ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р.Справа № 916/552/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

За участю представників сторін:

від ТОВ "Справедливість-12" - ОСОБА_1 за довіреністю.

Представник позивача у судове засідання не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Справедливість-12"

на ухвалу господарського суду Одеської області від 16.11.2017

у справі №916/552/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфорвард"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Справедливість-12"

про стягнення 468941,83 грн.

ВСТАНОВИВ

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.04.2016 задоволено позов ТОВ "Укрфорвард" про стягнення з ТОВ "Справедливість-12" 468941,83 грн., стягнуто з ТОВ "Справедливість-12" на користь ТОВ "Укрфорвард" 468941,83 грн. сплачених за договором купівлі-продажу №21 від 16.10.2012 та 7034,14 грн. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 р. рішення господарського суду Одеської області від 29.04.2016 у справі №916/552/16 скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення 336 256 грн., у позові в цій частині відмовлено, в іншій частині рішення залишено без змін, викладено його резолютивну частину у наступні редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути з ТОВ "Справедливість-12" на користь ТОВ "Укрфорвард" 132 685 грн. 83 коп. заборгованості та 1989 грн. 95 грн. судового збору за подання позовної заяви. В решті позову відмовити". Доручено господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

На виконання даної постанови господарським судом Одеської області 17.08.2016 р. видано відповідні накази.

14.11.2017 р. ТОВ "Справедливість-12" звернулось до господарського суду Одеської області з заявою про заміну сторони в порядку ст. 25 ГПК України в якій просило замінити ТОВ "Справедливість-12" у справі №916/522/16 його правонаступником ТОВ "ІСТОК - 7777".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.11.2017 р. (суддя Волков Р.В.) відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Справедливість-12" про заміну сторони в порядку ст. 25 ГПК України у справі №916/552/16.

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції посилаючись на приписи ст. 25 ГПК України зазначає, що відповідач посилається на заміну боржника у зобовязанні внаслідок укладення відповідного договору про переведення заборгованості від 19.10.2017 р. Разом з цим, місцевий господарський суд зазначив, що ст. 520 ЦК України встановлено, що боржник у зобовязанні можу бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Заявником, за твердженням суду, доказів наявності такої згоди кредитора суду не надано, доказів встановлення будь-яким законодавчим актом можливості вчинення таких дій без згоди кредитора суду також не надано. За таких обставин, суд першої інстанції визнав заяву відповідача в порядку ст. 25 ГПК України необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Не погодившись із даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулось ТОВ "Справедливість-12" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 16.11.2017 року у справі № 916/552/16 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги ТОВ "Справедливість-12" щодо заміни сторони у справі №916/552/16, а саме замінити ТОВ "Справедливість-12" його правонаступником ТОВ "ІСТОК - 7777".

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала прийнята на підставі не повністю досліджених доказів, з порушенням процесуальних норм, що призвело до прийняття неправомірного рішення з огляду на наступне.

Так за твердженням апелянта судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що боржником за зобовязаннями перед ТОВ "Укрфорвард" за договором купівлі-продажу № 21 від 16.10.2012 року на теперішній час є ТОВ "ІСТОК - 7777". За твердженням скаржника, за договором про переведення заборгованості від 19.10.2017 р., укладеним між ТОВ "ІСТОК - 7777" та ТОВ "Справедливість-12", ТОВ "ІСТОК - 7777" став новим боржником за борговим зобовязанням, що випливає з договору купівлі-продажу № 21 від 16.10.2012, який був предметом розгляду у справі № 916/552/16. Відповідно до п. 1.1 договору про переведення заборгованості від 19 жовтня 2017 р. за умовами та в порядку, передбаченим даним договором первісний боржник (ТОВ "Справедливість-12") переводить на нового боржника (ТОВ "ІСТОК - 7777") заборгованість у повному обсязі за договором купівлі-продажу № 21 від 16.10.2012 укладеним між ТОВ "Укрфорвард" (кредитор) та ТОВ "Справедливість-12"). Відповідно до п. 1.2 договору про переведення заборгованості новий боржник замінює первісного боржника в зобовязанні, що виникло з основного договору і приймає на себе зобовязання первісного боржника за основним договором.

Посилаючись на постанову Пленуму ВГСУ від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" та постанову Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" та приписи ст. 520 ЦК України апелянт зазначає, що з метою вірного встановлення кола учасників у справі № 916/552/16, необхідно здійснити заміну сторони в господарському процесі, та замінити ТОВ "Справедливість-12" його правонаступником у кредитних зобовязаннях на підставі договорів про переведення заборгованості ТОВ "ІСТОК - 7777".

