Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2017 р. Справа № 927/1039/17

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Оленич Т. Г. розглянуто у відкритому судовому засіданні справу № 927/1039/17

за позовом: Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», вул.. 77-ї Гвардійської дивізії,7/1, а/с 11, м. Славутич, Київська область,07100

до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «БАЛТ», вул. Привокзальна,20, с.Неданчичі, Ріпкінський район,Чернігівська область, 14046, поштова адреса: м. Славутич,Київська область,07101,а/с 28

про стягенння 105422грн.62коп.

у присутності представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 заступника начальника відділу (довіреність № 53-ЮВ від 09.12.2016); ОСОБА_2 провідного юрисконсульта (довіреність № 28-ЮВ від 21.08.2017)

від відповідача: уповноважені представники не зявились.

На підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14.12.2017 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 105422грн.62коп. боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані обовязком відповідача, як виконавця за договором №264 підряду на закупівлю: ДСТУ Б.Д.1.1-7:2013. Розроблення проектно-кошторисної документації для обєкта Комплекс інженерно-технічних засобів системи фізичного захисту при перевезенні відпрацьованого ядерного палива з СВЯП-1 до СВЯП-2 на ДСП ЧАЕС (шифр закупівлі 1-129-15) від 11.11.2015, повернути позивачу, як замовнику за цим договором, різницю між розміром фактично отриманої ним оплати за виконані роботи та розміром вартості таких робіт, підтвердженим результатом (звітом) проведеної експертизи.

Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції №028, але уповноважені представники в судове засідання не зявились. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зявились в судове засідання, до участі у справі як представники відповідача судом не допущені в звязку з відсутністю належних документів, що підтверджують їх повноваження. Одночасно цим особам розяснено право бути присутнім в даному судовому засіданні без надання пояснень.

14.12.2017 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, посилаючись на наступне: на момент укладання спірного договору сторонами були взяті на себе відповідні договірні зобовязання і замовник погодився з плановою (граничною) вартістю договору (договірною ціною), визначеною відповідно до ДСТУ Б Д 1.1-7:2013 та згідно із зведеним кошторисом на проектні роботи (додаток № 2 до договору), в загальній сумі 490245грн.71коп. (без ПДВ), яка в подальшому була скоригована додатковою угодою № 3 до договору в сумі 431505грн.62коп. При проходженні експертизи обєкту експертний звіт ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» від 07.07.2017 № 00-0163-17/ІЗ, був зроблений висновок, що вартість проектних робіт становить 233884грн.80коп., в звязку з чим, на думку позивача, відповідач зобовязаний скоригувати вартість виконаних робіт та повернути різницю коштів 105422грн.62коп. на рахунок позивача. Така вимога, на думку відповідача, є безпідставною, оскільки зміни, які були внесені в ДСТУ Б Д.11-7:2013 щодо правил визначення вартості проектно вишукувальних робіт та експертизи проектної документації, на підставі яких вартість аналогічних робіт була зменшена, мали місце в 2016 році. В звязку з внесенням змін в зазначений документ і була визначена менша вартість робіт, ніж передбачено умовами договору. На думку відповідача, вартість проектних робіт не може бути скоригована, оскільки договір між сторонами набув чинності до внесення змін в нормативні акти, які регулювали певні зобовязання за договором, а внесені зміни не мають зворотної дії в часі, тому діють нормативні акти, які були чинними на момент укладення договору.

Окрім цього, посилання позивача на п.3.1.4. та п. 4.1.6., як на підставу коригування вартості виконаних проектних робіт, не можуть бути прийнятними, оскільки в п.3.1.4. йде мова про можливість уточнення договірної ціни за результатами експертизи, в тому числі її зменшення, але за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди. Така додаткова угода від замовника не надходила, а згода на зменшення вартості робіт з боку виконавця відсутня. Посилання на п. 4.1.6 як на підставу коригування ціни також є неприйнятною з вищенаведених мотивів.

В звязку із задоволенням судом поданого представниками позивача клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, фіксування процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалось. Хід судового процесу відображений в протоколі судового засідання.

Дослідивши в ході розгляду справи по суті матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, зясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2015 року між Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС» (ДСП «Чорнобильська АЕС») замовник за договором, позивач у справі, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «БАЛТ» (виконавець за договором, відповідач у справі), укладено договір № 264 підряду на закупівлю: ДСТУ Б.Д.1.1.-7:2013. Розроблення проектно кошторисної документації для обєкта «Комплекс інженерно-технічних засобів системи фізичного захисту при перевезенні відпрацьованого ядерного палива з СВЯП-1 до СВЯП-2 на ДСП ЧАЕС» (шифр закупівлі 1-129-15) (далі по тексту договір)

Відповідно до п. 1.1. договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 22.06.2016 до договору) виконавець зобовязується згідно із Завданням на проектування від 20.08.2015 №51-8-2015 розробити проектно кошторисну документацію для обєкта «Будівництво комплексу інженерно-технічних засобів системи фізичного захисту при перевезенні відпрацьованого ядерного палива з СВЯП-1 до СВЯП-2 на ДСП ЧАЕС», а замовник зобовязується прийняти та оплатити роботу згідно з умовами цього договору.

