ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017р. Справа № 917/1707/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул.Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022 (адреса для листування: пр - т Свободи ( вул. 60 років Жовтня), 8, м. Кременчук, 39601

до Комунального підприємства "Теплоенерго", вул. Софіївська, 68, м. Кременчук, Полтавська область,39602

про стягнення грошових коштів в сумі 77 467,07 грн.

Суддя Ціленко В.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 10-74/1942 від 15.02.2017.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 1940 від 23.10.2017.

Позивач надав суду уточнений розрахунок пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату теплової енергії, за яким ціна позову зменшилася. З урахуванням того, що Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" не скористалося правом на зменшення ціни позову, як це передбачено ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за початково заявленою сумою.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення 40 758,57грн. основного боргу, 21 001,34 грн. пені, 1 768,01 грн. 3 % річних та 13 939,15 грн. інфляційних нарахування.

Відповідач позовні вимоги заперечує, посилаючись на те, що рахунки за травень - серпень 2017 року направлені йому лише 9 жовтня 2017 року тому на момент звернення позивача до суду строк їх оплати не настав. З наданих позивачем реєстрів відправлення рахунків за період з жовтень 2014р. по травень 2017р. не можливо встановити, що саме скеровано на адресу Комунального підприємства "Теплоенерго".

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

01 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" м. Полтава в особі Кременчуцької філії м. Кременчук та Комунальним підприємством "Теплоенерго" було укладено Договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1100. Відповідно до п.п. 1.1 теплопостачальна організація зобов'язалася надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених договором і додатками до нього. Пунктом 1.2 договору визначено, що тарифи на послуги з теплопостачання затверджуються в установленому порядку відповідно до Закону України " Про теплопостачання" та діючого законодавства України.

Позивач посилається на неналежне виконання боржником договірних зобов'язань та просить суд стягнути борг у сумі 40 758,57 грн. і нарахування, що складають додаткову відповідальність у примусовому порядку.

При прийнятті рішення судом враховані наступні обставини.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, де одна сторона (постачальник) зобов"язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов"язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ст.714 Цивільного Кодексу України). Як свідчить укладений між Приватним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" м. Полтава в особі Кременчуцької філії, м. Кременчук та Комунальним підприємством "Теплоенерго" за № 1100 від 01.10.2002 року договір, предметом якого є послуги щодо забезпечення тепловою енергією у вигляді гарячої води, договірні відносини, що склалися, регулюються і нормами спеціального законодавства, а саме Законом України "Про теплопостачання" №2633-IV від 02.06.2005 року, де ст. 24 одним із основних обов"язків споживача визнано додержання вимог договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії та нормативно-правових актів, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" №1857-IV від 24.06.2004р. та п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ №1198 від 03.10.2007 року, де передбачено, що споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

На підставі положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем у справі надано достатньо об"єктивних та переконливих доказів того, що споживачем порушувалися умови п.п.6.3,6.4 укладеного договору № 1100 від 01.10.2002 року щодо порядку розрахунків за спожиту теплову енергію, обов'язку комунального підприємства "Теплоенерго" за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачувати вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої за розрахунковий період на початок місяця, остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться до 10 - го числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виписаних рахунків.

Як свідчать належним чином завірені копії реєстрів, отримані в період з жовтня 2014 року по серпень 2017 року рахунки оплачувалися відповідачем з прострочкою. Щодо рахунків за травень - серпень 2017 року, то за умовами договору строк їх оплати настав. Разом з тим, за інформацією представника відповідача борг не сплачено. Враховуючи викладене позов в частині суми основного боргу 40 758,57 грн. є обгрунтованим, не заперечується відповідачем, тому підлягає задоволенню

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання на вимогу кредитора зобова"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов"язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідальність щодо сплати інфляційних, 3 % річних та пені обумовлені сторонами у пункті 4.2.2 договору № 1100 від 01.10.2002року.

При викладених обставинах позивач правомірно нарахував на суму боргу як 15 574,48 грн. пені, 813,46 грн. 3 % річних, які підлягають стягненню з боржника за порушення грошових зобов"язань. В частині стягнення 5 426,86 грн. пені та 954,55 грн. 3 % річних в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Оскільки відповідачем не виконано ухвалу суду від 23.11.2017р., якою його було зобов'язано забезпечити явку відповідального та компетентного представника до позивача для проведення звірки заборгованості за спірний період відповідно до первинної бухгалтерської документації, суд бере до уваги надані позивачем уточнені розрахунки пені та 3% річних за несвоєчасну оплату теплової енергії.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесів всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для суду не є обов' язковим.

Оскільки позивач не скористався своїм правом на збільшення ціни позову, як це передбачає стаття 22 Господарського процесуального кодексу України позовні вимоги щодо інфляційних нарахувань розглядаються за початковою сумою заявленою в позові, а саме 13 939,15 грн. і є такою, що правомірно нарахована та підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго", (вул. Софіївська, 68, м. Кременчук, Полтавська область,39602, 2) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022) в особі Кременчуцької філії ( Пр-т Свободи, 8, ( вул. 60 років Жовтня) м. Кременчук, 39601) 40 758,57грн. основного боргу, 15 574,48 грн. пені, 813,46 грн. 3 % річних, 13 939,15 грн. інфляційних нарахування та 1 600 грн. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію рішення направити сторонам по справі.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.12.2017.

Суддя Ціленко В. А.