ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.12.2017 Справа № Б29/58-10

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

при секретарі судового засідання Карпенко К.М.

за участю представників сторін:

від кредитора - представник ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" Яцишин О.Й. за довіреністю №691/1001 від 14.12.2016р.

- представник ПАТ "Дельта Банк" Комерзан О.О. за довіреністю б/н від 31.10.2017р.

- представник Лівобережного об'єднаного управління ПФУ в м. Дніпрі Перекопська Т.І. за довіреністю №903/01/33 від 20.01.2017р.

від боржника - ліквідатор Черненченко Д.А.

- представник ліквідатора Касаткін Д.М. за довіреністю б/н від 09.06.2017р.

розглянувши справу

за заявою Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

до боржника Акціонерного товариства закритого типу "Завод залізобетонних виробів і конструкцій", м. Дніпро

про визнання банкрутом

СУТЬ СПРАВИ:

Ухвалою суду від 22.02.2010р. порушено провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства закритого типу "Завод залізо-бетонних виробів і конструкцій", м. Дніпро.

Постановою суду від 12.04.2011р. Акціонерне товариство закритого типу "Завод залізо-бетонних виробів і конструкцій" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру по справі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2012р. у справі №Б29/58-10 призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Черненченка Д.А.

05.12.2017р. до суду надійшла скарга ПАТ "Дельта Банк" (далі - скаржник) на дії ліквідатора. Так, скаржник посилається на затримку в перерахуванні коштів у сумі 50000,00 грн., які отримані від продажу заставного майна що перебувало в іпотеці.

Скаржник просить зобов'язати ліквідатора Черненченко Д.А. перерахувати на рахунок ПАТ "Дельта Банк" залишок коштів у розмірі 50000,00 грн. отриманих від продажу майна, що було предметом іпотеки.

12.12.2017р. до суду надійшов відзив ліквідатора вих. №01-34/13-12 від 11.12.2017р., відповідно до якого ліквідатор заперечує щодо викладених в скарзі обставин, зазначає про правомірність погашення витрат на збереження майна за рахунок вартості продажу заставного майна у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р., положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки провадження у справі порушено 22.02.2010р., а постанову про визнання боржника банкрутом винесено 12.04.2011р., при здійсненні ліквідаційної процедури положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в новій редакції від 22.12.2011р. застосовуються виключно в межах розділів ІІІ-ІV зазначеної редакції Закону (далі - нова редакція), якими встановлено порядок реалізації майна банкрута.

До суду надійшла скарга ПАТ "Дельта Банк" на дії ліквідатора, в якій скаржник посилається на затримку в перерахуванні коштів у сумі 50000,00 грн., які отримані від продажу заставного майна, що перебувало в іпотеці Банку.

Скаржник просить зобов'язати ліквідатора Черненченко Д.А. перерахувати на рахунок ПАТ "Дельта Банк" залишок коштів у розмірі 50000,00 грн., отриманих від продажу іпотечного майна.

Ліквідатор банкрута заперечує проти задоволення скарги ПАТ "Дельта Банк" посилаючись на правомірність своїх дій, оскільки згідно Договору про надання послуг охорони №2302/15 від 23.02.2015р. охоронялось саме заставне майно ПАТ "Дельта Банк", а також просить відмовити в її задоволенні.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цими Законом.

Предметом оскарження у даному випадку є дії ліквідатора банкрута Черненченко Д.А., щодо розпорядження коштами в розмірі 50000,00 грн., отриманими від продажу майна банкрута, що перебувало в іпотеці у ПАТ "Дельта Банк" та направленими на погашення витрат із збереження майна.

Розділом IV Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено порядок та умови продажу майна банкрута в провадженні у справі про банкрутство, в тому числі і майна, що перебуває в заставі.

Відповідно до п.56 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №15 "Про судову практику в справах про банкрутство": при проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів у справі представляє комітет кредиторів (частина дев'ята статті 7 Закону). З моменту утворення комітету кредиторів саме він, а не окремі кредитори, вважається стороною у справі про банкрутство у випадках, передбачених Законом.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, 15.03.2013р. (протокол від 15.03.2013р.) на засіданні комітету кредиторів Акціонерного товариства закритого типу "Завод залізо-бетонних виробів і конструкцій" було прийнято рішення про встановлення порядку виплати заборгованості за надання охоронних послуг за рахунок коштів, які будуть отримані від реалізацій майна Боржника відповідно до ст.31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Вказане рішення прийнято в тому числі і забезпеченим кредитором ПАТ "Кредитпромбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк").

