ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА
про передачу за підсудністю

"14" грудня 2017 р.Справа № 922/3530/17

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Лавровой Л.С.
при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши матеріали справи

за ВЧ НОМЕР_1 м. Харків
до Східне територіальне управління Національної Гвардії України (ВЧ НОМЕР_2 ), м. Харків Головне управління Національної гвардії України м.Київ
про стягнення коштів
за участю предстанвиків:

позивача (В/ч НОМЕР_1 ) - ОСОБА_1

відповідача ( В/ч НОМЕР_2 ) - ОСОБА_2

відповідача ( ГУ Національної гвардії) - Кірпічніков О.М.

ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2017 року до господарського суду Харківської області звернувся Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 , надалі - позивач) з позовом до відповідача - Східного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_2 ) про стягнення фактично понесених витрат на лікування військовослужбовців у розмірі 8.8271,76 грн., а саме ОСОБА_3 ( молодшого сержанта, період лікування з 19.07.2017 року по 20.07.2017 року) та ОСОБА_4 ( капітан, період лікування з 31.03.2017 року по 17.07.2017 року). Позивач також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на постанову КМУ від 18.10.1999 р. №1923 «Про затвердження Порядку надання медичної допомоги у військово-медичних закладах і взаєморозрахунків за неї між військовими формуваннями», якою передбачено здійснення оплати вартості наданих медичних послуг військовослужбовцям інших силових структур. Також, позивач посилається на аудиторський звіт від 03.12.2017 року за № 234/1/31/18 " Про результати внутрішнього фінансового аудиту фінансово-господарської діяльності та аудиту відповідної військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2015 року по 01.11.2016 року ( а.с.43-58).

Ухвалою суду від 21.11.2017 року до участі у справі у якості другого відповідача було залучено Головне управління Національної гвардії України ( м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9а) ( а.с.86-88).

Відповідачі проти заявлених вимог заперечують та просять суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, з посиланням на наступні обставини справи, а саме, що останніх не було повідомлено щодо нормалізації стану здоров*я пораненого ОСОБА_4 до 11.07.2017 року, після чого відповідач мав намір перевести пораненого бійця для подальшого лікування в свої медичні заклади на безоплатній основі.

Крім того, позивач в наданих розрахунках понесених витрат на лікування не розмежовує період екстренної медичної допомоги ( безоплатне лікування) та надання медичних послуг після нормалізації стану здров*я ( платне лікування) ( а.с.60-62).

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 04.12.2017 року до 14.12.2017 року до 10 год. 15 хв.

07.12.2017 року Східним територіальним управлінням НГУ надані додаткові пояснення щодо підсудності справи з урахуванням того, що у відповідності до п. 3 постанови КМУ № 1923 " Про затвердження Порядку надання медичної допомоги у військово- медичних закладах і взаєморозрахунків за неї між військовими формуваннями" витрати на надання медичної допомоги військовослужбовцям у військово-медичних закладах інших військових формувань відшкодовуються центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані військові формування, в даному випадку, таким органом центральної виконавчої влади є Міністерство внутрішніх справ України. ( а.с.29-34).

Отже, органи виконавчої влади в Україні - це система центральних і місцевих, одноособових і колегіальних, органів виконавчої влади загальної та спеціальної компетенції на чолі з Кабінетом Міністрів України, що відповідно до Конституції та законів України забезпечують виконання Конституції України, законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України в найважливіших сферах суспільного і державного життя України.

За суб`єктами діяльності органи виконавчої влади України представлені системою органів державної влади України у складі: 1) Кабінету Міністрів України; 2) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади; 3) місцевими органами виконавчої влади (обласні, районні адміністрації. Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Рада міністрів АРК, а також територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади).

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне, що дана справа за підсудністю повинна розглядатися господарським судом м. Києва, оскільки належним відповідачем у справі виступає Міністерство внутрішніх справ України ( 01601 м. Київ, вул.Ак. Богомольця,10 ) .

Відповідно до статей 13, 15 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Так, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено правила виключної підсудності для деяких категорій справ.

Так, відповідно до частини 5 цієї статті справи у спорах, у яких відповідачем є вищий чи центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються господарським судом міста Києва.

В даному випадку керуючись указом президента України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" від 09.12.2010 року № 1085/20101 Головне управління Національної гвардії України не входить до переліку Центральних органів виконавчої влади, тобто головним розпорядником бюджетної програми є Міністерство внутрішніх справ.

Так, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 1999 р. N 1923 " Про затвердження Порядку надання медичної допомоги у військово-медичних закладах і взаєморозрахунків за неї між військовими формуваннями " у відповідності до п. 2. даної постанови, медична допомога військовослужбовцям надається військово-медичними закладами інших військових формувань у разі відсутності за місцем проходження ними військової служби військово-медичних закладів відповідних військових формувань або відсутності у них необхідних відділень, фахівців чи спеціального медичного обладнання та у невідкладних випадках.

