ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" грудня 2017 р.Справа № 916/3478/16

За позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009»

про розірвання договору та зобов'язання вчинити дії

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: Науменко О.В., за довіреністю №2284 від 14.04.2017р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: 15.12.2016р. Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» про розірвання договору оренди державного рухомого майна від 26.12.2003 № КД-4761 та зобов'язання відповідача повернути позивачу державне рухоме майно за спірним договором.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.12.2016р. (суддя Бездоля Д.О.) порушено провадження у справі №916/3478/16.

03.02.2017р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» до господарського суду Одеської області надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення спору у справі Господарського суду Одеської області № 916/3628/16.

09.02.2017р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» до господарського суду Одеської області надійшло уточнене клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення спору у справі Господарського суду Одеської області № 916/3628/16.

24.02.2017р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» до господарського суду Одеської області надійшло клопотання про відвід судді Бездолі Д.О.

28.02.2017р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» до господарського суду Одеської області надійшли письмові пояснення по справі.

28.02.2017р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» до господарського суду Одеської області надійшли додаткові письмові пояснення до клопотання про зупинення провадження по справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.02.2017р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» про відвід судді Бездолі Д.О. від розгляду справи № 916/3478/16 - відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2017р., яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р., зупинено провадження у справі №916/3478/16 до вирішення спору у справі господарським судом Одеської області № 916/3628/16.

У зв'язку із закінченням повноважень судді Бездолі Д.О. з 13.03.2017р. та поверненням даної справи з Одеського апеляційного господарського суду, з метою запобігання порушення строку розгляду справи №916/3478/16 та відповідно до п. 4.2.7. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, в редакції від 07.02.2017р. (протокол №17-1/2017), було призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/3478/16.

Згідно протоколу про повторний автоматичний розподіл справ між суддями від 19.04.2017р., справу № 916/3478/16 передано на розгляд судді Оборотовій О.Ю.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.04.2017р., справу № 916/3478/16 прийнято до свого провадження суддею Оборотовою О.Ю.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.10.2017р. ухвалу господарського суду Одеської області від 02.03.2017р. (суддя Бездоля Д.О.) у справі № 916/3478/16 скасовано та передано на розгляд господарському суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.11.2017р. поновлено провадження у справі з 29.11.2017р.; рзгляд справи призначено на 29 листопада 2017р. о 14:30 год.

29.11.2017р. від Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до господарського суду Одеської області надійшли письмові пояснення по справі.

29.11.2017р. від Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до господарського суду Одеської області надійшли уточнення до позовних вимог, з доказами направлення відповідачу.

11.12.2017р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» до господарського суду Одеської області надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

12.12.2017р. уповноважений представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» ознайомився з матеріалами справи, зробив необхідні фотокопії, про що свідчить підпис на клопотанні.

Відповідач в засідання суду призначене на 14.12.2017р. не з'явився, про причини неявки не повідомив, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та безкоштовному запиті з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 «Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відтак неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для скасування судового рішення прийнятого за відсутності представника сторони спору.

Враховуючи викладене, справа розглядається без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 14.12.2017р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

26.12.2003 року між ДП «Одеський морський торговельний порт», в особі начальника порту (Орендодавець) і ТОВ «Морський клуб ТЦФ», в особі генерального директора (Орендар) було укладено договір оренди державного рухомого майна № КД-4761 (далі - Договір оренди № КД-4761), відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування рухоме майно згідно додатку № 1, що знаходиться на балансі Орендодавця, а саме: гребінкові яхт-пірси з колонками для подачі води та електроенергії (16 од.), пальчикові яхт-пірси (16 од.), 1/5 частина основних понтонів з комунікаціями для подачі води та електроенергії (2 частини по 5 понтонів (всього 10 од.), з метою надання послуг по сервісному обслуговуванню моторних катерів та яхт. Загальна вартість майна щодо експертної оцінки на 09.07.2003 року становить 1173077,00 грн. Строк дії Договору: з дати його підписання - до 31.12.2006 року.

Додатковою угодою № КД-4761/1 від 01.12.2008 року преамбулу Договору оренди № КД-4761 було викладено у новій редакції у зв'язку із перереєстрацією та зміною назви Орендаря, а саме: «Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт», в особі начальника порту (Орендодавець) і ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009», в особі директора, що діє на підставі Статуту (Орендар), уклали цей договір про нижченаведене».

Додатковою угодою № КД-4761/02 від 01.01.2010 року, яку від імені ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» підписав директор Гайдукевич В.І., що діяв на підставі Статуту, у зв'язку із зміною назви Орендаря, сторони змінили преамбулу Договору оренди та зазначили, що Орендарем за Договором оренди № КД-4761 є ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009», а інші умови Договору оренди № КД-4761 залишилися без змін та сторони підтвердили свої зобов'язання по них.

