КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р. Справа№ 910/3165/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Мартюк А.І.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: Крашеннікова М.І. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Головненнко Н.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2017р.

у справі №910/3165/17 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

про відшкодування 39 153,55 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Просто-Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про відшкодування 39 153,55 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що у зв'язку з виплатою ним страхового відшкодування третій особі у межах договору добровільного страхування у сумі 60 800,00 грн., до позивача в силу суброгації перейшло у розмірі виплаченого відшкодування право вимоги до винуватця ДТП, або до страхувальника, забезпеченого транспортного засобу, водій якого спричинив ДТП і цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом страхування №АЕ/7237004. Утім, направлена відповідачу вимога на суму 60 800,00 грн. визнана лише частково, у розмірі 21 646,45 грн., тож решту виплаченої суми позивач просить стягнути з відповідача у примусовому порядку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2017р. у справі №910/3165/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" 39 153,55 грн. страхового відшкодування та 1 600,00 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою і просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у позові.

На думку скаржника, висновки суду першої інстанції суперечать нормам матеріального права, зокрема, статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"; суд першої інстанції неправомірно поклав на відповідача зобов'язання по відшкодуванню вартості відновлювальних робіт, встановлених без урахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу. Крім того, судом не було розглянуто клопотання відповідача про призначення автотоварознавчої експертизи у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, у складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Мартюк А.І. та призначено до розгляду на 19.09.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017р. призначено по справі автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено до проведення експертизи та отримання висновку експертів. Матеріали справи надіслано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

24.11.2017р. до Київського апеляційного господарського суду надійшла справа з висновком експерта №20514/17-54 від 15.11.2017р., відповідно до якого вартість матеріального збитку (шкоди) з урахуванням фізичного зносу, транспортного засобу Volkswagen Phaeton, д.н.з. НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 21.05.2016р. в м. Києві на вулиці Хорива, станом на дату ДТП, підтверджена у розмірі 39 737,29 грн. (з ПДВ).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017р. поновлено апеляційне провадження у даній справі та розгляд справи призначено на 06.12.2017р.

04.12.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по суті спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 15.09.2015р. між Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" та ОСОБА_5 (страхувальник) укладено договір страхування "ПРОСТО-КАСКО ПЛЮС" серії PKS № 1501128 (договір), за умовами якого застраховано автомобіль "Volkswagen Phaeton", реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску.

21.05.2016р. в місті Києві на вулиці Хорива сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля НОМЕР_2 та автомобіля НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_6, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Подільського районного суду міста Києва від 17.06.2016р. у справі № 758/7020/16-п.

23.05.2016р. страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування

Загальна вартість запчастин та робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту ТЗ "Volkswagen Phaeton", д.н.з. НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку-фактури СТО ФОП ОСОБА_7 №01010616 від 01.06.2016р. складала 63 170,00 грн.

За страховим випадком згідно складеного страхового акту № 113990 від 08.06.2016р. по договору страхування визначено суму страхового відшкодування в розмірі 60 800,00 грн., виплата якого позивачем на рахунок СТО ФОП ОСОБА_7 підтверджується платіжним дорученням № 10405 від 09.06.2016р.

Згодом, позивач звернувся до відповідача із заявою №04-04/3102 від 21.07.2016р. про стягнення в порядку суброгації у розмірі виплаченої суми 60 800,00 грн. Проте відповідач вимогу задовольнив частково, в обсязі 21 646,45 грн. В іншій частині правомірність вимоги заперечив, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

За приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України (ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон).

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За статтями 9, 22-31, 35, 36 згаданого Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий, чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.4 статті 36 Закону передбачено право страховика у разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Колегією встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_6, на момент ДТП, була застрахована ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до Полісу серія № АЕ/7237004 (страховий ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майна - 100 000,00грн., франшиза - 0 грн.).

Вирішуючи спір у справі, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що дійсний зміст правовідносин, які виникли між сторонами, регулюється не тільки приписами Закону України "Про страхування" та умовами договору добровільного страхування, яким позивач з страхувальником узгодили не враховувати експлуатаційний знос при визначенні суми страхового відшкодування, а і загальними нормами цивільного законодавства та спеціальними нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", за змістом якого обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

Системний аналіз положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування відповідальності страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди на умовах, визначених саме цим законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині , яка є предметом спору в цій справі, та яку у відповідності до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України №6-49цс14 від 04.06.2014р. та №6-691цс15 від 02.12.2015р.

Сама по собі виплата позивачем страхового відшкодування за договором добровільного страхування без урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу не має наслідком автоматичного виникнення у страховика за договором обов'язкового страхування обов'язку відшкодувати виплачену суму, якщо така розрахована без урахування фізичного зносу транспортного засобу.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Відповідно висновку експерта №20514/17-54 від 15.11.2017р., вартість матеріального збитку (шкоди) з урахуванням фізичного зносу, транспортного засобу Volkswagen Phaeton, д.н.з. НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок ДТП складає 39 737,29 грн. (з ПДВ).

Враховуючи те, що до страховика переходить право вимоги в межах фактичних витрат, які пов'язані з відновленням транспортного засобу з урахуванням франшизи, то, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач набув право зворотньої вимоги до відповідача у сумі 39 737,29 грн., яка визначена виходячи з вартості ремонтних робіт з урахуванням зносу, з урахуванням ПДВ (20%), оскільки сума страхового відшкодування сплачена не потерпілому, а на рахунок станції технічного обслуговування, за мінусом суми франшизи за договором обов'язкового страхування (0 грн.)

З огляду на це та враховуючи часткову оплату відповідачем 21 646,45 грн., позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 18 090,84 грн. (39 737,29 грн. - 21 646,45 грн.).

При прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і прийшов до хибних висновків, що є підставою для часткового скасування цього судового акту.

Таким чином, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та судової експертизи покладаються пропорційно розміру задоволених вимог.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2017р. у справі №910/3165/17 - частково задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2017р. у справі №910/3165/17 - скасувати частково і прийняти нове рішення.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ) 18 090 (вісімнадцять тисяч дев'яносто) грн. 84 коп. страхового відшкодування, 736 (сімсот тридцять шість) грн. 00 коп. судового збору за подання позову. В решті позову відмовити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25, ) 3 342 (три тисячі триста сорок дві) грн. 60 коп. витрат по оплати вартості проведення судової експертизи та 950 (дев'ятсот п'ятдесят) грн. 40 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

5. Матеріали справи №910/3165/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді А.І. Мартюк

Л.Г. Смірнова