Витрати на надання медичної допомоги військовослужбовцям у військово-медичних закладах інших військових формувань відшкодовуються цим закладам центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані військові формування, в яких проходять службу зазначені військовослужбовці, за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання цих військових формувань. ( п. 3 Порядку).

На підставі п. 5 Порядку, надання медичної допомоги у військово-медичних закладах інших військових формувань провадиться за наявності засвідченого відповідною печаткою направлення уповноваженої на його видачу посадової особи, в якому зазначається міністерство, інший центральний орган виконавчої влади, якому підпорядковане військове формування, або орган державної влади, місцезнаходження і банківські реквізити органу військового управління (військової частини), уповноважена посадова особа якого буде здійснювати оплату, та медичний висновок про необхідні види і обсяги медичної допомоги.

У разі надання екстреної медичної допомоги при захворюваннях і станах, зазначених у додатку, а також загостренні хронічних захворювань направлення за повідомленням відповідного військово-медичного закладу подається до нього протягом трьох діб з дня госпіталізації чи амбулаторного надання екстреної медичної допомоги.

У відповідності до п. 6 Порядку , рахунки на оплату медичної допомоги протягом п`яти днів після її надання надсилаються до органу військового управління (військової частини) військового формування, уповноважена посадова особа якого буде здійснювати оплату. Вартість медичних послуг, які надаються військовослужбовцям інших військових формувань, встановлюється наказами керівників військово-медичних закладів, які надають ці послуги, у розмірі фактичних витрат на придбання медикаментів і перев`язувальних матеріалів, продуктів харчування та витрат на оплату комунальних послуг і енергоносіїв, що визначаються відповідно до законодавства, яке регулює здійснення розрахунків зазначених витрат виробництва продукції (робіт, послуг). ( Пункт 6 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 1292

На підставі п. 7 даної постанови, відшкодування витрат на надання медичної допомоги військовослужбовцям у військово-медичних закладах інших військових формувань здійснюється у 10-денний термін з дня надходження рахунків від військово-медичних закладів, в яких надавалася медична допомога. Копії платіжних доручень після здійснення оплати за надану медичну допомогу надсилаються на адресу військово-медичного закладу.

Як було встановлено в судовому засіданні 27.07.2017 року позивач звертався до командира військової частини НОМЕР_2 з метою укладення договору на компенсацію фактично понесених витрат на лікування , також до листа додаються рахунки-фактури за № 15 б від 26.07.2017 року на суму 29,70 грн. № 19 б від 26.07.2017 року на суму 8703,20 грн., ( а.с.13), акт надання послуг з організації харчування № 19/б від 26.07.2017 року на суму 8.703,20 грн. та акт за № 15б від 26.07.2017 року на суму 29,70 грн. ( а.с.14-15). Рахунки-фактури за № 18 б на суму 79272,38 грн. та № 14 б на суму 266,48 грн. та акти про надання медичних послуг на суму 266,48 грн. на суму 79.27,38 грн. ( а.с.17-18).( Доказів направлення до даних документів, стороною не надано) .

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За змістом статей 626-628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 181 Господарського кодексу України встановлено загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладання господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до статей 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Беручи до уваги, що договір на відшкодування витрат на лікування між Військово-медичним клінічним центром Північного регіону (військова частина НОМЕР_1 та Східним територіальним управлінням Національної гвардії України ( військова частина НОМЕР_2 ) не укладався , з позовною заявою щодо спонукання на укладання договору позивач не звертався до суду, тобто договірних зобов*язань між позивачем та першим відповідачем не існує. За умови постанови Кабінету Міністрів України від 18.10.1999 року за № 1923 , витрати на надання медичної допомоги військовослужбовцям у військово-медичних закладах відшкодовуються центральними органами виконавчої влади, якою є Міністерство внутрішніх справ.

На підставі викладеного суд на підставі ч.1 ст. 24 ГПК України за своєю ініціативою залучає належного ( іншого) відповідача Міністерство внутрішніх справ України .

У відповідності п. 3 постанови КМУ № 1923 " Про затвердження Порядку надання медичної допомоги у військово- медичних закладах і взаєморозрахунків за неї між військовими формуваннями" витрати на надання медичної допомоги військовослужбовцям у військово-медичних закладах інших військових формувань відшкодовуються центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані військові формування, в даному випадку, таким органом центральної виконавчої влади для Східного територіального управлінням Національної гвардії України ( військова частина НОМЕР_2 ) є Міністерство внутрішніх справ України.

Статтею 16 ГПК України визначено правила виключної підсудності для таких категорій справ, так , відповідно до частини 5 цієї статті справи у спорах, у яких відповідачем є вищий чи центральний орган виконавчої влади розглядаються господарським судом міста Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. 15,16,17,86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі в якості відповідача - Міністерство внутрішніх справ України ( 01601, м. Київ, вул.Ак.Богомольця,10)

Передати справу за № 922/ 3530/17 за підсудністю до господарського суду міста Києва .

Суддя Л.С. Лаврова