Також апелянт зазначає, що 10.07.17 року ТОВ "Справедливість-12" було подано заяву про заміну сторони до господарського суду Одеської області, в порядку ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, в якій ТОВ "Справедливість-12" просило замінити ТОВ "Справедливість-12" його правонаступником ТОВ "Укртрансвагонсервіс" та ухвалою господарського суду Одеської області від 21.08.2017 р. в задоволенні вимог ТОВ "Справедливість-12" про заміну сторони правонаступником по справі за позовом ТОВ "Укрфорвард" до ТОВ "Справедливість-12" відмовлено. За твердженням апелянта, ТОВ "Справедливість -12" не погодилось з такою ухвалою, та з огляду на наявні порушення матеріального та процесуального права подало апеляційну скаргу до Апеляційного суду Одеської області. Проте, як стверджує апелянт, коли 14.11.2017 року ТОВ "ІСТОК - 7777" було подано заяву про заміну сторони боржника до господарського суду Одеської області, в порядку ст. 25 ГПК України, в якій ТОВ "ІСТОК - 7777" просить замінити ТОВ "Справедливість-12" у справі № 916/552/16, його правонаступником ТОВ "ІСТОК - 7777" відповідно до договору про переведення заборгованості від 06.11.2017 року укладеного між ТОВ "ІСТОК - 7777" та ТОВ "Справедливість-12", ТОВ "ІСТОК - 7777" став новим боржником за борговим зобовязанням, що випливає з договору купівлі-продажу № 21 від 16.10.2012 року, господарський суд Одеської області не прийняв заяву та не призначив її розгляд у судовому засіданні, а одразу виніс ухвалу про відмову у задоволені заяви ТОВ "ІСТОК - 7777".

Скаржник вважає, що господарським судом Одеської області при винесенні оскаржуваної ухвали не було в повному обсязі досліджено усіх обставин справи, не дотримано вимог та приписів чинного законодавства України та, відповідно, ухвалу постановлено з суттєвим порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.12.2017 р. апеляційну скаргу ТОВ "Справедливість-12" на ухвалу господарського суду Одеської області від 16.11.2017 року у справі №916/552/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

У судовому засіданні від 14.12.2017 р. представник ТОВ "Справедливість-12" підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Представник ТОВ "Укрфорвард" у судове засідання не зявився, про причини незявлення суд не повідомив та своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника апелянта, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Справедливість-12" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 р. рішення господарського суду Одеської області від 29.04.2016 у справі №916/552/16 скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення 336 256 грн., у позові в цій частині відмовлено, в іншій частині рішення залишено без змін, викладено його резолютивну частину у наступні редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути з ТОВ "Справедливість-12" на користь ТОВ "Укрфорвард" 132 685 грн. 83 коп. заборгованості та 1989 грн. 95 грн. судового збору за подання позовної заяви. В решті позову відмовити". Доручено господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Означена постанова набрала законної сили та сторонами по справі у касаційному порядку оскаржена не була.

На виконання даної постанови господарським судом Одеської області 17.08.2016 р. видано відповідні накази.

14.11.2017 р. ТОВ "Справедливість-12" звернулось до господарського суду Одеської області з заявою про заміну сторони в порядку ст. 25 ГПК України в якій просило замінити ТОВ "Справедливість-12" у справі №916/522/16 його правонаступником ТОВ "ІСТОК - 7777".

Свою заяву ТОВ "Справедливість-12" обґрунтувало тим, що боржником за зобовязанням перед ТОВ "Укрфорвард" за договором купівлі-продажу №21 від 16.10.2012 р. на теперішній час є ТОВ "ІСТОК - 7777".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Зазначеною статтею Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України) (п. 1.4 постанови № 8 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до статті 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

За змістом наведених норм заміна боржника є можливою в двох випадках: в разі загального правонаступництва (спадкування, реорганізації юридичної особи); в разі окремого правонаступництва - на підставі договору.

При цьому, за договором переведення боргу, яким передбачається заміна боржника у зобов'язанні, старий боржник передає свої обов'язки у зобов'язанні новому боржнику, який вступає у зобов'язання та має виконати обов'язок перед кредитором.

У відповідності до статті 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Виходячи із змісту статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни боржника у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло основне зобов'язання, у якому здійснюється заміна боржника.

