КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2017 р. Справа№ 923/1145/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Разіної Т.І.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання: Пугачовій А.С.

за участю представників учасників процесу згідно протоколу судового засідання від 19.12.2017 року по справі №923/1145/16 (в матеріалах справи).

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017, повний текст підписано та складено -10.10.2017

по справі №923/1145/16 (Суддя Привалов А.І.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія"

до 1) Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області

2) Херсонської обласної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

про визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області (далі - відповідач-1) та Херсонської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-2) про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі загальною площею 5,22 га, у тому числі під розробку кар'єру 5,22 га (пасовища - 4,84 га, кар'єр - 0,38 га), яка знаходиться на території Токарівської сільської ради, укладеного 11.09.2006р. між Публічним акціонерним товариством "Таврійська будівельна компанія" та Білозерською районною державною адміністрацією Херсонської області, зареєстрованого у Білозерському реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії Центру ДКЗ 11.09.2006р. №09 про поновлення дії договору оренди на десять років - строком до 11.09.2026р.

Позов обгрунтовано порушенням Херсонською обласною державною адміністрацією ст. 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому, позивач наголосив, що після закінчення терміну дії вищевказаного договору останній (як орендар) продовжував користуватись обумовленою ним земельною ділянкою, а від відповідача-2 (як розпорядника земель) протягом одного місяця з моменту закінчення строку дії договору не надходив лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди, а тому, за твердженням позивача, в силу положень ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Листом від 25.10.2016 №923/1145/16/7575/16 Господарський суд Херсонської області направив за підсудністю справу №923/1145/16 до Господарського суду міста Києва.

13.12.2016 позивачем шляхом подання заяви про уточнення позовних вимог №466 від 09.12.2016 (т. 1 а/с 67), змінено предмет позову, а саме: відповідно до даної заяви позивач просив «визнати договір оренди землі, укладений 11.09.2006р. між Білозерською районною державною адміністрацією Херсонської області та Публічним акціонерним товариством "Таврійська будівельна компанія", зареєстрований за №09 в книзі 4АА002016, на оренду земельної ділянки загальною площею 5,22га, у тому числі під розробку кар'єру 5,22 га (пасовища - 4,84 га, кар'єр - 0,38 га), що знаходиться на території Токарівської сільської ради, поновленим, а додаткову угоду до цього договору укладеною на той самий строк, до 11.09.2026р., і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, із здійсненням заміни сторони у договорі - орендодавця - Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області на Херсонську обласну державну адміністрацію.

Вказану заяву прийнято судом першої інстанції, подальший розгляд справи здійснювався з її врахуванням.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2017р. під час первісного розгляду справи, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2017р., у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.07.2017р. у справі №923/1145/16, касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2017р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2017р. у справі №923/1145/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зазначеній постанові ВГСУ від від 05.07.2017 судом зауважено, що господарськими судами попередніх інстанцій не з'ясовано обставин щодо дотримання орендодавцем строків розгляду листа-повідомлення орендаря та наявності заперечень чи погоджень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі. Також звернуто увагу, що предметом спору є визнання Договору оренди землі від 11.09.2006 року поновленим, а Додаткову угоду до цього Договору - укладеною на той самий строк, до 11.09.2016 року, однак, судами не наданої належної правової оцінки предмету позову з урахуванням усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись нормами права, які підлягають застосуванню. Крім того, за вказівками суду касаційної інстанції, під час нового розгляду справи, необхідно з'ясувати до чиєї компетенції (районна державна адміністрація чи обласна державна адміністрація) відноситься надання в оренду землі під кар'єр станом на час закінчення строку Договору оренди землі.