Додатковою угодою № КД-4761/3 від 01.07.2010 року, яку від імені ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» підписав директор Гайдукевич В.І., що діяв на підставі Статуту, сторони виклали у новій редакції п. 3.1. Договору оренди №КД-4761 та встановили, що «орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затв. Постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 року, із змінами та доповненнями, та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (травень 2010 року) - 25557,80 грн., виходячи з орендної ставки 11% (розрахунок орендної плати є додатком № 1 до цієї додаткової угоди). Сума вказана без врахування ПДВ. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється відповідно до норм діючого законодавства України. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (травень 2010 року) на індекси інфляції від базового до першого включно. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коректування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць». Крім того, сторони домовилися, зокрема, що Договір оренди № КД-4761 набуває чинності з дати його підписання, акту приймання-передачі, та діє до 31.12.2015 року, а розрахунок орендної плати до Договору оренди вважати таким, що втратив чинність. Інші умови Договору оренди № КД-4761 залишилися без змін та сторони підтвердили свої зобов'язання по них. Додатком № 1 до цієї додаткової угоди є розрахунок орендної плати.

Додатковою угодою № КД-4761 /4 від 13.06.2013 року, яку від імені ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» підписав директор Хліпун О.В., що діяв на підставі Статуту, у зв'язку із реорганізацією ДП «Одеський морський торговельний порт», а також переходом прав та обов'язків за Договором оренди № КД-4761 до правонаступника - ДП «Адміністрація морських портів України», сторони внесли зміни до преамбули Договору оренди та визначили, що сторонами за цим договором є ДП «Адміністрація морських портів України» (Орендодавець) і ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» (Орендар). Інші умови Договору оренди № КД-4761 залишилися без змін та сторони підтвердили свої зобов'язання по них.

Також, 29.09.2014 року ДП «Адміністрація морських портів України» (Орендодавець) і ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009», від імені якого діяв директор Хліпун О.В. на підставі Статуту (Орендар), підписали угоду про розірвання Договору оренди № КД-4761. Угода набирає чинності з дати її підписання. У той же день сторонами був підписаний акт повернення рухомого майна із оренди.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.07.2015 року у справі №3916/1878/15, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 року, було визнано недійсною угоду від 29.09.2014 року про розірвання Договору оренди № КД-4761.

13.04.2016 року ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» і ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» склали акт прийому-передачі рухомого майна, що передається ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009».

Позивач зазначає, що починаючи з 13.04.2016р. у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» виникло зобов'язання щодо оплати орендної плати саме з 13.04.2016р., а тому загальна заборгованість відповідача станом на 30.11.2016р. становить 394774,72грн. з розрахунку 60571,94 грн. щомісяця.

Підставою для звернення до господарського суду Одеської області позивач визначає, те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» сплатило лише 5000,00грн за період з 13.04.2016р. по 30.04.2016р. в подальшому взагалі перестало сплачувати обов'язкові орендні платежі, що є підставою для розірвання договору на підставі п. 8.3 Договору.

Отже, враховуючи викладені обставини, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) звернулась до господарського суду Одеської області з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів держави.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій України» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів державних органів.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Що стосується розірвання договору оренди суд зазначає наступне.

Частини 1, 4 ст.202 ЦК України визначають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у якості підстави для розірвання оспорюваного договору, зазначає про істотне порушення відповідачем умов договору оренди державного майна.

Відповідно до ч. 1,4 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Частина 1 ст.181 ГК України встановлює, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Частиною 2 ст.640 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Із системного аналізу тексту, укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою оспорюваний договір є договором оренди державного рухомого майна.

Умовами ст.651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Приписами ст.652 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Із змісту ст.653 Цивільного кодексу України вбачається, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Пунктом 1 ст.760 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Положеннями п.1 ст.761 Цивільного кодексу України встановлено, що право передання у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Згідно п.п.1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 782 ЦК України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Чинним законодавством передбачено можливість дострокового розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін цього договору.

Таке розірвання може ініціюватися як з підстав, визначених сторонами у спірному договорі, так і у випадках, визначених законом.

Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов договору, несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував орендну плату, у зв'язку з чим станом на 30.11.2017р. у орендаря утворилась заборгованість в сумі в сумі 394774,72грн.

Дана заборгованість виникла у зв'язку з неповною сплатою щомісячного платежу за квітень 2016р. а також повною несплатою щомісячних платежів травень 2016р., червень2016р., та липень 2016р., серпень2016р., вересень2016р., та жовтень 2016р.

Відповідач в установленому законом порядку не спростував доводи позивача, з приводу наявної заборгованості не заперечував.

