КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2017 р. Справа№ 910/8876/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

за участю секретаря Гуліди А.О.,

та представників:

від позивача - Завора О.І. - посвідчення №454 від 14.03.2013р.;

від відповідача - Нікітчук І.І. - дог. б/н від 21.06.2017р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Стіомі-Холдінг"

на рішення господарського суду м.Києва від 12.07.2017р.

(повний текст складено 17.07.2017р.)

у справі №910/8876/17 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом ТОВ "СТІОМІ -Холдінг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім

(далі - ТОВ «ТД) "Хмельницькхліб"

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду м.Києва від 12.07.2017р. по справі №910/8876/17 у задоволенні позову ТОВ "Стіомі-Холдінг" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ТОВ "Стіомі-Холдінг" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду м.Києва від 12.07.2017р. у справі №910/8876/17 та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2017р. прийнято апеляційну скаргу ТОВ "Стіомі-Холдінг" до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2017р. названу вище апеляційну скаргу було прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі та призначено до розгляду на 06.11.2017р.

Колегією суддів 06.11.2017р. та 27.11.2017р. у судових засіданнях оголошувались перерви згідно ст. 77 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ТД "Хмельницькхліб» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ "Стіомі-Холдінг", а рішення господарського суду м.Києва від 12.07.2017р. по справі №910/8876/17 без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

ТОВ "Стіомі-Холдінг" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «ТД «Хмельницькхліб» про розірвання договору №0506-14/1 від 05.06.2014р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що строк дії зазначеного договору перевищує 12 місяців, протягом яких мала відбутись ліквідаційна процедура у відповідності до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на що не розраховував позивач при його укладанні. Окрім того позивач зазначав, що ТОВ "Стіомі-Холдінг" припинило трудові відносини з працівниками, виплата заробітної плати яким, а також податків та обов'язкових платежів, пов'язаних з виплатою заробітної плати, визначали розмір грошових коштів, які відповідач кожного місяця сплачував позивачу згідно з Договором №0506-14/1 від 05.06.2014р. та відповідач сплачує позивачу за кожен місяць суму грошових коштів, яка є меншою на розмір місячного фонду оплати праці, на що також не розраховував позивач при укладанні Договору №0506-14/1 від 05.06.2014р.

Постановою господарського суду м.Києва від 14.04.2014р. у справі №5011-46/5221-2012 TOB"Стіомі-Холдінг" було визнано банкрутом і відкрито щодо останнього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Завору О.І. (Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 454 від 14.03.2013 р.).

Ухвалою місцевого суду від 15.04.2015р. у справі № 5011-46/5221-2012 арбітражного керуючого Завору О.І. було зобов'язано виконувати повноваження ліквідатора TOB "Стіомі-Холдінг" до прийняття судом рішення про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу TOB "Стіомі-Холдінг" та припинення провадження у справі.

05.06.2014р. між ТОВ "Стіомі-Холдінг", в особі ліквідатора Завори О.І. (далі за договором - Сторона 1) і ТОВ «ТД "Хмельницькхліб» (далі за договором - Сторона 2) було укладено Договір № 0506-14/1 (далі - Договір), згідно умов якого Сторона 1, з метою належного збереження майна, що підлягає продажу в ліквідаційній процедурі передала, а Сторона 2 прийняла у володіння та користування майно цілісних майнових комплексів з виробництва хлібобулочних виробів, що знаходяться за адресами: м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 8 і м. Хмельницький, вул. Панаса Мирного, 4 (далі - ЦМК, майно) (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1. Договору сторони обумовили, що строк дії Договору - до моменту продажу майна, що є предметом Договору на аукціоні у порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п. 4.1. Договору, розмір щомісячної плати за володіння та користування майном, що включає в себе витрати, пов'язані із життєздатністю цілісних майнових комплексів з виробництва хлібобулочних виробів, а саме: заробітна плата персоналу, належного утримання технологічного обладнання, оплату вартості енергоносіїв, сплату обов'язкових платежів, передбачених нормами чинного законодавства України, інших витрат, що пов'язані із утриманням та експлуатацією майна на підставі виставлених рахунків становить 2 200 000, 00 грн., з урахуванням індексу інфляції.

Позивач у своїй позовній заяві зазначав, що при прийнятті рішення про надання ліквідатору TOB "Стіомі-Холдінг" дозволу на укладення Договору та при укладені TOB "Стіомі-Холдінг" Договору, члени комітету кредиторів TOB "Стіомі-Холдінг" і ліквідатор TOB "Стіомі-Холдінг" керувалися тим, що його укладення дозволить заощадити TOB "Стіомі-Холдінг" грошові кошти, необхідні для: виплати заробітної плати працівникам TOB "Стіомі-Холдінг", оскільки на момент прийняття рішення про укладення Договору в штаті TOB "Стіомі-Холдінг" перебувало 354 особи, місячний фонд оплати праці яких складав 765 725, 65 грн.; виплати вихідної допомоги працівникам TOB "Стіомі-Холдінг" у зв'язку з їх звільненням, яка склала би 765 725, 65 грн.; оплати послуг з охорони ЦМК, яка станом на 05.05.2014 р. за один місяць складала 62 860, 00 грн.