Під час нового розгляду справи, враховуючи вказівки, які містяться в постанові Вищого господарського суду України від 05.07.2017р. та є обов'язковими для суду першої інстанції, в силу приписів ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, залучив до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області як орган, який здійснює ведення, функціонування та адміністрування Державного земельного кадастру у Херсонській області та зобов'язав останнього надіслати суду інформацію щодо спірної земельної ділянки площею 5,22 га, яка знаходиться на території Токарівської сільської ради та перебуває в оренді позивача на підставі Договору оренди землі від 11.09.2006р. №09 із зазначенням її цільового призначення, виду використання, всіх зареєстрованих на неї речових прав станом на 11.09.2016р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 за новим розглядом справи у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись, при цьому на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, а тому неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач наголосив, що судом першої інстанції за оскарженим рішенням суду не надано правової оцінки листу-повідомленню №240/03-2 від 16.06.2016. Крім того, скаржник зазначив щодо порушення застосування місцевим господарським судом ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", посилаючись на те, що орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення договору оренди, заперечень орендодавця не було, орендар належним чином сплачує орендну плату, а тому договір вважається поновленим на тих самих умовах і на той самий строк.

Відповідач-2 у відзиві просив колегію суддів залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Відповідач-1 та третя особа не скористалися своїм правом та не надали колегії суддів письмовий відзив та пояснення на скаргу позивача, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції.

До судового засідання представник відповідача-1 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що явка сторін по справі обов'язковою не визнавалась, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду судового рішення за наявними матеріалами справи.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України визначено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 року у справі №923/1145/16 задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 року у справі №923/1145/16 - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити, визнати поновленим договір оренди землі від 11.09.2006р., вважаючи укладеною Додаткову угоду про поновлення строку дії Договору оренди землі на той самий строк, і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, із здійсненням заміни сторони цього договору - орендодавця - Білозерську районну державну адміністрацію Херсонської області на Херсонську обласну державну адміністрацію, у задоволенні позову до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області відмовити. При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, 11.09.2006р. між Білозерською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством "Таврійська будівельна компанія" (після зміни організаційно-правової форми - Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" (орендар) було укладено договір оренди землі, зареєстрований 11.09.2006р. у Білозерському реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК за №09 в книзі 4АА002016 (надалі - Договір).

За умовами п. 1 Договору, орендодавець передає згідно розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області №537 від 01.06.2006р. та №859 від 31.08.2006р., а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під розробку кар'єру і під рекультивацію, яка знаходиться на території Токарівської сільської ради.

Відповідно до п. 2 Договору (в редакції додаткової угоди від 28.09.2007р.) в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,22 га під розробку кар'єру (пасовища - 4,84 га, кар'єр - 0,38 га).

Земельна ділянка передається в оренду під розробку кар'єру по видобутку вапняку та під рекультивацію. Цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості (під розробку вапняків) (п.п. 15, 16 Договору).

Договір укладено строком на 10 (десять) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8).

Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору).

Таким чином, відповідно до п. 8 Договору, строк його дії спливає 11.09.2016р.

Позивач неодноразово листами звертався до відповідачів із зверненням про поновлення договору оренди землі. Оскільки, Додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки, укладеного 11.09.2006 р. між Білозерською районною державною адміністрацією Херсонської області та Публічним акціонерним товариством "Таврійська будівельна компанія", на той самий строк та на тих самих умовах відповідачами підписано не було, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволені позову виходив з того, що переважне право позивача, як орендаря припинилось, оскільки відповідачем-2 належним чином повідомлено про наявність заперечень щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на тих самих умовах, які були передбачені договором, посилаючись на лист відповідача-2 №4051/0-16/39-313 від 08.09.2016, яким запропоновано внести зміни до договору, зокрема щодо ставки розміру орендної плати та зазначено про необхідність здійснити нормативну грошову оцінку. Таким чином, з огляду на приписи ч. 1 - ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", враховуючи те, що відповідачем-2 надано заперечення щодо поновлення договору оренди землі від 11.09.2006р. на тих самих умовах, які були передбачені ним, а волевиявлення орендодавця у даному випадку відсутнє, то суд першої інстанції встановив, що підстави для визнання поновленим спірного договору оренди землі відсутні. Крім того, судом також встановлено відсутність правових підстав для застосування ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", виходячи з того, що позивач не звертався до відповідача-2 з пропозицією про поновлення договору на цій підставі, та матеріали справи не місять доказів направлення позивачем в місячний строк після закінчення строку дії договору на адресу Херсонської обласної державної адміністрації додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі, що свідчить про порушення позивачем процедури визначеної ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Тобто, оскільки позивач не звертався до відповідача-2 з пропозицією про поновлення договору в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" після закінчення строку його дії, то відсутнє і порушення права позивача на укладення додаткової угоди про поновлення договору.

