ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" грудня 2017 р.Справа № 924/950/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Савчука Руслана Віталійовича, м. Шепетівка Хмельницької області

про стягнення 195 118,56 грн. основного боргу, 11 016,83 грн. пені, 1 292,13 грн. 3% річних

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача 195 118,56 грн. основного боргу, 11 016,83 грн. пені, 1 292,13 грн. 3% річних за неналежне виконання договору поставки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.09.2014р. між ТОВ "Синергія 1999" та ФОП Савчуком Р.В. було укладено договір поставки нафтопродуктів №86П-3/09/14, відповідно до умов якого відповідачу було відвантажено дизельне пальне на підставі накладних №4766 від 03.07.2017р., №4809 від 05.07.2017р., №4917 від 09.07.2017р., №5015 від 12.07.2017р., що підписані та угоджені за змістом сторонами. Відповідач сплатив за поставлене дизельне пальне лише частково.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, витребуваних попередньою ухвалою суду документів не надав. Ухвали суду надсилались відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулись на адресу суду із відміткою відділення поштового зв'язку - "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи судом у разі виконання судом вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте, повноважних представників в судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень по суті позовних вимог не подав.

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, положення ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

01.09.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999" (продавець) та Фізичною особою-підприємцем Савчуком Русланом Віталійовичем (покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів №86П-3/09/2014, на умовах якого продавець зобов'язується поставляти покупцю нафтопродукти - дизельне пальне (товар) в обсягу, по цінам, в терміни відповідно до умов договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору прийом-передача товару здійснюється представниками сторін в пункті доставки в порядку, визначеному чинним законодавством України, та оформлюється шляхом підписання накладних.

Згідно із п. 5.1 договору ціна товару встановлюється продавцем у накладних на момент відвантаження та вважається погодженою між продавцем та покупцем за наявності печаток та підписів уповноважених осіб.

Пунктом 5.6 договору сторони погодили, що оплата товару здійснюється покупцем протягом одного дня з моменту отримання рахунку.

У разі порушення однією із сторін термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених договором, сторона, що порушила, зобов'язана сплатити іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати (п. 6.2 договору).

Відповідно до п. 9.1 договору цей договір укладено строком на один рік, а саме з 01.09.2014р. по 01.09.2015р., а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення.

Додатковою угодою від 01.09.2015р. до договору поставки нафтопродуктів №86П-3/09/2014 від 01.09.2014р. сторони погодились продовжити термін дії договору з 01.09.2015р. по 01.09.2016р. Якщо жодна із сторін не заявить про свої наміри припинити дію цього договору за 30 днів до закінчення строку його дії, то строк дії договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік.

Згідно видаткових накладних №4766 від 03.07.2017р., №4809 від 05.07.2017р., №4917 від 09.07.2017р., №5015 від 12.07.2017р. позивачем поставлено відповідачу товар (паливо дизельне) на суму 48 744,53 грн., 13 472,95 грн., 92 169,72 грн., 59 332,15 грн., всього на суму 213 719,35 грн.

Відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару на суму 18 600,79 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за липень 2017 року між ТОВ "Синергія 1999" та ФОП Савчуком Р.В

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне:

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів поставки. Так, на підставі договору поставки №86П-3/09/2014 від 01.09.2014р. позивач передав відповідачу товар на загальну суму 213 719,35 грн., що підтверджується видатковими накладними №4766 від 03.07.2017р., №4809 від 05.07.2017р., №4917 від 09.07.2017р., №5015 від 12.07.2017р. Відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару на суму 18 600,79 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за липень 2017 року між ТОВ "Синергія 1999" та ФОП Савчуком Р.В. Вартість неоплаченого товару 195 118,56 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 5.6 договору поставки нафтопродуктів №86П-3/09/2014 від 01.09.2014р. сторони погодили, що оплата товару здійснюється покупцем протягом одного дня з моменту отримання рахунку.

В матеріали справи не подано доказів, які б підтверджували оплату відповідачем заборгованості, що є предметом спору. За таких обставин, оцінюючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 195 118,56 грн. основної заборгованості згідно договору поставки нафтопродуктів №86П-3/09/2014 від 01.09.2014р. обґрунтовані, підтверджені належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем за період з 05.07.2017р. по 16.07.2017р. нарахована пеня у розмірі 400,64 грн., з 17.07.2017р. по 29.09.2017р. 1 548,48 грн., з 07.07.2017р. по 29.09.2017р. 784,38 грн., з 11.07.2017р. по 29.09.2017р. 5 113,53 грн., з 14.07.2017р. по 29.09.2017р. 3 169,80 грн. Всього на суму 11 016,83 грн.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею) (ст. 546 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У п. 6.2 договору поставки нафтопродуктів №86П-3/09/2014 від 01.09.2014р. сторони погодили, що у разі порушення однією із сторін термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених договором, сторона, що порушила, зобов'язана сплатити іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Перевіривши розрахунок пені, доданий до позовної заяви, судом встановлено, що позивачем правомірно нарахована та заявлена до стягнення пеня в розмірі 11 016,83 грн. за період з 05.07.2017р. по 29.09.2017р.

За приписами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період з 05.07.2017р. по 16.07.2017р. нарахована пеня у розмірі 48,08 грн., з 17.07.2017р. по 29.09.2017р. 185,82 грн., з 07.07.2017р. по 29.09.2017р. 64,32 грн., з 11.07.2017р. по 29.09.2017р. 613,62 грн., з 14.07.2017р. по 29.09.2017р. 380,38 грн. Всього на суму 1 292,13 грн.

Позивачем правомірно, в межах, допустимих до стягнення, нараховано 1 292,13 грн. 3% річних за період з 05.07.2017р. по 29.09.2017р. Позов в цій частині підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача про стягнення 195 118,56 грн. основного боргу згідно договору поставки нафтопродуктів №86П-3/09/2014 від 01.09.2014р., 11 016,83 грн. пені, 1 292,13 грн. 3% річних підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України оплата судових витрат покладається на відповідача у зв'язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999", м. Київ до Фізичної особи-підприємця Савчука Руслана Віталійовича, м. Шепетівка Хмельницької області про стягнення 195 118,56 грн. основного боргу, 11 016,83 грн. пені, 1 292,13 грн. 3% річних задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Савчука Руслана Віталійовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія 1999" (м. Київ, пр-т Науки, буд. 3, ідентифікаційний код 37449253) 195 118,56 грн. (сто дев'яносто п'ять тисяч сто вісімнадцять гривень 56 коп.) основного боргу, 11 016,83 грн. (одинадцять тисяч шістнадцять гривень 83 коп.) пені, 1 292,13 грн. (одну тисячу двісті дев'яносто дві гривні 13 коп.) 3% річних, 3 111,41 грн. (три тисячі сто одинадцять гривень 41 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 14.12.2017р.

Суддя М.Є. Муха

Віддрук. 4 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (03039, м. Київ, пр-т Науки, буд. 3); 3, 4 - відповідачу (30400, АДРЕСА_1; 30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, вул. К.Маркса, буд. 48).