ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" грудня 2017 р.Справа № 916/2442/17

Позивач : Фізична особа - підприємець Тропанець Валерій Васильович

Відповідач: Закрите акціонерне товариство „Іллічівський зерновий термінал

Про стягнення збитків

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: Тропанець В.В. - згідно паспорту, Тропанець Ю.М. - довіреність №861 від 06.06.2017р.

Від відповідача: Дятель М.О. - довіреність від 30.10.2017р., Богаченко П.П. - довіреність від 30.10.2017р.

Суть спору: Позивач, Фізична особа - підприємець Тропанець Валерій Васильович (далі- ФОП Тропанець В.В.), звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Закритого акціонерного товариства (далі- ЗАТ) „Іллічівський зерновий термінал" про стягнення матеріальних збитків у сумі 101 322 грн. 84 коп.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та поясненнях по справі.

09 листопада 2017р. від ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача- Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „ТАС" в особі Південної регіональної дирекції ПрАТ „Страхова група „ТАС". В обгрунтування зазначеного клопотання відповідач зазначає, що транспортний засіб, шкоду за ремонт якого позивач просить суд стягнути з ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал", був застрахований у ПрАТ „Страхова група „ТАС", що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспорту №ПК/21 від 24.07.2013р. Пошкодження автомобіля є страховим ризиком згідно п.9.2 зазначеного договору страхування та за нього передбачено страхову виплату.

Позивач- ФОП Тропанець В.В. проти залучення до участі у справі у якості іншого відповідача ПрАТ „Страхова група „ТАС" заперечує, посилаючись на те, що, на думку позивача, матеріальні збитки у сумі 101 322 грн. 84 коп. має відшкодувати саме ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал", з вини якого було пошкоджено транспортний засіб. Крім того, позивач зазначає, що ПрАТ „Страхова група „ТАС" було відмовлено у виплаті страхової виплати у зв'язку із відсутністю всіх необхідних належним чином оформлених документів.

Розглянув заяву відповідача, суд доходить висновку про відмову у його задоволенні, адже, за загальними правилами саме позивач визначає особу, до якої він заявляє позовні вимоги, які він обґрунтовує певними обставинами. Дійсно, відповідно до положень ч.1 ст.24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони у справі або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Але,у будь-якому випадку, суд з'ясовує позицію позивача у справі з цього приводу та враховує всі обставини справи. Виходячи з думки позивача у справі , матеріалів справи, на думку суду, відсутні підстави для залучення до участі у справі у якості іншого відповідача ПрАТ „Страхова група „ТАС" .

11 грудня 2017р. позивач надав до суду заяву про витребування документів , згідно якої просить суд зобов'язати відповідача надати суду матеріали службового розслідування факту порушення правил безпеки на виробництві яке мало місце 18.06.2014р. на зерновому терміналі ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал", Інструкцію (технічну документацію) підйомника, дані про періодичність та порядок проходження випробування підйомника, матеріали проведення регламентних робіт та останнього випробування підйомника, дані щодо осіб , відповідальних за обслуговування та експлуатацію підйомника, інструкції по експлуатації підйомника. В обгрунтування зазначеної заяви позивач зазначив, що відповідач протягом тривалого часу фактично ухилявся від відповідальності, не надав зазначені документи під час досудового розслідування кримінального провадження. Крім того, позивач вважає, що зазначені документи необхідні для призначення та проведення судово-технічної експертизи.

Відповідач - ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" проти задоволення заяви заперечує, та зазначає, що подія, в результаті якої сталося падіння транспортного засобу позивача, сталася ще 18.06.2014р. , у зв'язку з чим матеріали службового розслідування було знищено, особи, що працювали на той час на підйомнику, можливо вже не працюють на підприємстві, та в їх діях не було складу злочину, вони не були притягнуті до кримінальної відповідальності, а сам підйомник, який також було пошкоджено в результаті падіння транспортного засобу позивача, було фактично замінено на новий, що підтверджується наданими до справи матеріалами.