Пунктом 3.1. договору (в редакції додаткової угоди №3 від 22.06.2016 до договору) сторони визначили, що планова (гранична) вартість договору (договірна ціна) визначена відповідно до ДСТУ Б Д 1.1.-7:2013 (зі змінами) та згідно з Договірною ціною на проектні роботи (Додаток № 2 до Додаткової угоди № 3) складає 431505грн.62коп. без ПДВ.

Згідно з п. 4.1. договору оплата за належним чином виконані виконавцем роботи здійснюється замовником за фактично виконану роботу в межах договірної ціни на підставі підписаних сторонами актів здавання приймання робіт та в межах сум, визначених календарним планом (додаток № 1 до договору) в такому порядку: оплата робіт за першим етапом Календарного плану здійснюється замовником за фактично виконану виконавцем роботу згідно з Календарним планом (п. 4.1.1. договору); оплата робіт за другим етапом Календарного плану здійснюється замовником за фактично виконану виконавцем роботу та складає 80% (вісімдесят) від суми, запланованої на 2016 рік (п. 4.1.2 договору); оплата робіт за третім етапом Календарного плану здійснюється замовником після отримання позитивного експертного звіту в межах договірної ціни, відкоригованої згідно п. 3.1.4. даного договору (п. 4.1.3. договору).

В п.10.1. договору в редакції додатковї угоди №4 від 12.12.2016 сторонами визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення їх печатками і діє до 20.12.2017, а за фінансовими зобовязаннями та зобовязаннями за пунктами 6.3.4.-6.3.6. до повного їх виконання.

Як вбачається з наданої до матеріалів справи копії примірника договору №264 від 11.11.2015, останній підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що за умовами цього договору свідчить про набрання ним чинності.

Доказів розірвання або визнання недійсним вказаного договору та/або додаткових угод до нього в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст.629 Цивільного кодексу України договір №264 від 11.11.2015 є обовязковим для виконання сторонами.

Аналіз змісту договору свідчить, що на його підставі між сторонами виникли відносини підряду на проектні та пошукові роботи, які регулюються §4 глави 61 Цивільного кодексу України з урахуванням загальних положень, що регулюють відносини підряду.

Відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобовязується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобовязується прийняти та оплатити їх.

В силу приписів ст.890 цього ж Кодексу підрядник зобовязаний, зокрема, виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

В свою чергу, згідно зі ст.889 Цивільного кодексу України до обовязків замовника віднесено зокрема сплату підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом, а також участь разом з підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Як вбачається із розділу 4 договору, сторонами встановлено порядок оплати робіт поетапно за фактично виконану роботу на підставі актів здавання-приймання робіт. При цьому, відповідно до п.4.1.3. договору оплата робіт за третім етапом Календарного плану здійснюється після отримання позитивного експертного звіту в межах договірної ціни, відкоригованої згідно з п.3.1.4. даного договору.

Матеріалами справи підтверджується, що сторонами складено та підписано акт № 1 від 22.12.2015 здавання - приймання робіт до договору № 264 від 11.11.2015, ціна роботи, що здається, склала 49969грн.80коп., акт № 2 від 06.06.2016 здавання приймання робіт до договору № 264 від 11.11.2015, ціна роботи, що здається склала, 289337грн.62коп.

Позивачем прийняті роботи оплачені, про що свідчать копії платіжних доручень №3359 від 28.12.2015 на суму 49969грн.80коп., №1355 від 15.06.2016 на суму 206183грн.29коп., №1356 від 15.06.2016 на суму 83154грн.33коп., всього позивачем сплачено 339307грн.42коп.

Факт отримання оплати саме в такій сумі відповідачем не заперечується.

Разом з тим, укладаючи договір, сторони погодили, що виконавець зобовязаний забезпечити погодження розробленої проектно кошторисної документації з уповноваженими органами та організаціями, які проводитимуть державну експертизу проектно кошторисної документації, забезпечити за власний рахунок усунення їх зауважень (п. 6.3.5. договору).

На виконання вищезазначеного пункту договору виконавець погодив розроблену проектно кошторисну документацію з ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА», що підтверджується «Експертним звітом від 07.07.2017 № 00-0163-17/ІЗ (00-1148-16/ІЗ) щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Будівництво комплексу інженерно-технічних засобів системи фізичного захисту при перевезенні відпрацьованого ядерного палива з СВЯП-1 до СВЯП-2 на ДСП Чорнобильська АЕС»».

Відповідно до Експертного звіту вартість проектних робіт, яка врахована в главах 10,12 зведеного кошторисного розрахунку та затверджена вказаним експертним звітом, визначена згідно з ДСТУ Б.Д.1.1.-7:2013 «Правила визначення вартості проектно вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво» склала 233884грн.80коп.

