договору. Моментом поставки (дата поставки) Товару вважається дата штемпеля (електронного підпису) станції Сартана на залізничній квитанції (квитанції про приймання вантажу на маршрут або групу вагонів), якщо інше не передбачене базисними умовами поставки, узгодженими Сторонами в Специфікації.

Згідно п. 2.2. договору, покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар, на умовах, визначених у договорі.

31.01.2017 між сторонами була укладена Специфікація до договору поставки №012/17-02 від 26.12.2016, згідно якої за період з лютий по березень 2017 року згідно графіка відвантаження (2-3 вагони на добу) постачальник зобов'язався поставити в кількості 3000 тон сухої ваги Горішка коксового 10-25мм марки OK 1, ОК 2, ОК 3, на умовах поставки - СРТ, з.д. ст. Запоріжжя-Ліве Придніпровської з.д.

Згідно п. 5.1 договору, покупець проводить прийом товару за якістю у постачальника з залученням незалежного сюрвейєра з наступним оформленням звіту про інспекцію якості Товару, попередньо провівши огляд порожнього рухомого складу, у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7 зі змінами та доповненнями. У випадку виявлення неякісного Товару відвантаження партії Товару не проводиться. Якісні показники, вказані в звіті інспекції якості (% вологи, фракційний склад, вміст зольності), визначені при вихідному контролі якості у постачальника є остаточними при взаєморозрахунках для обох сторін.

Відповідно до звіту про інспекцію якості товару № ZA1720-0262/9 від 04.03.2017, незалежний сюрвеєр ІП «СЖС Україна» (третя особа без самостійних вимог на стороні позивача) провів інспекцію вантажу на території відповідача з ціллю: огляду порожніх вагонів перед завантаженням; нагляд за відбором проб та підготовкою проб; нагляд за проведенням ситового аналізу; нагляд за проведенням випробуванням в лабораторії ПрАТ «МК «Азовсталь». Відбір проб - механічна система відбору.

У звіті зазначено, що дії сюрвеєра обмежені оглядом/наглядом за діями відповідача, в лабораторії або іншому приміщені третьої сторони, з використанням обладнання, приладів та установок, які застосовувались для відбору проб для отримання результатів з якості вантажу; відповідальність сюрвеєра полягає тільки в присутності під час дій третьої сторони, передачі результатів або підтверджені того факту, що даний процес мав місце, не несуть жодної відповідальності за результати якості, наведені в сертифікаті якості виробника, які були отримані в лабораторії спеціалістами відповідача. Результати можуть мати систематичну погрішність, точність результатів невідома і необхідно обдумано використовувати наведені дані в сертифікаті якості та товаросупровідних документів.

В звіті про інспекцію якості товару № ZA1720-0262/9 результат зольності -12,9%, лабораторні випробування були виконані співробітником відповідача у присутності інспектора ІП «СЖС Україна».

Отримані показники якості вказані у сертифікаті якості №2/29 від 04.03.2017.

Під час проведення вихідного контролю товару на території відповідача були складені Акт №0324 від 04.03.2017 в якому зазначено, що ємкості для накопичення об'єднаних проб не відповідають п.4.1.5, п.5.5 ДСТУ 322-12-3-95; Акт № №0325 від 04.03.2017 в якому, зазначено, що проведений ситовий аналіз вологої проби товару з порушенням вимог ДСТУ 7725:2015 п.6.2. Акти підписані ІП «СЖС Україна» та представником відповідача, про те що він з актами ознайомлений, але від підпису відмовився.

05.03.2017 згідно специфікації №1 від 31.01.2017 до договору поставки №012/17-02 від 26.12.2016, відповідачем на адресу позивача була відвантажена партія товару №299 кількості 52,800 тн (вага фактична) з перерахунком на вагу наведену (сухий стан) 42.350 тн., по ціні 6766,06 грн./тн. без ПДВ. Партія товару відвантажувалась по з.д. накладній №48823371 від 05.03.2017 в залізничному вагоні №61524344. Відповідачем було виставлено на оплату рахунок № 91327302 від 05.03.2017 року на загальну суму 343851,17 грн. з ПДВ, також партію товару супроводжували сертифікат якості на партію №2/29 від 04.03.2017.