Розглянув заяву позивача у справі щодо витребування у відповідача - ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" відповідних матеріалів, які, на думку позивача , є необхідними для розгляду даної справи, суд відмовляє у її задоволенні виходячи з такого: відповідно до положень ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, обов'язок щодо доведення спричинення збитків саме відповідачем покладається на позивача у справі. З матеріалів справи вбачається, що протягом тривалого терміну у Приморському районному суді м.Одеси розглядалася справа №522/17790/14-ц за позовом Тропанець В.В. до ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" та ПрАТ „Страхова група „ТАС" про стягнення збитків у розмірі 151 678 грн. 06 коп. та страхового відшкодування у розмірі 93 484 грн. 75 коп., пов'язаних із падінням автомобіля MAN TGA 26.400, реєстраційний номер НОМЕР_1, та причипу- контейнеровозу марки КОGEL, в ході розгляду якої позивач мав змогу витребувати документи, які на його думку, необхідні для розгляду справи. Але, як зазначає сам позивач, такі документи у матеріалах справи №522/17790/14-ц відсутні. Позивачем також не надано до суду доказів звернення до ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" щодо надання таких документів та відмови у їх наданні.

Слід також зауважити, що позивачем не подавалося до суду клопотань щодо призначення у справі будь-яких експертиз, тому посилання позивача у заяві про витребування доказів на їх необхідність у зв'язку із проведенням судової експенртмизи є безпідставним.

Крім того, слід зауважити, що відповідно до положень ст.69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках, за клопотанням сторони , з урахуванням особливостей розгляду справи , господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду справи , але не більше як на 15 днів. Враховуючи те, що позовна заява ФОП Тропанець В.В. надійшла до суду 10 .10.2017р., встановлений ГПК України строк розгляду цієї позовної заяви закінчився 11.12.2017р. і жодною із сторін у справі не було подано клопотання про продовження строку розгляду справи. З урахуванням зазначеного, суд має винести судове рішення у встановлений процесуальний строк, за наявними у справі матеріалами.

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін , суд встановив:

Позивач у справі - Тропанець В.В. є власником транспортного засобу - контейнеровозу С марки MAN, модель TGA 26.400, категорія С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007р. випуску та причіпу - контейнеровозу марки КОGEL , категорія СЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1999р. випуску, які він використовує для здійснення підприємницької діяльності.

15 червня 2014р. між Приватним підприємством „Касмет" (Замовник) та ФОП Тропанець В.В. (перевізник) був укладений Договір про надання транспортних послуг, предметом якого є взаємовідносини сторін при транспортуванні належного Замовнику вантажу-зернових та олійних культур, що здійснюється перевізником відповідно до умов цього Договору. Умови транспортування : кількість рейсів за місяць - 20; маршрут - склад Замовника (смт.Сарата)-завантажувально-розвантажувальний комплекс ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" (м.Іллічівськ); об'єм вантажу , що перевозиться за один рейс- 40-45 тн. Згідно Договору Перевізник зобов'язався перевезти вантаж на власності транспорті за маршрутом, зазначеним Замовником , забезпечити своєчасну доставку вантажу в пункт призначення та зберегти його. Замовник зобов'язався оплатити послуги Перевізника за виконану роботу та забезпечити завантажувально-розвантажувальні роботи і своєчасне оформлення товаросупроводжувальної документації.

Позивач зазначає, що 18 червня 2014р. виконувалося транспортування вантажу, належного ПП „Касмет" на комплекс ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" на виконання умов договору від 15.06.2014р. За кермом автотранспортного засобу знаходився ОСОБА_6, який має певний досвід та відповідну категорію для керування таким транспортним засобом. Після зважування , під час розвантаження , належні позивачу транспорті засоби - автомобіль та причіп, було пошкоджено за результатом падіння з несправного вантажного під"ємного устрою, який належить ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал". За фактом пошкодження транспортних засобів лінійним відділом на ст.Одеса-Головна проводилося досудове слідство.

Позивач зазначає, що допуск до виконання робіт на під"ємному устрої згідно правил охорони праці мають працівники, які на ньому працюють , проходять інструктаж по охороні праці та по експлуатації обладнання. При цьому, оператор , що обслуговує під"ємний устрій, зобов'язаний контролювати вагу машини. Він є відповідальним за проведення вантажних операцій , дотримання технічних умов завантаження, закріплення вантажів, дотримання правил протипожежної, екологічної безпеки.