Однак, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, за результатом встановлених фактичних обставин справи, не може погодитись з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як було зазначено вище, на підставі договору оренди землі від 11.09.2006р. (з урахуванням додаткової угоди від 28.09.2007р.), зареєстрованого 11.09.2006р. Білозерському реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК за №09, позивач набув у користування для розробки кар'єру і рекультивації, земельну ділянку загальною площею 5,22 га, у тому числі: пасовища - 4,84 га та кар'єр - 0,38 га, яка знаходиться на території Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області за межами населеного пункту.

Орендодавцем за договором оренди землі від 11.09.2006р. станом на дату його укладення була Білозерська районна державна адміністрація, що узгоджувалось з пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції, чинній на дату укладення договору.

Згідно із Законом України №5245-VI від 06.09.2012р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", з 1 січня 2013 року розмежовано землі державної та комунальної власності.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Таким чином, повноваженнями щодо передачі у власність або в користування земельної ділянки, що визначена у Договорі оренди землі від 11.09.2006р., станом на момент спливу строку дії договору, наділена Херсонська обласна державна адміністрація. Даний факт учасниками справи під час розгляду та апеляційного перегляду справи не оспорювався. Крім того, наведене також підтверджено представником Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у судовому засіданні від 19.12.2017.

Таким чином, позивач правомірно звертався саме до відповідача-2 з листами про поновлення договору оренди, вважаючи укладеною додаткову угоду.

За приписами ст. 31 Закону України "Про оренду землі" та пункту 37 Договору оренди землі від 11.09.2006 р., договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Договір оренди землі від 11.09.2006р. укладено сторонами строком на десять років.

Порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

При цьому, в постанові Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Так, ч. 1 - ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частині першій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2 - 5 цієї статті).

Так, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Системний аналіз частин першої-п'ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" свідчить також про те, що умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постановах від 25.02.2015 у справах № 6-219цс14 та № 6-10цс15, у постановах від 18.03.2015 у справах № 6-3цс15 та № 6-4цс15.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, стаття 33 Закону України "Про оренду землі", у тому числі частина 1 регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а частина 6 - підстави поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 25.05.2016 р. у справі №911/1707/15, від 13.04.2016 р. у справі №6-2027цс15, від 25.02.2015 р. у справі №6-219цс14.

Отже, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави та обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до частин першої-п'ятої зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає за частиною шостою наведеної вище статті.

Як слідує з поданого позову та пояснень позивача, матеріально-правовою підставою позовних вимог позивач визначив, зокрема, ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає умови поновлення Договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Між тим, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016р. № 3-312гс16.

В підтвердження відсутності заборгованості по сплаті орендних платежів позивач надав довідку Білозерського відділення Цюрюпінської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №2731/10/21-04-23-18 від 03.10.2016 р. Також згідно із платіжними дорученнями №5508 від 30.09.2016 р., №5779 від 28.10.2016 р., №6097 від 30.11.2016 р., №6426 від 30.12.2016 р., №6556 від 30.01.2017 р., №6753 від 28.02.2017 р., №7065 від 30.03.2017 р., №7515 від 30.05.2017 р., №7518 від 30.05.2017 р., №7965 від 28.07.2017 р., №7968 від 28.07.2017 р. позивачем здійснено сплату оренди за третій-четвертий квартали 2016 р. та перший-другий квартали 2017р.

Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами в розумінні процесуального закону обставини користування орендованою земельною ділянкою та належного виконання обов'язків Орендаря за Договором в частині своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати.

Як визначено Вищим господарським судом України у постанові пленуму ВГСУ 17.05.2011р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Відтак господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору.

Колегією суддів встановлено, як слідує із змісту листа №01-16/1201 від 08.12.2015р. позивач в листопаді 2015р. звертався до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області (відповідача-1) з листами №581/01-10 та №58301-10 від 24.11.2015р. щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки з доданням до зазначених листів проекту відповідної додаткової угоди, у відповідь на які Білозерська районна державна адміністрація Херсонської області повідомила, що повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, наданими під обслуговування цілісного майнового комплексу та під розміщення кар'єру віднесені до відання обласної державної адміністрації.

В подальшому, позивач звернувся до Херсонської обласної державної адміністрації (відповідача-2) з листом-повідомленням №240/03-2 від 16.06.2016р. з проханням поновити Договір оренди земельної ділянки площею 5,22 га, яка знаходиться на території Токарівської сільської ради під розробку кар'єру та рекультивацію, строком на 5 років. В додатках у вказаному листі зазначено, що позивачем також додано серед іншого і проект додаткової угоди в 3 (трьох) прим. (т. 1 а/с 29) Вказаний лист було отримано відповідачем-2 23.06.2016, що вбачається з відбитку реєстраційного штемпелю на листі.

Тобто, з наведеного вбачається, що позивач належним чином повідомив відповідача-2 про свій намір продовжувавти орендні правовідносини. Однак, зазначений лист залишено відповідачем-2 без реагування, підписаний примірник Додаткової угоди позивачу не повернуто, рішення у місячний термін про відмову в поновленні дії Договору оренди на новий строк/чи про поновлення договору не прийнято. Наведене відповідачем-2 доказами не спростовано та не заперечено.

Відтак, відповідачем-2 не надані докази того, що ним у місячний термін (з 23.06.2016 по 23.07.2016) розглянуто надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, вчинялись дії щодо узгодження з орендарем істотних умов договору при його поновленні на новий строк та недосягнення згоди сторін щодо орендної плати та інших істотних умов договору, що виключає можливість зробити висновок припинення переважного права позивача на укладення договору оренди (ч. 5 ст.33 Закону).

Відповідач-2 посилається на те, що Листом №4051/0-16/39-313 від 08.09.2016р. «про внесення змін до договорів оренди землі» (т. 1 а/с 65), відповідач-2 зазначив інформацію, де серед іншого вказано, що нормативна грошова оцінка орендованих підприємством земельних ділянок розроблена в 2007-2008 роках. Відповідно до статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих за межами населених пунктів, проводиться не рідше ніж один раз на 7-10 років. Також у листі здійснено посилання на ст. 288 ПК України де зазначено, що плата за землю не може бути меншою від 3 відстоків нормативної грошової оцінки та перевищувати 12 відстоків від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Враховуючи наведене, відповідачем-2 запропоновано встановити розмір орендної плати - 12% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок та зазначено, що для вирішення питання по суті, позивачеві слід надати оновлену технічну документацію про нормативну грошову оцінку зазначених земельних ділянок відповідно до вимог чинного законодавства.

Тобто, посилаючись на вказаний лист від 08.09.2016р., відповідач-2 наголосив, що такий є повідомленням про заперечення договору оренди землі.

Досліджуючи вищевказаний лист, колегією суддів встановлено відсутність у матеріалах справи доказів направлення такого позивачеві. Крім того, звертає увагу на себе і те, що даний лист містить назву «про внесення змін до договорів оренди землі» та складений внаслідок розгляду клопотання позивача про внесення змін до договорів оренди землі і встановлення розміру орендної плати, а не на вимогу про поновлення договору (від 16.06.2016). Слід відмітити, що матеріали справи не містять листів позивача із зверненням до відповідачів про внесення змін до договорів оренди землі, чи то встановлення розміру орендної плати.

