РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017Справа №910/19423/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного Товариства "Страхова Компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення 53 339,86 грн., за участю представників позивача - Білоконь І.В., довіреність №3368/18, від 19.12.2016 року, відповідача - Медведенко Т.М., довіреність №82 від 25.10.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 53 339,86 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.02.2017 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21074» д.н. НОМЕР_1 (застрахований позивачем транспортний засіб) та автомобіля «BMW», д.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 53 839,86 грн.

Цивільну відповідальність винної особи у ДТП - гр. ОСОБА_3 було застраховано в Приватному акціонерному товаристві "Українська транспортна страхова компанія".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.11.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 29.11.2017 року.

12.12.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

13.12.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 14.12.2017 року.

14.12.2017 року позивачем через канцелярію суду надано суду заперечення на відзив.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з довідки постанови Любомльського міськрайонного суду від 23.03.2017 року у справі №163/632/17, 16.02.2017 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем «BMW», д.н. НОМЕР_2, не надав переваги у русі автомобілю «ВАЗ 21074» д.н. НОМЕР_1, внаслідок чого здійснив зіткнення.

Постановою Любомльського міськрайонного суду від 23.03.2017 року у справі №163/632/17 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього штраф.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «ВАЗ 21074» д.н. НОМЕР_1.

Пошкоджений автомобіль був застрахований у позивача на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №14840а6ба від 19.04.2016 року.

Відповідно до звіту №365/17 про оцінку автомобіля ВАЗ 21074 реєстраційний номер НОМЕР_1 від 27.11.2013р. ринкова вартість автомобіля, становить 61 015,88 грн., а вартість відновлювального ремонту цього ж автомобіля складає 53 770,10 грн.

Відповідно до системи Audatex вартість залишків транспортного засобу ВАЗ 21074 реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 10 330,00 грн.

Як вбачається з страхового акту від 29.03.2017 року позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплати страхове відшкодування на загальну суму 53 839,86 грн.

Зазначені кошти в розмірі 53 839,86 грн. позивачем було виплачено страхувальнику, що підтверджується платіжними дорученнями №320 612 від 30.03.2017 року.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем «BMW», д.н. НОМЕР_2, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю «ВАЗ 21074» д.н. НОМЕР_1, керував ОСОБА_3.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «BMW», д.н. НОМЕР_2, ОСОБА_3 встановлена у судовому порядку.

Тому, ОСОБА_3 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «ВАЗ 21074» д.н. НОМЕР_1, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що між відповідачем та страхувальником було укладено договір (поліс) ОСЦПВВНТЗ № АК/950073 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «BMW», д.н. НОМЕР_2, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди. Вказаним договором передбачено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 100 000 та франшизу у розмірі 500,00 грн.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 24 договору страхування №14840а6ба повна загибель транспортного засобу - це випадок коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% від страхової суми.

Згідно з п.11 договору страхування №14840а6ба страхова сума за цим договором становить 70 000,00 грн.

Відповідно до звіту №365/17 про оцінку автомобіля ВАЗ 21074 реєстраційний номер НОМЕР_1 від 27.11.2013р. вартість відновлювального ремонту цього автомобіля складає 53 770,10 грн.

За таких обставин, з урахуванням того, що вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% від страхової суми транспортний засіб ВАЗ 21074 реєстраційний номер НОМЕР_1 має місце повна загибель транспортного засобу.

Ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю ВАЗ 21074» д.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля та беручи до уваги повну загибель транспортного засобу, його власнику відшкодовується різниця між між вартістю транспортного засобу до ДТП (61015,88 грн.) та після дорожньо-транспортної пригоди (залишки транспортного засобу 10 330,00 грн.), за вирахуванням суми франшизи (500 грн.) передбаченої договором (полісом) № АК/0950073, позов підлягає задоволенню частково у розмірі 50 185,88 грн. (61 015,88 - 10 330,00 - франшиза - 500 грн). В іншій частині позову слід відмовити.

Судом дана належна оцінка відзиву відповідача, водночас твердження відповідача про те, що він правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування в зв'язку із тим, що водійський стаж водія ОСОБА_3 - страхувальника відповідача - особи, винної у скоєнні ДТП становить менше трьох років є безпідставним, оскільки ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, вчинення дорожньо-транспортної пригоди з вини фізичної особи, строк водійського стажу якого складає менше трьох років, не є підставою для відмови у здійснення страхового відшкодування. А відповідно до Інструкції про порядок заповнення бланку поліса ОСЦПВВНТЗ затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 01.09.2011 року №279/2011 в розділі « 8. Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» зазначаються саме істотні умови, які впливають на оцінку ризику та, відповідно, розмір страхової премії при укладенні договору ОСЦПВВНТЗ. До таких умов відносяться, зокрема, допущення до керування транспортним засобом осіб з водійським стажем менше 3-х років.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; код 20474912) 50 185 (п'ятдесят тисяч сто вісімдесят п'ять) грн. 88 коп. страхового відшкодування та 1 504 (одна тисяча п'ятсот чотири) грн. 00 коп. судового збору.

В іншій частині позову - відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 20.12.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна