ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Справа № 5023/3164/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Довбиш А.Ю.

за участю представників:

ВДВС ОСОБА_1;

позивач не зявився;

відповідач не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №3621Х/1-35) на ухвалу господарського суду Харківської області від 10 листопада 2017 року по справі за скаргою ДК Газ України НАК Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області по справі

за позовом ДК Газ України НАК Нафтогаз України, м. Київ

до КП Харківські теплові мережі, м. Харків

про стягнення 2467936,33 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області 10 листопада 2017 року по справі (суддя Савченко А.А.) в частині визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 35259894 від 14.07.2017 р. з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 09.10.2012р. у справі № 5023/3164/12 провадження по скарзі припинено на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України. В решті вимог за скаргою відмовлено.

Позивач ухвалою суду не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу, визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, які полягають у винесенні постанови ВП № 35259894 про зупинення виконавчих дій від 14.07.2017 р. з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 09.10.2012р. у справі № 5023/3164/12.

Визнати недійсною постанову ВП № 35259894 про зупинення виконавчих дій від 14.07.2017 р. з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 09.10.2012 р. у справі № 5023/3164/12.

Зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі. е зявиви.А.ідання

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Харківські теплові мережі» зазначило, що вважає вимоги апелянта безпідставними, хибними і такими, що не відповідають вимогам законодавства. На підставі чого просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, ухвалу суду без змін.

У судове засідання позивач і відповідач не зявились.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно із пунктом 3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи колегія суддів зазначає, що частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

За висновками суду апеляційної інстанції, у відповідності до вимог статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.09.2012р. позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства Харківські теплові мережі на користь Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" 2226644,11грн. боргу за поставлений природний газ, 84229,49грн. пені, 22838,44грн. інфляційних, 49994,79грн. 3% річних та 49358,73грн. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення господарським судом видано відповідний наказ від 09.10.2012 року.

02 серпня 2017 року до суду надійшла скарга ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на дії відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вх. № 174), в якій скаржник просить суд:

- визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, які полягають у винесенні постанови ВП № 35259894 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017р. з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 09.10.2012р. у справі № 5023/3164/12;

- визнати недійсною постанову ВП № 35259894 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017р. з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 09.10.2012р. у справі № 5023/3164/12;

- зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі.

Скарга обґрунтована тим, що державний виконавець, приймаючи постанову про зупинення вчинення виконавчих дій не взяв до уваги, що заборгованість щодо стягнення судового збору не підпадає під дію норм Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, оскільки цим Законом визначено вичерпний перелік заборгованості, виконавче провадження за якою підлягає зупиненню і розширеного тлумачення такого переліку не передбачено.

Як вважає скаржник, державний виконавець не дослідив підстави для винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, тому дана постанова винесена безпідставно та є такою, що порушує права стягувача, що дає скаржнику підстави стверджувати про упередженість державного виконавця при здійсненні ним покладених державою функцій з виконання судових рішень.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час подання до суду скарги) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час подання до суду скарги) примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час подання до суду скарги) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з приписами статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час подання до суду скарги) державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області 16.11.2012 року (далі - Відділ) було відкрите виконавче провадження № 35259894 з виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 5023/3164/12 про стягнення з боржника на користь ДК Газ України НАК Нафтогаз України, 2226644,11грн. боргу за природний газ, 84229,49грн. пені, 22838,44грн. інфляційних, 49994,79 грн. 3% річних, 49358,73 грн. судового збору.

Державним виконавцем Відділу 14.07.2017 року було прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 35259894 з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження.

В якості правових підстав зазначено, що боржник - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", перебуває у Реєстрі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії субєктів господарювання відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, тому вчинення виконавчих дій з примусового виконання має бути зупинене на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" до закінчення терміну дії зазначених обставин.

Колегія суддів підтримує висновок суду попередньої інстанції, що оскільки зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 5023/3164/12 від 09.010.2012р. здійснено головним державним виконавцем Відділу після набрання чинності Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 р., з урахуванням пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, застосуванню в даному випадку підлягає Закон України "Про виконавче провадження" в редакції від 05.10.2016 р.

30 листопада 2016 року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730-VIII від 03 листопада 2016 року, яким внесені зміни до Закону України "Про виконавче провадження", зокрема доповнено ст.34 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Згідно з ч. 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 червня 2017 року № 152 Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" включене до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Знаходження Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" у Реєстрі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії підтверджено копією наказу від 16 червня 2017 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України № 152.

