донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.12.2017 справа №908/2782/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від ДВС: не зявився; не зявився; ОСОБА_5 за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від25.10.2017 р.
у справі№ 908/2782/15 (суддя: Азізбекян Т.А.)
за позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Високовольтні мережі», м. Краматорськ, Донецька область Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м. Маріуполь, Донецька область

простягнення 11 515 203,44 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.06.2015р. по справі № 908/2782/15 частково задоволені позовні вимоги ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі та стягнуто з Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу на користь товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі основного боргу в сумі 10 172 560 грн. 21 коп., пені у розмірі 608 992 грн. 66 коп., 3 % річних у розмірі 124 657 грн. 90 коп., судового збору у розмірі 73 080 грн. 00 коп. Розстрочено виконання судового рішення в частині стягнення суми 10 906 210,77 грн. терміном на 1 (один) рік з щомісячним внесенням суми у розмірі 908 850,90 грн., з липня 2015р. по червень 2016р. включно.

20.07.2015 р. на виконання рішення суду господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ.

В подальшому відповідач звернувся до господарського суду Запорізької області зі скаргою № 05/2228 від 15.09.2017 на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в процесі виконання рішення господарського суду Запорізької області про:

- визнання незаконними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. за ВП № 48430929 на виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2782/15 від 25.06.2015р.;

- визнання недійсною постанову про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. на виконання ВП № 48430929 на виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2782/15 від 25.06.2015 р. на суму 1 097 929,08 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.10.2017 р. скаргу відповідача задоволено:

- визнано незаконними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. за ВП № 48430929 на виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2782/15 від 25.06.2015р.;

- визнано недійсною постанову про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. на виконання ВП № 48430929 на виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2782/15 від 25.06.2015 р. на суму 1 097 929,08 грн.

Ухвала суду мотивована доведеністю та обґрунтованістю вимог скарги.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.10.2017 р., Департамент ДВС МЮУ звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу відповідача № 05/2228 від 15.09.2017 р. залишити без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що оскаржувану ухвалу суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Департамент ДВС МЮУ стверджує, що виконавче провадження № 48430929 з примусового виконання наказу № 908/2782/15 від 20.07.2015 р. приєднано до зведеного виконавчого провадження № .09.2016 р., про що винесено відповідну постанову.

Посилаючись на приписи п. 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV (редакція, що втратила чинність 05.10.2016 р.), заявник апеляційної скарги вважає, що у звязку з невиконанням боржником рішення суду в наданий строк, державним виконавцем правомірно 19.07.2017 р. винесена постанова про стягнення виконавчого збору.

Представник ДВС у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Сторони письмові відзиви на апеляційну скаргу не надали, представники сторін у судове засідання не зявились.

12.12.2017 р. на електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про розгляд апеляційної скарги без участі його представника.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої особи.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 08.12.2017 р. не визнавалась обовязковою явка представників сторін та сторони були попереджені, що у випадку незявлення їх представників у судове засідання, апеляційна скарга буде розглянута за наявними матеріалами у справі.

З огляду на наведене, вказане клопотання відповідача судовою колегією задоволено.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 81-1Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника органу ДВС, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

У відповідності зі ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на усій території України.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою ВП № 48430929 від 12.08.2015 р. головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ відкрито виконавче провадження з виконання наказу від 20.07.2015р. та постановлено: боржнику самостійно виконати у строк до 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Постанову про відкриття ВП № 48430929 від 12.08.2015 р. державним виконавцем надіслано рекомендованою поштою на адресу боржника 10.09.2015р., факт отримання якої відповідачем не заперечується.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішення в частині сплати за активну електроенергію виконано в добровільному порядку шляхом реалізації механізму Постанови Кабінету Міністрів від 04.06.2015р. № 375 Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, що підтверджується: договором 5/375/1 від 13.08.2015р. та платіжним дорученням № 22 від 21.08.2015р. на суму 4 996 045,19 грн., в тому числі за рішенням суду № 908/2782/15 від 25.06.2015р. 4 996 045.19 грн.; договором 5/375/2 від 13.08.2015р. та платіжним дорученням № 23 від 21.08.2015р. на суму 11 983 300,00 грн., в тому числі за рішенням суду № 908/2782/15 від 25.06.2015 р. 1 864 650,02 грн.; договором № 379/375-в від 14.12.2015р. та платіжним дорученням від 17.12.2015р. № 25 на суму 35 925 600,00 грн., в тому числі за рішенням суду № 908/2782/15 від 25.06.2015р. суму 3 311 865,00 грн.