Позивач вказує на те що, укладення Договору дозволило йому заощадити 2 925 776, 95 грн., з яких: 1 531 451, 30 грн. - заробітна плата працівникам TOB "Стіомі-Холдінг", що підлягала виплаті останнім за два місяці, 765 725, 65 грн. - вихідна допомога працівникам TOB "Стіомі-Холдінг", що підлягала виплаті останнім, 628 600, 00 грн. - вартість послуг з охорони ЦМК за десять місяців.

Таким чином, сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 759 Цивільного кодексу України та ст. ст. 180, 181, 284 Господарського кодексу України, він вважається укладеним згідно частини 8 статті 181 Господарського кодексу України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Частиною 1 ст. 759 ЦК України, визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Водночас, підпунктами 11.1.1. та 11.1.3. Договору передбачено, що Договір може бути розірвано у випадках несплати Стороною 2 плати та інших платежів протягом двох місяців та у зв'язку із невиконанням інших істотних умов Договору.

Згідно ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання та зміни договору за рішенням суду, тобто у судовому порядку, законодавець не встановлює більш жорсткий підхід до можливості розірвання договору у порівнянні із ч. 1 коментованої статті. Якщо здійснювати порівняння можливостей розірвання договору за згодою сторін і за рішенням суду, у останньому випадку, вимоги законодавця до можливості розірвання не є більш широкими за змістом. У разі розірвання або зміни договору на підставі ч. 2 ст. 652 ЦК, суд при вирішенні питання на предмет можливості задоволення вимоги заінтересованої сторони, має встановити існування одночасно чотирьох вищезазначених умов, які є додатковими критеріями визначення ускладнень у виконанні договору.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував на те, що строк дії Договору складає тридцять п'ять місяців (червень 2014 року - травень 2017 року), хоча згідно з ч. 1 ст. 37 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк дії Договору мав закінчитися не пізніше 14.04.2015 р., тобто, не повинен був перевищувати десяти місяців (червень 2014 року - квітень 2015 року).

Як вбачається з умов Договору, сторони при його укладенні погодили, що майно, передане відповідачеві в оперативне управління, буде використовуватись останнім у виробництві хлібобулочних виробів, не обумовлюючи термін такого використання конкретним строком в дванадцять місяців, а визначили, що строк дії Договору встановлено до моменту продажу майна, що є предметом Договору на аукціоні у порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що посилання позивача на вищезазначену обставину щодо перевищення строку дії Договору як на істотну зміну обставин, на яку позивач не розраховував момент укладення договору, є необґрунтованим.

Мотивуючи ту обставину, що відповідач сплачує позивачу за кожен місяць суму грошових коштів, яка є меншою на розмір місячного фонду оплати праці, на що також не розраховував позивач при укладанні Договору, останнім було надано місцевому суду довідку про суми грошових коштів, сплачених відповідачем на виконання Договору. З довідки вбачається, що щомісяця за Договором за період з квітня 2016 року по березень 2017 року розмір оплати був меншим ніж 2 200 000, 00 грн., а в період з червня 2014 року по квітень 2016 року, в грудні 2016 року, а також у лютому 2017 року щомісячна оплата, яку отримував від відповідача позивач за оскаржуваним Договором була більшою ніж 2 200 000, 00 грн.

Відповідач, у свою чергу зазначив, що зменшення розміру орендних платежів, які отримував позивач після 21.03.2016 року відбулося внаслідок дій самого ж позивача, який 21.03.2016 року звільнив працівників TOB "Стіомі-Холдинг", при цьому як слідує із наданих позивачем до суду копій відповідних наказів, всі вони звільнені шляхом переведення на TOB "Торговий дім "Хмельницькхліб".

Таким чином, вищезазначені дії позивача свідчать про те, що ризик зміни обставини, визначеної пунктом 4.1 Договору (розмір орендної плати) в даному випадку несе саме позивач.

В матеріалах справи відсутні докази виставлення позивачем відповідачу рахунків у відповідності до умов пункту 4.1 Договору, а зазначена довідка про суми грошових коштів, що була надана позивачем, обґрунтовано не була прийнята місцевим судом в якості належного доказу на підтвердження розрахунків з орендної плати між позивачем та відповідачем.

В даному випадку позивач може вимагати скорочення строку дії Договору або його припинення за п.п. 3.2., 10.1.5 Договору № 0506-14/1.

Тому суд першої інстанції законно і обгрунтовано відмовив ТОВ "Стіомі-Холдінг" у задоволенні позову про розірвання договору № 0506-14/1 від 05.06.2014р.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, пп. 9 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Стіомі-Холдінг" залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 12.07.2017р. по справі №910/8876/17 - без змін.

Справу №910/8876/17 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 19.12.2017р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець