ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Справа № 911/3355/17

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м. Київ

до орендного підприємства Кримтеплокомуненерго, АР Крим, м. Сімферополь

про стягнення 5561256,56 гривень

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, довіреність №231/16 від 14.11.2016';

відповідача не зявились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України звернувся до господарського суду Київської області з позовом до орендного підприємства Кримтеплокомуненерго про стягнення 5561256,56 гривень, з яких:

- основний борг в розмірі 3257893,60 гривень за простроченням виконання зобовязань за договором реструктуризації заборгованості №14/12-213 від 28.05.2012 за період з: червень 2014 р. вересень 2017 р.;

- пеню у розмірі 581542,23 гривень за прострочення виконання зобовязань у період: квітень 2014р. - вересень 2017р;

- штраф у розмірі 228052,40 гривень за прострочення виконання зобовязань за договором реструктуризації заборгованості № 14/12-213 від 28.05.2012р за період: червень 2014р. - вересень 2017р.;

- інфляційних втрат за договором реструктуризації заборгованості №14/12-213 від 28.05.2012р., розмірі 1058 525,34 гривень за період: липень 2014р. - вересень 2017р.;

- 3% річних від основного боргу у розмірі 169897,84 гривень у звязку з простроченням виконання зобовязань за договором реструктуризації заборгованості № 14/12-213 від 28.05.2012р. за період: червень 2014р. - вересень 2017р.;

- інфляційних втрат у розмірі 241024,75 гривень за період: липень 2014р. - вересень 2017р. нарахованих на суму боргу підтвердженого рішенням Господарського суду Київської області від 21.10.2014 у справі № 911/3250/14, щодо сплати основного боргу. ;

- 3% річних від основного боргу у розмірі 24320,40 гривень підтвердженого рішенням Господарського суду Київської області від 21.10.2014 у справі № 911/3250/14.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.11.2017 порушено провадження у справі.

Представник відповідача в судове засідання 14.12.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою з офіційного веб-сайту суду, де міститься інформація про призначення справи № 911/3355/17 до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами у справі було укладено договір про реструктуризацію заборгованості від 28.05.2012 № 14/12-213 (далі договір), відповідно до умов якого позивач - кредитор та відповідач боржник домовились про розстрочення погашення заборгованості у вигляді основного боргу (надалі реструктуризація), що виникла у боржника перед кредитором за договором поставки природного газу від 14.10.10 № 06/10-1215-ТЕ-19 (надалі договір поставки природного газу).

Відповідно до п. 2.1 договору, загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації відповідно до п. 1.1 цього договору, складає 19547362,58 грн., станом на 31.03.12, що підтверджується актом звірки розрахунків.

Згідно п. 2.2 договору, боржник зобов'язується сплатити у повному обсязі суму основного боргу, вказану у п. 2.1 цього договору, шляхом сплати зобов'язання частинами відповідно до графіку погашення заборгованості (надалі - графік), зазначеного у цьому пункті. Грошові кошти по платежах поточного місяця згідно з графіком повинні надходити від боржника на рахунок кредитора у сумі, визначеній графіком, не пізніше останнього числа місяця, в якому платіж підлягає виконанню.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до 30.04.2032 року, а в частині виконання зобовязань за договором до їх повного здійснення (п. 5.1 договору).

Відповідач в порушення своїх зобовязань за договором про реструктуризацію заборгованості від 28.05.2012р. № 14/12-213 щодо здійснення щомісячних платежів з погашення боргу в строки встановлені графіком погашення заборгованості за поставлений природний газ не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 3257893,60 грн за період: червень 2014 р. по вересень 2017 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач в повному обсязі не виконав своїх зобовязань щодо здійснення щомісячних платежів з погашення боргу в строки встановлені графіком погашення заборгованості за поставлений природний газ, в звязку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 3257893,60 грн.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення з відповідача 3257893,60 грн. заборгованості.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача інфляційні втрати з простроченої суми за період прострочення виконання грошового зобов'язання з червня 2014 року по серпень 2017 року складають 1058525,34 грн., три проценти річних з простроченої суми за загальний період прострочення виконання грошового зобов'язання складають 169897,84 грн.

Здійснені позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 1058525,34 грн. інфляційних втрат та 169897,84 грн. 3 % річних підлягає задоволенню.

На підставі п. 3.4 договору позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання зобовязань, вказаних у п. 2.2 договору, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, яка за розрахунком позивача за загальний період прострочення з 17.07.2014 по 09.11.2017 складає 581542,23 грн.