Таким чином, КП Компанія Вода Донбасу виконано рішення суду по справі № 908/2782/15 від 25.06.2015р. в частині сплати боргу за активну електроенергію до закінчення строку розстрочення виконання рішення суду.

При цьому, відповідачем повідомлено орган ДВС про те, що основний борг, стягнутий згідно рішення господарського суду Запорізької області № 908/2782/15 від 25.06.2015 р., у сумі 10 172 560,21 грн. оплачений повністю протягом наданої судом розстрочки терміном на 1 рік, шляхом надсилання листа № 2355 від 24.12.2015 р. на адресу ВПВР ДДВС МЮУ, що підтверджується засвідченою копією фіскального чеку підприємства звязку від 25.12.2015 р.

Вбачається, що згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 160 від 27.06.2017р. комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу включено до переліку підприємств, що приймають участь у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії від 03.11.2016р. № 1730 та включено до реєстру підприємств, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості 27.06.2017р.

Листом від 04.07.2017р. № 03/762 боржник повідомив відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про включення КП Компанія Вода Донбасу 27.06.2017р. до вищенаведеного реєстру.

Згідно Інформації про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 03.08.2017р. за виконавчим провадженням від № 48430929 станом на 03.08.2017р. дата подання скарги відповідача № 05/1189 до господарського суду Запорізької області постанова про стягнення виконавчого збору не виносилася.

Згідно Інформації про виконавче провадження від 11.09.2017р., отриманої боржником з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, по ВП № .08.2017р. державним виконавцем була вчинена дія по винесенню Постанови про стягнення виконавчого збору, яка датована 19.07.2017р.

Виконавчий збір складає 1 097 929,08 грн., тобто у розмірі 10 % від всієї суми по рішенню у справі № 908/2782/15 від 25.06.2015р. без врахування самостійної оплати боржником у строк, наданий судом, тобто до 30.06.2016р.

Вбачається, що постанова про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. мотивована ст. 28 Закону України Про виконавче провадження № 606-ХІУ від 21.04.1999 р., тобто порушенням боржником 7-денного строку для добровільного виконання рішення майнового характеру, наданого для добровільного виконання у Постанові про відкриття виконавчого провадження від 10.08.2015р. за ВП № 48430929.

За приписами ст. ст. 25, 27 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, що діяла на дату відкриття виконавчого провадження 08.10.2015р.) нарахування виконавчого збору повязують із початком примусового виконання рішення шляхом застосування певних заходів примусового виконання судового рішення, визначених ст.32 Закону України Про виконавче провадження.

Згідно ст. 32 цього Закону такими заходами є: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Пунктом 6 ч. 5. ст.27 Закону України Про виконавче провадження у чинній редакції, встановлено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Місцевим господарським судом обґрунтовано здійснено посилання на постанову Верховного Суду України від 28.01.2015 р. у справі № 3-217гс14, відповідно до якої сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Крім того, положеннями ч. 3 ст. 27 зазначеного Закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Органом державної виконавчої служби станом на 19.07.2017р. не застосовувалося будь-яких заходів примусового виконання судового рішення по справі № 908/2782/15 від 25.06.2015р. за приписами ст. 32 Закону України Про виконавче провадження у попередній редакції, навпаки, на цю дату боржник самостійно погасив суму заборгованості за рішенням в частині спожитої активної електроенергії частково до відкриття виконавчого провадження, частково - до закінчення відстрочки, наданої судом.

Актом звіряння від 01.05.2017р. про наявність заборгованості у сумі 1 828 015,06 грн. за рішенням суду по справі № 908/2782/15 від 25.06.2015р. між боржником та стягувачем підтверджено, що окрім суми основного боргу добровільно сплаченої боржником інших оплат не здійснювалось.

При цьому, матеріали справи не містять доказів надсилання органом ДВС відповідачу оскаржуваної постанови державного виконавця, що є грубим порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Судова колегія не вбачає порушень норм процесуального законодавства місцевим господарським судом при відмові у задоволенні клопотання відповідача № 05/2230 від 15.09.2017 р. про обєднання скарг в одну справу за недоведеністю.

Відповідно до абз. 1 п.9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця, щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що доводи скарги відповідача № 05/2228 від 15.09.2017 є правомірними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі, у звязку з чим оскаржувана ухвала суду відповідає матеріалам справи, вимогам діючого законодавства та підлягає залишенню в силі.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 101, 102, 103, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального Кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Запорізької області від 25.10.2017 р. у справі № 908/2782/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 25.10.2017 р. у справі № 908/2782/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.В. Будко

Судді: Н.О. Мартюхіна

ОСОБА_3