Листом вих.№18.5/1829 від 04.07.2016р. ПАТ "Дельта Банк", як заставний кредитор, надало згоду на реалізацію заставного майна.

Згідно протоколу №26 проведення відкритих публічних торгів (другого повторного аукціону), продаж майна, що було предметом іпотеки за іпотечним договором №05/94-ІП-2005 від 07.10.2005р., укладений між боржником та ПАТ "Кредитпромбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк") відбувся 07.10.2016. Вартість продажу майна склала 1344000,00 грн.

За результатами проведеного аукціону 07.10.2016р. підписано акт від 12.10.2016р. про передання права власності на майно.

У відповідності до вимог ст.75 Закону (в редакції після 19.01.2013р.) приватним нотаріусом 13.10.2016р. видано покупцю свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні.

Матеріалами справи підтверджується, що кошти отримані від реалізації майна банкрута, що було предметом іпотеки за іпотечним договором №05/94-ІП-2005 від 07.10.2005р., розподілені наступним чином:

- 33600,00 грн. - погашення витрат з продажу майна (що було предметом іпотеки) - винагорода Організатора аукціону ТБ "Днепрофорвард" (2,5% від ціни реалізації, відповідно до п.3.2 Договору про організацію та проведення аукціону від 10.04.2015р. №1004/15);

- 50000,00 грн. - погашення витрат із збереження майна (що було предметом іпотеки) (згідно п.3.1 Договору про надання послуг охорони №2302/15 від 23.02.2015р.) ТОВ "Охоронна компанія "Авангард";

- 1260400,00 грн. - погашення кредиторських вимог забезпеченого кредитора ПАТ "Дельта Банк".

Згідно ч.1, 2 ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Відповідно до ч.8, 9 ст.27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунку здійснюються виплати кредиторам у порядку, передбаченому статтею 31 цього Закону.

З основного рахунку проводяться такі виплати: поточні комунальні та експлуатаційні платежі; інші витрати, пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури.

При цьому, згідно пп. а, г п.1 ч.1 ст.31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цією статтею: у першу чергу задовольняються: а) вимоги, забезпечені заставою; г) витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі витрати арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), пов'язані з утриманням і збереженням майнових активів банкрута.

У разі якщо усі майнові активи банкрута або їх більшу частку було передано в іпотеку (стаття 38 Закону України "Про заставу" або інший вид застави і після продажу майна банкрута виручених коштів не вистачає для задоволення інших, крім заставодержателя, вимог першої черги, усі вимоги першої черги мають задовольнятись за правилами частини 3 статті 31 Закону. У таких випадках за правилами про конкуренцію різних вимог першої черги мають задовольнятись вимоги, необхідні для проведення самої ліквідаційної процедури (витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство) та надання мінімальних соціальних гарантій персоналу (вихідна допомога звільненим працівникам банкрута) (зазначену позицію викладено в п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.04.2002р. №01-8/447 (зі змінами та доповненнями).

Таким чином, суд приходить до висновку, що Законом не передбачено покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення за рахунок інших коштів, ніж від реалізації цього заставного майна. Отже, відшкодування підтверджених витрат, пов'язаних з утриманням та реалізацією заставного майна здійснюється з коштів, отриманих від його продажу.

Враховуючи вищевикладене, ліквідатором боржника Черненченко Д.А. правомірно кошти в розмірі 50000,00 грн., отримані від реалізації заставного майна, направлені на погашення витрат пов'язаних із збереження майна згідно Договору про надання послуг охорони №2302/15 від 23.02.2015р.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає, що ПАТ "Дельта Банк" не надано належних доказів в підтвердженням викладених у скарзі обставин.

Враховуючи викладене, в зв'язку з не поданням скаржником належних доказів, в підтвердження викладених у скарзі обставин, зокрема доказів не правомірності погашення ліквідатором банкрута витрат на збереження майна з вартості продажу заставного майна, доказів неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків, суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 86, 87 ГПК України, ст. 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ПАТ "Дельта Банк" від 29.11.2017р. б/н на дії ліквідатора банкрута - відмовити.

Суддя Д.М. Полєв