Також, позивач на підставі п. 3.4 договору просить суд стягнути з відповідача за прострочення понад тридцять днів штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу, який за розрахунком позивача складає 228052,40 грн.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу є арифметично вірним, відповідає вказаним вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача про стягнення 581542,23 грн. пені та 228052,40 грн. штрафу підлягає задоволенню.

Крім того, рішенням господарського суду Київської області від 21.10.2014 у справі №911/3250/14 було встановлено факт наявності грошового зобовязання у відповідача перед позивачем щодо сплати заборгованості за договором та стягнуто з відповідача на користь позивача 244342,02 гривень основного боргу.

Позивач зазначає, що на момент звернення з даним позовом заборгованість в розмірі 244342,02 гривень відповідачем не погашена.

Згідно ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішення господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) за винятком встановлених рішенням третейського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У звязку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на корист позивача 3% річних у розмірі 24320,40 гривень за загальний період з 17.07.2014 по 09.11.2017 та 241024,75 гривень інфляційних втрат за загальний період з 01.07.2014 по 30.09.2017 .

Здійснені позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 241024,75 грн. інфляційних втрат та 24320,40 грн. 3 % річних підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5561256,56 гривень, з яких:

- основний борг в розмірі 3257893,60 гривень за простроченням виконання зобовязань за договором реструктуризації заборгованості №14/12-213 від 28.05.2012 за період з: червень 2014 р. вересень 2017 р.;

- пеню у розмірі 581542,23 гривень за прострочення виконання зобовязань у період: квітень 2014р. - вересень 2017р;

- штраф у розмірі 228052,40 гривень за прострочення виконання зобовязань за договором реструктуризації заборгованості № 14/12-213 від 28.05.2012р за період: червень 2014р. - вересень 2017р.;

- інфляційних втрат за договором реструктуризації заборгованості №14/12-213 від 28.05.2012р., розмірі 1058 525,34 гривень за період: липень 2014р. - вересень 2017р.;

- 3% річних від основного боргу у розмірі 169897,84 гривень у звязку з простроченням виконання зобовязань за договором реструктуризації заборгованості № 14/12-213 від 28.05.2012р. за період: червень 2014р. - вересень 2017р.;

- інфляційних втрат у розмірі 241024,75 гривень за період: липень 2014р. - вересень 2017р. нарахованих на суму боргу підтвердженого рішенням Господарського суду Київської області від 21.10.2014 у справі № 911/3250/14, щодо сплати основного боргу. ;

- 3% річних від основного боргу у розмірі 24320,40 гривень підтвердженого рішенням Господарського суду Київської області від 21.10.2014 у справі № 911/3250/14.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Орендного підприємства Кримтеплокомуненерго (95026, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Гайдара, 3 "А", ідентифікаційний код 03358593) на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 31301,56 гривень, з яких:

- основний борг в розмірі 3257893,60 гривень за простроченням виконання зобовязань за договором реструктуризації заборгованості №14/12-213 від 28.05.2012 за період з: червень 2014 р. вересень 2017 р.;

- пеню у розмірі 581542,23 гривень за прострочення виконання зобовязань у період: квітень 2014р. - вересень 2017р;

- штраф у розмірі 228052,40 гривень за прострочення виконання зобовязань за договором реструктуризації заборгованості № 14/12-213 від 28.05.2012р за період: червень 2014р. - вересень 2017р.;

- інфляційних втрат за договором реструктуризації заборгованості №14/12-213 від 28.05.2012р., розмірі 1058 525,34 гривень за період: липень 2014р. - вересень 2017р.;

- 3% річних від основного боргу у розмірі 169897,84 гривень у звязку з простроченням виконання зобовязань за договором реструктуризації заборгованості № 14/12-213 від 28.05.2012р. за період: червень 2014р. - вересень 2017р.;

- інфляційних втрат у розмірі 241024,75 гривень за період: липень 2014р. - вересень 2017р. нарахованих на суму боргу підтвердженого рішенням Господарського суду Київської області від 21.10.2014 у справі № 911/3250/14, щодо сплати основного боргу. ;

- 3% річних від основного боргу у розмірі 24320,40 гривень підтвердженого рішенням Господарського суду Київської області від 21.10.2014 у справі № 911/3250/14.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 14.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 19.12.2017.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Т.Д. Лилак