КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Справа№ 910/14668/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зеленіна В.О.

Алданової С.О.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: не з»явились

від відповідача: не з»явились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скар Волинської обласної державної адміністрації

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2017 р.

у справі № 910/14668/17 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція обласної

громадсько-політичної газети "Волинська газета"

до Волинської обласної державної адміністрації

про спонукання до укладення договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Редакція обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Волинської обласної державної адміністрації про спонукання до укладення договору про передачу прав на заснування друкованого засобу масової інформації редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета" в редакції, запропонованій позивачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2017р. у справі № 910/14668/17позовні вимоги задоволені. Спонукати Волинську обласну державну адміністрацію (43027, м. Луцьк, м-н. Київський, 9; код 13366926) до укладення з Волинським обласним благодійним фондом "Останній солдат" (43000, м. Луцьк, вул. Малоомелянівська, 76; код 34310186), трудовим колективом редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета" (43016, м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 9), Товариством з обмеженою відповідальністю "Редакція обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета" (43016, м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 9; код 21733250) договору про передачу прав на заснування друкованого засобу масової інформації редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета", а саме: Договір про передачу прав на заснування друкованого засобу масової інформації редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета" між Волинською обласною державною адміністрацією, Волинським обласним благодійним фондом "Останній солдат", трудовим колективом редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Редакція обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета" вважати укладеним.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Волинська обласна державна адміністрація звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2017р. у справ № 910/14668/17 та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2017р. у справі № 910/14668/17 прийнято апеляційну скаргу Волинської обласної державної адміністрації до провадження та призначено до розгляду на 14.12.2017р.

Встановлено, що в судове засідання 14.12.2017р. представник позивача та відповідача не з'явились, але останнім 13.12.2017р. через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського надійшло клопотання, в якому просить суд розгляд справи відкласти, у зв»язку з перебуванням представника у відрядженні.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про його відмову в задоволенні, з огляду на наступне.

Згідно пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Водночас, неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у разі неможливості прийняти участь у судовому засіданні, позивач та відповідач мали можливість вжити інші заходи щодо забезпечення свого правового захисту в судовому засіданні, а саме: направити в судове засідання іншого представника.

Крім того, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Однак, це є правом суду, а не його обов'язком.

Згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Зважаючи на те, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, враховуючи предмет спору, подані докази, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами без участі представників позивача та відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

30.05.2006р. Волинським обласним управлінням юстиції зареєстровано друкований засіб масової інформації - газету "Волинська газета" (свідоцтво про державну реєстрацію серії ВЛ № 273-07 ПР). Співзасновниками газети стали Волинська обласна державна адміністрація (відповідач), трудовий колектив редакції та Волинський обласний благодійний фонд "Останній солдат".

12.11.2015р. Волинська обласна державна адміністрація видала розпорядження № 495 про вихід зі складу співзасновників редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета".

17.11.2015р. Волинська обласна державна адміністрація направила до редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета" лист про вихід зі складу співзасновників редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета".

Позивач зазначив, що Волинська обласна державна адміністрація при виході зі складу співзасновників редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета" у відповідності до ч. 2 ст. 20 ЗУ "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" та п. 3.2 Положення про державну реєстрацію друкованих засобів масової інформації затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 21.02.2006 року №12/5 зобов'язана була укласти договір (угоду) про передачу прав на заснування друкованого засобу масової інформації редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета".

Позивач з вернувся до відповідача з листом № 31 від 10.05.2017р. та листом №44 від 16.06.2017р. з проханням укласти (угоду) про передачу прав на заснування друкованого засобу масової інформації редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета" та направлення позивачем відповідачу проекту вказаного договору.

Згідно ст. 20 ЗУ "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" друкований засіб масової інформації підлягає перереєстрації в разі зміни засновника (складу співзасновників), назви, мови, сфери розповсюдження видання.

Зміна засновника (складу співзасновників) повинна оформлятися угодою між засновником (співзасновниками) і його правонаступником, укладеною відповідно до вимог цивільного законодавства України. Ця угода є підставою для подання правонаступником заяви про перереєстрацію в порядку, передбаченому статтями 11 і 12 цього Закону.

Відповідно до п. 3.2 Положення про державну реєстрацію друкованих засобів масової інформації затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 21.02.2006 року №12/5 зміна засновника (складу співзасновників) повинна оформлятися угодою між засновником (співзасновниками) і його правонаступником, укладеною відповідно до вимог цивільного законодавства України.

Статтею 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, який відповідно до вимог ч. 2 ст. 20 ЗУ "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" та п. 3.2 Положення про державну реєстрацію друкованих засобів масової інформації затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 21.02.2006 р. №12/5 зобов'язаний був при виході зі складу співзасновників редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета" укласти спірний договір (угоду), не підписав отриманий проект договору, за наявності заперечень щодо окремих умов договору не склав протокол розбіжностей, та у двадцятиденний строк не надіслав його другій стороні разом з підписаним договором, як це передбачено ч. 4 ст. 181 ГК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку, що відповідач зобов'язаний укласти з позивачем спірний договір в редакції, запропонованій позивачем на підставі ч. 2 ст. 20 ЗУ "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" та п. 3.2 Положення про державну реєстрацію друкованих засобів масової інформації затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 21.02.2006 року №12/5, а тому вимога позивача про спонукання відповідача до укладення договору про передачу прав на заснування друкованого засобу масової інформації редакції обласної громадсько-політичної газети "Волинська газета" є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо посилання відповідача на те, що спірний договір мав би укладатися між співзасновниками та правонаступником, а відповідач, у свою чергу, при виході правонаступника не визначив, то вони судом вірно не взяті до уваги, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачено ні можливості органу державної влади одноосібно виходити зі складу співзасновників друкованих засобів масової інформації, ні їх повноважень щодо визначення правонаступників, натомість ч. 2 ст. 20 ЗУ "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" та п. 3.2 Положення про державну реєстрацію друкованих засобів масової інформації затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 21.02.2006 року №12/5 визначено, що укладення спірного договору (угоди) є обов'язковим для сторін.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволені позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2017р. у справі № 910/14668/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Волинської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2017р. у справі № 910/14668/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/14668/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді В.О. Зеленін

С.О. Алданова