В п.6.3.6. договору сторони передбачили, що виконавець зобовязаний забезпечити повернення замовнику різниці між розміром фактично отриманої оплати за виконані роботи та розміром, підтвердженим результатом (звітом) проведеної експертизи, відповідно до п. 4.1.6.

Як вбачається із змісту п. 4.1.6. договору у разі, якщо вартість, яка затверджена експертним звітом, виявиться меншою, ніж розмір оплати, здійсненої замовником виконавцю, згідно п.п.4.1.1., 4.1.2. цього договору, виконавець повинен скласти акт коригування виконаних робіт та повернути різницю на розрахунковий рахунок замовника.

Враховуючи, що загальна вартість проектно вишукувальних робіт згідно з експертним звітом склала 233884грн.80коп., а замовником сплачено виконавцю 339307грн.42коп., тому різниця між визначеною вартістю проектно-вишукувальних робіт та сплачених позивачем грошових коштів становить 105422грн.62коп.

В силу п. 4.1.6. договору на відповідача покладений обовязок скласти акт коригування виконаних робіт, у разі якщо вартість робіт, яка затверджена експертним звітом, виявиться меншою, ніж розмір оплати здійсненої позивачем.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань.

Відповідач не надав суду доказів складання та надсилання позивачу такого акту коригування, та доказів підписання цього акту сторонами.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з пропозицією підписати акт коригування та повернути на рахунок ДСП ЧАЕС 105422грн.62коп., що підтверджується листом № 2520/17 від 25.07.2017 (а.с.42-43).

Відповідач в листі № 17-14 від 11.08.2017 повідомив про заборгованість позивача перед відповідачем в сумі 92198грн.20коп. за комплект проектно кошторисної документації (відкорегованої по зауваженням експертизи) та повернув без розгляду акт коригування (а.с.44).

Докази повернення різниці позивачу в сумі 105422грн.62коп. відповідач до матеріалів справи не надав.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодекс України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз змісту умов договору №264 від 11.11.2015 свідчить, що в ньому не передбачено строк повернення відповідачем різниці між сплаченою замовником сумою та вартістю робіт, затвердженою експертним звітом, а тому строк виконання такого обовязку має визначатися з урахуванням приписів ст.530 Цивільного кодексу України.

Позивачем 05.09.2017 складено претензію на імя відповідача про сплату 105422грн.62коп. різниці між фактично сплаченою ним сумою та вартістю виконаних відповідачем робіт, підтвердженою експертним звітом, про що свідчить штриховий код, проставлений на першій сторінці претензії. Вказана претензія отримана представником відповідача 22.09.2017, про що свідчить підпис на претензії. Крім того, факт отримання претензій підтверджується також відповіддю відповідача на цю претензію від 02.10.2017 №17-15, в якій відповідач вимоги позивача відхилив.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що претензія отримана відповідачем 22.09.2017, тому строк виконання обовязку відповідача настав 29.09.2017.

Відповідачем не надано суду доказів сплати у вищевказаний строк позивачу 105422грн.62коп., а відтак суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобовязання, яке виникло у останнього на підставі п.4.1.6. договору.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо застосування під час експертного розгляду проектної документації норм ДСТУ Б Д 1.1-7:2013 зі змінами, які мали місце в 2016 році, внаслідок чого була визначена менша вартість робіт, ніж передбачено договором, оскільки відповідачем в порушення приписів ст.33 Господарського процесуального кодексу України не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини.

Також не приймаються до уваги посилання відповідача у відзиві на позов на п.3.1.4. договору, оскільки системний аналіз пунктів 3.1.4. та п.4.1.6. свідчить, що обовязок відповідача повернути позивачу різницю між розміром оплати, здійсненої позивачем, та вартістю робіт , яка затверджена експертним звітом, не повязується із уточненням договірної ціни та укладенням для цього додаткової угоди.

Приймаючи до уваги, що на момент вирішення спору по даній справі відповідачем не повернуто позивачу 105422грн.62коп., які становлять різницю між сумою фактично сплачених позивачем коштів та вартістю виконаних відповідачем робіт, яка затверджена експертним звітом, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача підтверджуються матеріалами справи є правомірними, а відтак їх належить задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задовольняються судом в повному обсязі, тому судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 530, 610, 611, 629, 887, 889, 890 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст. 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «БАЛТ», вул.Привокзальна, 20, с.Неданчичі, Ріпкинський район, Чернігівська область, 15046; поштова адреса: м. Славутич, Київська область, 07101, а/с 28 (ідентифікаційний код 38440555) на користь Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобільська АЕС», вул. 77-ї Гвардійської дивізії, 7/1, а/с 11, м.Славутич, Київська область, 07100 (ідентифікаційний код 14310862) 105422грн.62коп. боргу та 1600грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписано 19 грудня 2017 року.

Суддя Т.Г.Оленич