Суд звертає увагу на те, що Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" №1730-VIII визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення; поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (ст. 2 цього Закону).

Відповідно до абз. 5, 8 частини 1 статті 1 цього Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню, є, зокрема, кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; постачальник природного газу - Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та її дочірня компанія "Газ України".

Спожиті енергоносії - спожиті природний газ, електрична енергія (абз. 10 частина 1 статті 1 Закону).

Матеріали справи, зокрема, лист КП "ХТС" від 07 липня 2017 року вих. № 563юр, свідчать, що предметом спору у справі № 5023/3164/12 було стягнення заборгованості за спожитий до 01 липня 2016 року природний газ. Даних про те, що ця заборгованість раніше була реструктуризованою (розстроченою та/або відстроченою), у тому числі згідно з рішенням суду, матеріали справи не містять.

Враховуючи те, що ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" є постачальником природного газу, заборгованість, яка стягується за спожитий природний газ за відповідним наказом суду, підпадає під дію пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" та підлягає зупиненню.

У звязку із зазначеними обставинами 14 липня 2017 року Відділом було зупинено вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Державним виконавцем 23 серпня 2017 року винесена постанова про виправлення помилки, згідно якої пункт 1 резолютивної частини постанови викладений в наступній редакції: "зупинити вчинення виконавчих дій з примусового виконання: назва документу: наказ № 5023/3164/12, виданий 09.10.2012р., документ видав: господарський суд Харківської області, про: стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, ) на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, код ЄДРПОУ 31301,11грн. боргу за поставлений природний газ, 84229,49грн. пені, 22838,44грн. інфляційних, 49994,79грн. 3% річних та 49 358,73 грн. витрат по сплаті судового збору, у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду, до закінчення терміну дії зазначених обставин".

З урахуванням того, що відділом при прийнятті постанови, з урахуванням постанови про виправлення помилки від 23 серпня 2017 року, було прийнято рішення про зупинення вчинення виконавчих дій за відповідним наказом, за винятком заборгованості з судового збору, яка не підпадає під дію вищевказаного Закону, суд дійшов обґрунтованого, на думку колегії суддів висновку, що постанова про зупинення виконавчого провадження від 14 липня 2017 року з урахуванням постанови про виправлення від 23 серпня 2017 р. винесена державним виконавцем у відповідності до вимог чинного законодавства.

Пункт 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на те, що Відділом було самостійно виправлено помилку шляхом прийняття відповідної постанови від 23 серпня 2017 року, то колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відсутність предмету спору в частині визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 35259894, яку було винесено 14 липня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_1; припинення провадження по скарзі судом у цій частині; відмови у у скарзі в частині визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 35259894.

Стосовно зобов'язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі, колегія суддів зазначає, що погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні даної вимоги, з огляду на наступне.

Стаття 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачає оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби, в той час як предметом скарги є вимога стягувача про зобов'язання посадової особи Відділу (державного виконавця) до вжиття заходів для фактичного повного виконання рішення у даній справі, що не є компетенцією господарського суду у відповідності до вимог вищевказаної статті.

Суд при прийнятті відповідного судового рішення враховує позицію, викладену у пункті 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" про те, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Тобто, у скарзі, поданій в порядку ст. 121-2 ГПК України, може бути заявлено вимогу про зобов'язання здійснити певні виконавчі дії саме орган державної виконавчої служби, а не його посадову особу, і лише в разі, якщо цей орган ухиляється від їх виконання без достатніх підстав з зазначенням які саме певні дії має бути вчинено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що скарга в цій частині вказаним вимогам не відповідає; за змістом скарги заявлено вимогу про зобов'язання саме посадової особи до вчинення заходів для фактичного повного виконання рішення у даній справі без зазначення конкретних дій, які мають бути вчинені та надання до суду доказів ухилення органу від їх вчинення. На підставі чого, у задоволенні скарги в цій частині відмовив.

У відповідності до пункту 8 Розяснень Президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 року за №04-5/365 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо

здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Згідно з п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі наведеного, колегія суддів підтримує висновки, яких дійшов суд першої інстанції і зазначає, що підстав для скасування ухвали господарського суду Харківської області від 10 листопада 2017 року у справі та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтею 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 10 листопада 2017 року по справі №5023/3164/12 залишити без змін.

Повний текст постанови підписаний 15.12.2017 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Хачатрян В.С.