27 липня 2014р. транспортні засоби було відремонтовано на станції технічного обслуговування, що належить ФОП Ткаченко В.В. Згідно акту виконаних робіт від 27.07.2014р. вартість виконаних робіт по ремонту транспортних засобів та запасних частин становить 98 405 грн. Згідно звіту №345-06-14 по визначенню розміру матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля MAN TGA 26.400, реєстраційний номер НОМЕР_1, власник Тропанець В.В., станом на 25.06.2014р. , виготовленого оцінювачем ОСОБА_8, розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля MAN TGA 26.400, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті пошкодження у ДТП , станом на 25.06.2014р. становить 101 322 грн. 84 коп.

Враховуючи відмову ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" відшкодувати спричинену в результаті пошкодження автомобіля шкоду, позивач просить суд стягнути з ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" 101 322 грн. 84 коп. у якості відшкодування матеріальної шкоди.

У якості правового обгрунтування позивач посилається на ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України , відповідно до яких шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Крім того, заявою від 05.12.2017р. позивач просив суд визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та відновити строк подачі позовної заяви до суду, посилаючись на те, що позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності. У якості поважної причини пропуску строку позовної давності позивач посилається на тривалий ( біля двох років) розгляд спочатку Приморським районним судом м.Одеси , а потім апеляційним судом Одеської області справи за позовом Тропанець В.В. до ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" та ПрАТ „Страхова група „ТАС" про стягнення збитків у розмірі 151 678 грн. 06 коп. та страхового відшкодування у розмірі 93 484 грн. 75 коп., у якій ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.08.2016р., залишено без змін ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 19.04.2016р. , якою провадження у справі №522/17790/14-ц закрито, у зв'язку із підвідомчістю даного спору господарським судам.

Відповідач проти позову заперечує, та зазначає, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами спричинення йому збитків на суму 101 322 грн. 84 коп. Зокрема відповідач вважає, що наданий до матеріалів справи звіт №345-06-14 по визначенню розміру матеріальної шкоди , спричиненої власнику автомобіля MAN TGA 26.400, реєстраційний номер НОМЕР_1, власник Тропанець В.В., станом на 25.06.2014р. , виготовлений оцінювачем ОСОБА_8, не є належним доказом , адже, зазначений звіт не є висновком судового експерта; зазначений у ньому розмір матеріальної шкоди становить 101 322 грн. 84 коп., тоді як загальна сума витрат по ремонту автомобіля склала 98 405 грн.; при визначенні розміру матеріальної шкоди оцінювач врахував вартість комплектуючих, які не були пошкоджені при падінні автомобіля ; при визначенні розміру матеріальної шкоди оцінювач не врахував коефіцієнт фізичного зносу.

Наданий позивачем у підтвердження позовних вимог акт виконаних робіт від 27.07.2014р. на суму 98 405 грн. відповідач також вважає неналежним доказом, посилаючись на те, що зазначена у цьому акті вартість робіт по відновленню автомобіля (заміна даху, ремонт випуск. системи ) у сумі 44 603 грн. є сумнівною, адже складає половину вартості всього ремонту. Вартість витрачених матеріалів , на думку відповідача, значно перевищує їх ринкову вартість.

Крім того, відповідач вважає, що саме неправомірні дії ФОП Тропанця В.В. стали причиною завданих йому збитків, адже, транспортним засобом керував не сам Тропанець В.В., а ОСОБА_6, який здійснював його завантаження на автомобілерозвантажувач ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал", та , можливо, не мав достатньої кваліфікації та рівня знань . При цьому, автомобіль був перевантажений на 28,61% , що є порушенням технічних характеристик транспортного засобу, та могло привести до падіння автомобіля.

Відповідач зазначив, що зважування транспортного засобу разом з вантажем після прибуття його до місця призначення, стосується виключно перевірки відповідності об'єму вантажу , зазначеного в товарно-транспортній накладній, з фактичним об'ємом, який доставлений до відповідного зернового терміналу/складу.

Відповідач також зауважив, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає .

Відповідач вважає, що позивачем не доведено протиправність поведінки саме ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал", причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою , а також вини саме ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" у спричиненні шкоди ФОП Тропанець В.В.

Крім того, відповідач заявив про застосування строків позовної давності, та зазначив, що відповідно до положень ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Падіння автотранспортного засобу сталося 18.06.2014р., отже, саме 18.06.2014р. позивачу стало відомо про факт заподіяння йому шкоди, і перебіг строку позовної давності почався з 19.06.2014р.