Однак, попри все, навіть у випадку дослідження вказаного листа, як відповідь на намір позивача про поновлення договору від 16.06.2017, колегія суддів дійшла висновку, що він не може розцінюватись, як належне повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди, оскільки по-перше: вказаний лист надіслано з порушенням місячного строку, передбаченого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", по- друге: сам по собі лист не може розцінюватись, як належне повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди, оскільки зазначеною частиною Закону визначено, що за наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

В свою чергу, відповідачем-2 не прийнято рішення про відмову у поновленні договору оренди землі.

У судовому засіданні від 19.12.2017 представником відповідача-2 підтверджено про відстуність прийнятого рішення, у формі розпорядження у відповідності до ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", про відмову щодо поновлення договору оренди землі орендарю.

Також, як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2016 листами № 351-01/07 та № 351-02/07 від 09.09.2016 позивачем було повторно направлено відповідачу-1 та відповідачу-2 прохання поновити договір оренди землі на той же строк (на 10 років) та прикладено до цих листів проект Додаткової угоди про поновлення строку дії Договору, яка підписана з боку позивача, у трьох примірниках. Вказані листи позивачем було направлено 17.10.2016, що підтверджено квитанціями про відправлення від цієї дати.

Проте, відповідачами Додаткову угоду підписано не було, підписаний примірник не повернуто.

Листом №8157/0-16/39/313 від 27.12.2016р. (т. 2 а/с 41) відповідачем-2, за результатом розгляду клопотання позивача про поновлення договору оренди, запропоновано внести зміни до Договору, а саме, встановити розмір орендної плати 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Також, додатково запропоновано надати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та документи, які підтверджують розробку і затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки - витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, копію рішення Білозерської районної ради про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, копію реєстраційних документів юридичної особи, копію договору оренди землі, укладеного між Білозерською районною радою та Публічним акціонерним товариством "Таврійська будівельна компанія".

Однак, вказаний лист датовано - 27.12.2016р., тобто вже через три місяці після закінчення строку дії договору, з порушенням місячного строку, визначеного частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Також колегією суддів враховано, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Зазначена норма надає право орендарю вимагати укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на тих самих умовах, які були передбачені договором, а орендодавець зобов'язаний до укладення такої додаткової угоди.

Таким чином, в спірному випадку укладенням додаткової угоди умови договору оренди землі не можуть змінюватися.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Такий підхід не позбавляє сторони права в подальшому узгоджувати на свій розсуд згідно закону умови договору, який був укладений та поновлення якого вимагає позивач. Закон імперативно визначає, що поновлення договору відбувається на тих самих умовах, тому після встановлення обставин, які є підставою поновити раніше укладений договір, останній продовжує діяти на тих самих умовах.

Відтак, відповідач-2 не позбавлений права звернутись до позивача, та в разі необхідності скористатись своїм правом звернення до суду, з метою внесення відповідних змін до договору оренди землі.

Отже, встановивши під час розгляду справи обставини щодо користування ПАТ «Таврійська будівельна компанія» спірною земельною ділянкою після 11.09.2016 р., належне виконання останнім умов договору оренди землі від 11.09.2006р., а також відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі (з 11.09.2016 р. по 11.10.2016 р.), колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення позову на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», визнати поновленим договір оренди землі від 11.09.2006р., вважаючи укладеною Додаткову угоду про поновлення строку дії Договору оренди землі на той самий строк, і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором із здійсненням заміни сторони цього договору - орендодавця - Білозерську районну державну адміністрацію Херсонської області на Херсонську обласну державну адміністрацію.