Колегія суддів відзначає, що до заяви про заміну сторони у порядку ст.25 ГПК України ТОВ "Справедливість-12" було надано договір про переведення заборгованості від 19.10.2017 р. відповідно до умов якого первісний боржник/позичальник за основним договором ТОВ "Справедливість-12" та новий боржник/позичальник за основним договором ТОВ "ІСТОК - 7777" уклали даний договір про переведення заборгованості за договором купівлі-продажу №21 від 16.10.2012 р. про наступне: п.1.1. в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний боржник переводить заборгованість в повному обсязі за договором купівлі-продажу №21 від 16.10.2012 р., укладеним ТОВ "Справедливість-12" з ТОВ "Укрфорвард".

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. договору первісний боржник зобовязується сплатити новому боржнику за прийняття заборгованості визначену цим договором плату, а новий боржник замінює первісного боржника у зобовязанні, що виникає із основного договору і приймає на себе обовязки первісного боржника за основним договором. Підписанням даного договору сторони підтверджують, що ТОВ "Укрфорвард" належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу №21 від 16.10.2012 р.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У частині 1 статті 510 ЦК встановлено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Отже, зобов'язання є правовідношенням між конкретно визначеними особами - сторонами зобов'язання.

Чинне цивільне законодавство передбачає можливість заміни сторін у зобов'язанні, однак встановлює певні обмеження свободи розсуду учасників відповідних правовідносин з метою запобігання порушенню балансу інтересів цих осіб.

Зокрема, заміна кредитора за загальним правилом здійснюється без попередньої згоди боржника, оскільки не впливає на правове становище боржника, для якого неважливо, яка саме особа має здійснити виконання, зокрема, сплатити кошти (статті 512, 516 ЦК).

Разом із тим закон встановлює обмеження на заміну боржника у зобов'язанні поза волею кредитора.

Згідно зі статтею 520 ЦК боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Норма статті 520 ЦК має на меті убезпечити кредитора від непередбачуваного та неочікуваного ризику невиконання зобов'язання внаслідок заміни особи боржника.

Необхідність отримання згоди кредитора на переведення боргу зумовлена тим, що особа боржника завжди має істотне значення для кредитора. Вступаючи у договірні відносини, кредитор розраховував на отримання виконання з огляду на якості конкретного боржника (здатність виконати обов'язок, платоспроможність, наявність у боржника майна тощо).

Відтак, для заміни боржника у зобов'язанні необхідна воля кредитора щодо відсутності заперечень проти покладення обов'язку первісного боржника на іншу особу.

Чинним законодавством встановлено лише форму правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні - цей правочин вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання (статті 513, 521 ЦК).

Водночас форми надання згоди кредитором щодо заміни боржника у зобов'язанні законом не передбачено.

Наведене дає підстави для висновку про те, що для заміни боржника у зобов'язанні істотне значення має не форма виразу волі кредитора, а наявність відповідної волі, що і вимагається згідно з приписами статті 520 ЦК.

Даний висновок узгоджується з позицією Верховного суду України, що викладена у в постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 року у справі №3-300гс17.

Проте, у даному випадку ТОВ "Справедливість-12" ані під час звернення з заявою про заміну сторони в порядку ст. 25 ГПК України до суду першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи не було надано належних та допустимих доказів, у розумінні статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження отримання згоди кредитора ТОВ "Укрфорвард" на заміну боржника у зобовязанні.

Отже, враховуючи викладене, та з урахуванням того, що ТОВ "Укрфорвард" згоди на заміну боржника у зобовязаннях не надавало, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони у порядку ст. 25 ГПК України.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що господарський суд Одеської області не прийняв заяву ТОВ "ІСТОК - 7777" та не призначив її до розгляду у судовому засіданні, а одразу виніс ухвалу про відмову у задоволенні заяви, оскільки п. 1.4 постанови № 8 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі.

Отже, розгляд заяви про процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, але з повідомленням сторін. Так, матеріали справи підтверджується, що заяву ТОВ "Справедливість-12" про заміну сторони в порядку ст. 25 ГПК України було розглянуто без виклику сторін та ухвалу від 16.11.2017 р., якою відмовлено у задоволенні означеної заяви було направлено ТОВ "Справедливість-12", що підтверджується штампом на останньому аркуші означеної ухвали від 16.11.2017 р.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що наведені в апеляційній скарзі порушення допущенні судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, а мотиви апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні заяви ТОВ "Справедливість-12" про заміну сторони в порядку ст. 25 ГПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Одеської області від 16.11.2017 у справі №916/552/16 є законною та обґрунтованою та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 16.11.2017 р. у справі №916/552/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Філінюк І.Г.