11.03.2017 позивачем було здійснено приймання партії товару відвантаженого відповідачем 05.03.2017.

Відповідно до звіту про інспекцію якості товару № ZA1720-0216/43 від 11.03.2017, незалежний сюрвеєр ІП «СЖС Україна» (третя особа без самостійних вимог на стороні позивача) провів інспекцію вантажу на території позивача з ціллю: нагляд за проведенням ситового аналізу; проведення підготовки проб на хімічний аналіз, нагляд за хімічним аналізом проб в лабораторії ПАТ "Запорізький завод феросплавів". Відбір проб виконувався вручну зі статичної поверхні завантаженого вантажу в вагоні.

У звіті зазначено, що відбір проб вручну не задовольняє мінімальним вимогам представницького пробвідбіру і не може бути використаний для встановлення статистичних похибок. Отримані результати тестування проб повинні використовуватися виважено, оскільки вони не забезпечують представництво проб для всієї партії, а тільки доступну для відбору проб частину вантажу.

В звіті про інспекцію якості товару № ZA1720-0216/43, результат зольності -15,1%, лабораторні випробування були виконані співробітником позивача у присутності інспектора ІП «СЖС Україна».

Згідно вимог ТУ У 19.1-0:2012 значення якісного показника «зольність» не може перевищувати 13,0%.

У зв'язку з виявленими відхиленнями по якісному показнику «зольність», позивач направив відповідчу лист вих. №45/12-02 від 12.03.2017 з проханням направити представника відповідача для проведення спільного приймання товару.

Відповідач направив лист-відмову № 0116/97 від 13.03.2017 від проведення спільного приймання відвантаженого товару.

В акті експертизи №О-169 (серія АЗ №126109) від 14.03.2017 Запорізької Торгово-промислової палати встановлено: за результатами перевірки якості відібраних проб від партії горішка коксового, відповідно даним товаросупровідних документів, клас крупності 10-25 мм, марка ОК2 згідно ТУ У 19.1-0:2012 в загальній кількості 52800 кг, відвантаженого до вантажоодержувача в з.д. полувагоні № 61524344, на відповідність його даним сертифікату якості №2/29 від 04.03.2017 на партію №299 виробника, вимогам ТУ У 19.1-0:2012 «Горішок коксовий. Технічні умови» шляхом лабораторних випробувань виявлено наступне: фактична «Зольність (Ad)» становить - 20,4%. Отже, надана до експертизи партія Горішка коксового класу крупності 10-25 мм, марка ОК2 не відповідає даним сертифікату якості №2/29 від 04.03.2017 на партію №299 виробника, вимогам ТУ У 19.1-0:2012 та умовам договору поставки №012/17-02 від 26.12.2016 по показнику якості «Зольність (Ad)».

Згідно п. 8.1 договору за невиконання своїх зобов'язань згідно договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, передбачених діючим законодавством України.

У зв'язку з поставкою товару неналежної якості позивач з посиланням на п. 59 Положення про поставки продукції виробничого призначення, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №888 від 25.07.1988 просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 68770,23 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) в обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець - прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 6 статті 265 цього ж Кодексу визначено порядок застосування норм права, що регулюють правовідносини поставки, зокрема, реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі -продажу.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначають у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу п. 1 та ч. 1 п. 2 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Як зазначалось вище, згідно п. 5.1 договору покупець проводить прийом товару за якістю у постачальника з залученням незалежного сюрвейєра з наступним оформленням звіту про інспекцію якості Товару, попередньо провівши огляд порожнього рухомого складу, у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7 зі змінами та доповненнями. У випадку виявлення неякісного Товару відвантаження партії Товару не проводиться. Якісні показники, вказані в звіті інспекції якості (% вологи, фракційний склад, вміст зольності), визначені при вихідному контролі якості у постачальника є остаточними при взаєморозрахунках для обох сторін.