Відповідач зазначив, що 23.09.2014р. Тропанець В.В., як фізична особа, звернувся до Приморського районного суду з позовом до ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" та ПрАТ „Страхова група „ТАС" про стягнення збитків у розмірі 151 678 грн. 06 коп. та страхового відшкодування у розмірі 93 484 грн. 75 коп., пов'язаних із падінням автомобіля MAN TGA 26.400, реєстраційний номер НОМЕР_1, та причипу- контейнеровозу марки КОGEL. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 19.04.2016р., залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.08.2016р., провадження у справі №522/17790/14-ц закрито, у зв'язку із підвідомчістю даного спору господарським судам.

Відповідач також зазначив, що 14 травня 2017р. ФОП Тропанець В.В. звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 101 322 грн. 84 коп. Але, ухвалою господарського суду Одеської області від 06.09.2017р. зазначену позовну заяву було залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України у зв'язку із ненаданням позивачем до суду витребуваних судом матеріалів та неявкою представника позивача у судове засідання.

Враховуючи викладене та посилаючись на судову практику , відповідач зазначає, що відповідно до ч.1 ст.265 Цивільного кодексу України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Крім того, не перериває перебігу строку позовної давності і подання позову з порушенням правил підвідомчості та підсудності справ.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст.22 Цивільного кодексу України збитками є втрати ,яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Визначення поняття збитків наводяться також у ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

При цьому стаття ст. 33 ГПК України покладає на кожну зі сторін, що беруть участь у справі, обов'язок доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, на сторону, що вимагає відшкодування збитків згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, покладається обов'язок доказування розміру збитків, завданих йому порушенням зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про надання транспортних послуг від 15 червня 2014р., укладеного між Приватним підприємством „Касмет" (Замовник) та ФОП Тропанець В.В. (перевізник), 18 червня 2014р. виконувалося транспортування вантажу , належного ПП „Касмет" на комплекс ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал". Після зважування, під час розвантаження , сталося падіння належних позивачу транспортних засобів- автомобіля MAN TGA 26.400, реєстраційний номер НОМЕР_1, та причипу- контейнеровозу марки КОGEL, в результаті чого зазначені транспортні засоби було пошкоджено. 27 липня 2014р. транспортні засоби було відремонтовано на станції технічного обслуговування , що належить ФОП Ткаченко В.В. Згідно акту виконаних робіт від 27.07.2014р. вартість виконаних робіт по ремонту транспортних засобів та запасних частин становить 98 405 грн. Згідно звіту №345-06-14 по визначенню розміру матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля MAN TGA 26.400, реєстраційний номер НОМЕР_1, власник Тропанець В.В., станом на 25.06.2014р., виготовленого оцінювачем ОСОБА_8, розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля MAN TGA 26.400, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті пошкодження у ДТП, станом на 25.06.2014р. становить 101 322 грн. 84 коп.

Враховуючи відмову ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" відшкодувати спричинену в результаті пошкодження автомобіля шкоду, позивач просить суд стягнути з ЗАТ „Іллічівський зерновий термінал" 101 322 грн. 84 коп. у якості відшкодування матеріальної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобов'язань, наявність вини працівників відповідача, які працювали на підємнику, що призвело до падіння транспортного засобу, та як наслідок його пошкодження. Але, жодного доказу у підтвердження цього позивачем до матеріалів справи не надано.

Крім того, як вже зазначалося вище, сам позивач зазначив, що поніс витрати на ремонт автомобіля у розмірі 98 405 грн., у зв'язку з чим незрозумілою та необґрунтованою є вимога позивача щодо стягнення шкоди у розмірі 101 322 грн. 84 коп. із посиланням на звіт оцінювача.

Отже, на думку суду, позивачем не доведено наявність всіх складових правопорушення, наслідком чого може бути застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків. Зазначене є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову.

Стосовно заяви відповідача щодо застосування строків позовної давності та заяви позивача щодо визнання причин строку позовної давності поважними та поновлення такого строку, суд вважає за необхідне зазначити таке:

Відповідно до п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 10 „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду. Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На думку суду, позивачем у справі не надано належних та допустимих доказів у підтвердження заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим позов ФОП Тропанець В.В. задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Тропанець Валерія Васильовича - відмовити повністю .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18 грудня 2017 р.

Суддя Н.В. Рога