УХВАЛА

06.12.2017Справа № 5011-7/19131-2012

За заявою Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Опера Кейтерінг"

про стягнення 13 511,60 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від заявника (стягувача ,позивача): Шевчук А.Ю. - за довіреністю №47 від 07.08.2017 року;

від боржника (відповідача): не з'явилися.

Обставини справи:

18.02.2013 року на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №5011-7/19131-2012 від 30.01.2013 року (повний текст складено 05.02.2013 року), яке набрало законної сили з 16.02.2013 року, видано наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Опера Кейтерінг" (02230, м. Київ, Дарницький район, ВУЛИЦЯ ЛЕНІНА, будинок 31, офіс 2, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, Шевченківський район, БУЛЬВАР ТАРАСА ШЕВЧЕНКА, будинок 50-Г, ) 12 799 (дванадцять тисяч сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 77 коп. - основного боргу, 320 (триста двадцять) грн. 68 коп. - пені, 7 (сім) грн. 16 коп. - інфляційних втрат, 1 609 (одну тисячу шістсот дев'ять) грн. 50 коп. - судового збору.

Через відділ діловодства суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву надійшла заява про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2017 року призначено розгляд заяви на 06.12.2017 року.

В судове засідання 06.12.2017 року представник відповідача (боржника) не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, однак його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

В судовому засіданні 06.12.2017 року представник заявника (стягувача ,позивача) підтримав заяву та просив суд її задовольнити.

Розглянувши подані матеріали в їх сукупності та заслухавши пояснення представника заявника (стягувача), Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Підставою звернення в суд з даною заявою є те, що ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві втрачено оригінал наказу Господарського суду м. Києва №5011-7/19131-2012 від 18.02.2013 року (далі по тексту - Наказ) (довідка про втрату оригіналу наказу та Акт втрати виконавчого документу містяться в матеріалах справи).

Суд констатує, що на даний час рішення Господарського суду міста Києва по справі №5011-7/19131-2012 від 30.01.2013 року залишається невиконаним

Виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження". (Відповідна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України № 6/408 від 05.10.2004 року).

Згідно з ст. 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України

Частиною 1 ст. 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, строк пред'явлення наказу до виконання сплинув 16.02.2014 року.

Проте, відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

В п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Суд зазначає, що пропуск строку пред'явлення наказу Господарського суду м. Києва №5011-7/19131-2012 від 18.02.2013 року пропущений стягувачем саме внаслідок втрати наказу ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, відтак суд дійшов до висновку, що строк пред'явлення виконавчого документу пропущений Позивачем з поважних причин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 120 ГПК України дублікат наказу видається, якщо стягувач або державний виконавець звернувся до суду із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала.

Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України до заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані:

- довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу;

- при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» дублікат наказу (стаття 120 ГПК) має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Розглянувши наведені заявником обставини, суд прийшов до висновку, що вищезазначені причини є поважними і заява про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання - підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 86, 120 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу - задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва №5011-7/19131-2012 від 18.02.2013 року.

3. Поновити строк пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва №5011-7/19131-2012 від 18.02.2013 року до виконання.

4. Визначити, що наказ Господарського суду міста Києва №5011-7/19131-2012 від 18.02.2013 року дійсний для пред'явлення до виконання до 06.12.2018 року (включно).

Суддя М.М. Якименко