Пунктом третім частини першої статті 3 Цивільного кодексу України однією з загальних засад цивільного законодавства визначено свободу договору.

Зміст цього поняття розкрито статтею 627 Цивільного кодексу України, відповідно до правових приписів якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною четвертою ст.179 Господарського кодексу України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Сторони в п. 5.1 договору визначили порядок прийому товару за якістю.

Контроль якості горішка коксового виробництва відповідача, відвантаженого на адресу позивача здійснювалось відділом технічного контролю відповідача, що має відповідні документи про атестацію, спільно з ІП «СЖС Україна». Отримані показники якості при вихідному контролі якості у постачальника вказані у сертифікаті якості №2/29 від 04.03.2017 та звіті про інспекцію якості товару № ZA1720-0262/9 ІП «СЖС Україна».

Отже, факт якості спірного товару був відповідно до умов договору поставки №012/17-02 від 26.12.2016 підтверджений.

Судом також враховано, що відповідно до пояснень незалежного сюрвейєра ІП «СЖС Україна», причинами розбіжностей у вмісті золи в звіті про інспекцію якості товару №ZA1720-0262/9 та звіті про інспекцію якості товару № ZA1720-0216/43 можуть слугувати різні методи відбору проб (механічна система відбору у відповідача та вручну зі статичної поверхні завантаженого вантажу у позивача), що не дозволяє їх прямого співставлення.

Умовами договору не передбачено здійснення приймання продукції за якістю з залученням Запорізької Торгово-промислової палати, крім того, згідно акту відбору проб №1 до акту експертизи №О-169 Запорізької Торгово-промислової палати відбір проб виконувався також вручну, тобто іншим методом ніж був застосований у відповідача.

Згідно п. 8.6 договору покупець не має право розпоряджатись товаром, по якому пред'явлені претензії без згоди постачальника до моменту врегулювання претензії, однак всупереч умовам договору позивач не здійснив збереження спірної продукції.

Пунктом 28 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженою постановою Держарбітражу при РМ СРСР від 25.04.1966 № П-7 встановлено, що з відібраних зразків (проб) один залишається у отримувача, другий направляється виробнику (відправнику) продукції. Про надання зразків (проб) на аналіз або випробування робиться відповідна відмітка в акті відібрання зразків (проб). Відібрані зразки (проби) продукції повинні зберігатися отримувачем, виробником (відправником) до розгляду спору про якість продукції, а у разі передачі матеріалів про видачу недоброякісної продукції в органи прокуратури та суд - до вирішення справи в цих органах.

Однак, позивачем не надано доказів направлення відповідних зразків постачальнику - відповідачу у справі та зберігання зразків (проб) на теперішній час, що свідчить про порушення ним положень Інструкції П-7 та в свою чергу створило перешкоди для участі постачальника у перевірці якості продукції. При цьому, суд не має реальної можливості провести судову експертизу для встановлення якості поставленого товару, оскільки позивач не здійснив її збереження .

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до приписів ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, суд вважає, що матеріалами справи не підтверджено факт порушення відповідачем зобов'язань по договору поставки №012/17-02 від 26.12.2016 щодо поставки товару належної якості, а отже відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 68770,23 грн.

Всі інші доводи та заперечення не приймаються судом до уваги, оскільки не спростовують вищевикладеного.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу не підлягає задоволенню, оскільки суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 22, 33, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь про стягнення 68770,23 грн. штрафу за поставку товару неналежної якості відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 14.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення буде складено та підписано 18.12.2017. Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2017.

Головуючий суддя Г.Є. Курило

Суддя І.К. Чорненька

Суддя С.С. Тарапата