При цьому, колегією суддів враховано, що поновлення договору оренди на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» відбувається на тих самих умовах та на той самий строк. Однак, із прийняттям Закону України №5245-VI від 06.09.2012р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", з 1 січня 2013 року розмежовано землі державної і комунальної власності. Внаслідок чого повноваженнями щодо передачі у власність або у користування земель, що є предметом спірного договору, наділена саме Херсонська обласна державна адміністрація (відповідач-2). Договір оренди землі від 11.09.2006р. укладено сторонами строком на десять років, та сплинув - 11.09.2016. Таким чином, у відповідності до внесених законодавчих змін, колегія суддів вважає за необхідне замінити сторону цього договору - орендодавця - Білозерську районну державну адміністрацію Херсонської області на Херсонську обласну державну адміністрацію.

Враховуючи викладене, враховуючи вищезазначені зміни земельного законодавства, у задоволенні позову до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області (відповідача-1) слід відмовити.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом при прийнятті оскарженого рішення порушено застосування норм матеріального права, зокрема ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Статтею 277 ГПК України, визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 2. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За результатом апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 року у справі №923/1145/16 - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити, визнати поновленим договір оренди землі від 11.09.2006р., вважаючи укладеною Додаткову угоду про поновлення строку дії Договору оренди землі на той самий строк, і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, із здійсненням заміни сторони цього договору - орендодавця - Білозерську районну державну адміністрацію Херсонської області на Херсонську обласну державну адміністрацію; у задоволенні позову до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області відмовити, як заявленого необґрунтовано.

Розподіл судових витрат за первісний розгляд справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях, а також за апеляційний перегляд справи під час нового розгляду справи, здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та покладається на відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 129, 267-270, 273, 275, 277, 281-285 та розділом ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 року у справі №923/1145/16 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 року у справі №923/1145/16 - скасувати та прийняти нове судове рішення, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити.

2. Визнати поновленим, з дня проголошення даної постанови, договір оренди землі, загальною площею 5,22 га, у тому числі під розробку кар'єру 5,22 га (пасовища - 4,84 га, кар'єр - 0,38 га), яка знаходиться на території Токарівської сільської ради, укладеного 11.09.2006р. між Публічним акціонерним товариством "Таврійська будівельна компанія" та Білозерською районною державною адміністрацією Херсонської області, зареєстрованого у Білозерському реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії Центру ДКЗ 11.09.2006р. №09, вважаючи укладеною Додаткову угоду про поновлення строку дії Договору оренди землі на той самий строк, і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, із здійсненням заміни сторони цього договору - орендодавця - Білозерську районну державну адміністрацію Херсонської області (75000, Херсонська обл., смт. Білозерка, вул. Карла Маркса, 87) на Херсонську обласну державну адміністрацію (73003, м. Херсон, пл. Свободи, 1, код 00022645), у наступній редакції:

«Орендодавець: (уповноважена ним особа): Херсонська обласна державна адміністрація, з однієї сторони, і

Орендар: Публічне акціонерне товариство «Таврійська будівельна компанія» в особі виконуючого обов'язки Генерального директора Малоока Олексія Валерійовича, діючого на підставі Статуту, з іншої сторони, уклали дану додаткову угоду про наступне:

1. Поновити строк дії Договору оренди землі (державна реєстрація від 11.09.2006р. №09) на 10 (десять) років, строком до - 11.09.2026.

2. Всі інші умови Договору, не відображені даною угодою, залишаються незмінними.

3. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною Договору (державна реєстрація від 11.09.2006р. №09) і набирає чинності після підписання Сторонами та її державної реєстрації.

4. Додаткова угода укладена у трьох автентичних примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у Орендодавця, другий у - Орендаря, третій - в органі, який провів державну реєстрацію Додаткової угоди.».

3. У задоволенні позову до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області відмовити».

Стягнути з Херсонської обласної державної адміністрації (73003, м. Херсон, пл. Свободи, 1, код 00022645) на користь Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, код 32702078) 1378,00 грн. судового збору за розгляд позову судом першої інстанції, 3030,00 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи, 1653,60 грн. судового збору за касаційний перегляд справи.

Доручити Господарському суду міста Києва видати судовий наказ.

Матеріали справи №923/1145/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено - 21.12.2017.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.І. Разіна

Л.В. Чорна