ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа № 925/1449/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Поліщук Ю.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю; відповідача не зявилися, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Управління поліції охорони в Черкаській області до Публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про стягнення 4780 грн. 80 коп.,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2017 року позивач - Управління поліції охорони в Черкаській області звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "АЗОТ" (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору від 14.01.2013 року № 6921/М централізованого спостереження за станом системи тривожної сигналізації з реагуванням ГЗ ПЦС на відповідні сигнали, заборгованості за надані послуги охорони у сумі 4780 грн. 80 коп. та відшкодування судових витрат.

Позов вмотивований тим, що відповідачем згідно актів прийому-здачі виконаних послуг за вересень 2017 року та за жовтень 2017 року прийнято згідно договору № 6921/М централізованого спостереження за станом системи тривожної сигналізації з реагуванням ГЗ ПЦС на відповідні сигнали від 14.01.2013 року послуг охорони на загальну суму 4780 грн. 80 коп., проте, в порушення п. 3.4. зазначеного договору отримані послуги не оплатив, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13.11.2017 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній порушено провадження у справі №925/1449/17, справу призначено до судового розгляду.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином, 07.12.2017 року через канцелярію суду подав клопотання (вх. № 26757/17) про відкладення розгляду справи у звязку із наміром відповідача провести переговори з приводу позасудового мирного вирішення спору та питання заборгованості відповідача перед постачальником.

Представник позивача в судовому засіданні позов з підстав, викладених в позовній заяві, підтримала і просила суд задовольнити повністю, проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи заперечувала, оскільки в ст. 77 ГПК України відсутня зазначена відповідачем в обґрунтування заявленого клопотання підстава відкладення розгляду справи, відповідач жодних доказів своїх намірів проведення переговорів до суду не надав, жодних фактичних дій на проведення переговорів не вчиняв.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 75 ГПК України, відмовив у клопотанні представника відповідача про відкладення розгляду справи та визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

14.01.2013 року між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено Договір №6921/М централізованого спостереження за станом системи тривожної сигналізації з реагуванням ГЗ ПЦС на відповідні сигнали (а.с. 7-8, далі - Договір), згідно з умовами п.2.1. якого, замовник передає, а виконавець приймає під спостереження систему тривожної сигналізації, встановлену на обєкті замовника, зазначеному в дислокації, що є невідємною частиною договору, негайно направляє наряд міліції охорони на обєкт у разі її спрацювання та здійснює технічне обслуговування і ремонт сигналізації. Сторони погодили всі істотні умови договору, зокрема зазначили про наступне:

п. 3.4. - оплата за послуги по договору проводиться щомісячно відповідно до визначених тарифів та кількості годин охорони шляхом перерахування замовником відповідної суми , вказаної в розрахунку вартості послуг, що невідємною частиною цього договору не пізніше 10 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок виконавця, вказаний в цьому договорі;

п. 6.3. - замовник, у випадку несвоєчасної (неповної) оплати за умовами цього договору сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, за кожен день прострочення, та за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вартості послуг (п.2 ст. 231 Господарського кодексу України).

Договір набрав чинності з 01.01.2013 року та продовжувався сторонами згідно з п. 9.2.

Невідємними частинами договору є дислокація, як додаток 1 до договору (а.с. 9), розрахунок, як додаток 2 до договору ( а.с. 9 зворот), протоко узгодження договірної ціни, як додаток 3 (а.с. 10).

27.11.2015 року сторонами було укладено Угоду про зміну сторони в Договорі № 6921/М від 14.01.2013 року централізованого спостереження за станом систем тривожної сигналізації з реагуванням ГЗ ПЦС на відповідні сигнали (а.с. 11), згідно з якою змінено сторону виконавця із переходом усіх прав і обовязків від Управління Державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області до Управління поліції охорони в Черкаській області.

Зазначена Угода погоджена сторонами, що підтверджується підписами їх представників та печатками юридичних осіб.

Як вбачається із акта № М-00047420 прийому-здачі виконаних послуг за вересень 2017 року та акта №М-00053528 за жовтень 2017 року (а.с. 12) позивачем надано, а відповідачем прийнято послуг охорони в сумі 2352 грн. з ПДВ та 2428,80 грн. з ПДВ відповідно, що в загальній сумі становить 4780, 80 грн., акти сторонами погоджені, що підтверджується підписами і печатками обох сторін договору.

В порушення вимог п. 3.4. договору відповідач отримані послуги не оплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на дату розгляду справи становить 4780, 80 грн.

Таким чином, предметом спору у справі що розглядається, є вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості, яка виникла через порушенням відповідачем свого зобовязання в установлені терміни оплачувати послуги з охорони за договором № 6921/М від 14.01.2013 року.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань послуг, загальні положення про послуги визначені главою 63, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903, ч. 1 ст. 905 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором; строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свій обов'язок за Договором в повному обсязі, факт надання послуг та їх несплати відповідачем на суму 4780 грн.80 коп. матеріалами справи підтверджено, відповідачем не спростовано та не заперечено, а тому підлягає до стягнення в судовому порядку.

За таких обставин вимогу позивача щодо стягнення основного боргу в розмірі 4780 грн.80 коп. боргу суд вважає обґрунтованою, доказаною і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного суд позов визнає обґрунтованим і доказаним, тому із зазначених в позові підстав його задовольняє повністю.

На підставі статті 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Азот», , місцезнаходження: 18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72 на користь управління поліції охорони в Черкаській області, , місцезнаходження: 18008, м. Черкаси, вул. Хоменка, 3/1 4780 грн. 80 коп. заборгованості та 1600 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення підписано 15.12.2017 року.

Суддя В.М. Грачов