Суд звертає увагу, що орендоване майно є державним, тому на спірні правовідносини поширюється також дія Закону України «Про оренду державного та комунального майна», згідно з частиною третьою статті 26 якого підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань.

А тому щодо питання розірвання договору оренди комунального майна слід застосовувати приписи частини третьої статті 291 ГК України, частини другої статті 651, статей 782, 783 ЦК України та частини третьої статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 8 травня 2012 року.

Суд звертає увагу, що дані положення чинного законодавства дублюються в п. 8.3 Договору оренди № КД-4761 оскільки визначає право Орендодавця порушити питання про дострокове розірвання Договору та стягнення з Орендаря заборгованості з орендної плати при її наявності понад 3-х місяців від встановленого в Договорі терміну її внесення або у випадках, передбачених чинним законодавством. відповідно до якого передбачено право вимагати розірвання договору оренди в односторонньому порядку та (або) відшкодування збитків, якщо Орендар не сплачує орендну плату протягом 3-х місяців підряд або несвоєчасно сплачує орендну плату.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» у вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Отже, систематичне неналежне виконання відповідачем умов договору щодо внесення орендної плати у строки і розмірах, обумовлених умовами договору, є наслідком позбавлення позивача того, що він розраховував при укладені договору оренди, а саме ефективне надходження за рахунок орендної плати, отриманої за вказаним договором.

Таке порушення відповідачем умов договору є істотним, а тому є підставою для розірвання Договору оренди № КД-4761. Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджено факт систематичного порушення орендарем такої істотної умови договору оренди державного майна, як внесення орендної плати, що в розумінні ч. 2 ст. 651, ч. 1 ст. 785 ЦК України та ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» є достатньою правовою підставою для розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку.

Крім цього, згідно з п. 5.6 Договору Орендар зобов'язався протягом місяця після укладення Договору застрахувати орендоване майно на користь Орендодавця від ризиків випадкової загибелі та пошкодження. Додатковою угодою до Договору від 01.07.2010 р. (яка на сьогодні є чинною з огляду на постанову ВГСУ від 21.11.2017 р. по справі № 916/3628/16) також передбачено, що страхування майна здійснюється на суму 1 173 077,00 грн, означеної в Звіті експертної оцінки, з наступним наданням Орендодавцю копії страхового полісу та платіжного доручення. Постійно поновлювати договір страхування таким чином, щоб увесь строк оренди майно було застрахованим.

На підставі рішення Господарського суду Одеської області від 20.07.2015 р. позивачем та відповідачем 13.04.2016р. підписано акт прийому-передачі рухомого майна, що передається ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009».

Таким чином, протягом місяця з дати передачі майна в користування відповідачу, останнє повинно було укласти договір страхування орендованого майна на користь Адміністрації. Однак до теперішнього часу Орендар не виконав умови п. 5.6 Договору та не застрахував майно, передане йому в оренду за Договором.

Згідно з ч. 2 ст. 771 Цивільного кодексу України договором або законом може бути встановлений обов'язок наймача укласти договір страхування речі, що передана у найм.

Відповідно до ст. 526 ЦКУ зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦКУ). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ). Згідно зі ст. 629 ЦКУ договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (ст. 611 ЦКУ).

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Таким чином, Відповідач порушив умови Договору як в частині обоє 'язку сплати орендної плати - не сплачує орендні платежі більш ніж 3 місяці підряд, так і не виконав умови Договору в частині обов'язку укласти договір страхування, що є підставою для розірвання Договору відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи, що відповідно до положень чинного законодавства, користування державним майном без належної на те правової підстави не допускається, вимоги позивача в частині повернення майна та виселення є похідними від розірвання договору суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту).

Інші матеріали справи та пояснення сторін вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими доведеними належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 та ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-,

ВИРІШИВ:

1. Розірвати договір оренди державного рухомого майна № КД-4761 укладений між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14; ) в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» (65026, м. Одеса, вул. Приморська, 6; )

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» (65026, м. Одеса, вул. Приморська, 6; ) повернути Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14; ) в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1; ) рухоме майно передане за договором оренди державного рухомого майна № КД-4761 згідно додатку № 1, що знаходиться на балансі Орендодавця, а саме: гребінкові яхт-пірси з колонками для подачі води та електроенергії (16 од.), пальчикові яхт-пірси (16 од.), 1/5 частина основних понтонів з комунікаціями для подачі води та електроенергії (2 частини по 5 понтонів (всього 10 од.).

3. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» (65026, м. Одеса, вул. Приморська, 6; ) судовий збір у розмірі 2756,00 на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14; ) в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1; )

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.12.2017р.

Суддя О.Ю. Оборотова