ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.12.2017 Справа № 905/2611/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В.

при секретарі судового засідання Часовському Є.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод», м. Авдіївка, Донецької області

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця» м. Лиман, Донецька область про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 15780,42 грн.

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився ;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю №5300 від 01.11.2017р;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод», м. Авдіївка, Донецької області звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця» м. Лиман, Донецька область про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 15780,42 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на той факт, що вагони №56451511, №53602454 з вантажем на станцію Авдіївка Донецької залізниці прибули з нестачею, яка підтверджена складеними комерційними актами №482803/193 та №482803/194 від 11.06.2017р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. 33, 54-56 Господарського процесуального кодексу України, ст. 315 ГК України, ст.ст. 12,25 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст. 110,114,127,129 Статуту залізниць України.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2611/17 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 14.11.2017р. позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2611/17.

У подальшому розгляд справи відкладався у відповідності до приписів ст. 77 Господарського процессуального кодексу України.

Представник позивача в судове засідання 14.12.2017р. не з`явився, через канцелярію господарського суду Донецької області надав клопотання №11/04/710 від 12.12.2017р., у якому просив позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без участі представника позивача.

11.12.2017р. через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшли заперечення №2022/488 від 01.12.2017р., в яких останній просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування суми збитків відсутні документи на підтвердження оплати вартості втраченого вантажу. Крім того, позивач невірно розрахував розмір нестачі, застосувавши коефіціент 1%, як відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів до високо-летючого коксуючого вугілля WELLMORE у вологому (9,0%) стані необхідно застосовувати коефіцієнт у розмірі 2%.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив посилаючись на обставини, викладені у відзиві №2022/488 від 01.12.2017р .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд встановив таке.

08.06.2017р. зі станції Чорноморська Одеської залізниці на станцію Авдіївка Донецької залізниці ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» (вантажовідправник) відправлено ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод» (вантажоодержувач) згідно залізничної накладної №41931114 вантаж вугілля кам`яне, не пойменоване в алфавіті. Високо-летюче коксуюче вугілля WELLMORE, навал.

При оформленні залізничної накладної №41931114 від 08.06.2016р. у вагоні №56451511 відповідачем вказано масу вантажу 68050,00 кг; у вагоні №900,00 кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (100 т).

Правильність внесених відомостей до вищезазначених накладних підтвердив своїм підписом представник відправника.

11.06.2017р. вагон №56451511 прибув на станцію Авдіївка Донецької залізниці. На підставі акту загальної форми №47890 від 10.06.2017р. на ст. Покровськ Донецької залізниці здійснено комісійне переважування вагону на справних 100-т електронних вагах вантажоотримувача, повірених 06.04.2017р., за результатами якого був складений комерційний акт №482803/193 від 11.06.2017р., оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту №482803/193 від 11.06.2017, за документом зазначена вага: нетто 68050 кг, тара 22350кг. При переваженні виявилось: брутто 88900 кг, нетто 66550 кг, тара 22350кг, що менше ваги у накладній на 1500 кг. Вагон перевантажувався двічі, результат не змінився. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 20 см, вкатана, плівкою проти видування не вкривалась, по документу зазначене маркування вапняним розчином, в наявності маркування не проглядається. У вагоні над 1 люками мається поглиблення близько 150см х 280 см х 20см-30см.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №482803/193 від 11.06.2017р. встановлено, що нестача у вагоні №56451511 складає 1500 кг.

11.06.2017р. вагон №53602454 прибув на станцію Авдіївка Донецької залізниці. На підставі акту загальної форми №643 від 11.06.2017р. на ст. Авдіївка Донецької залізниці здійснено комісійне переважування вагону на справних 100-т електронних вагах вантажоотримувача, повірених 06.04.2017р., за результатами якого був складений комерційний акт №482803/194 від 11.06.2017р., оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту №482803/194 від 11.06.2017р., за документом зазначена вага: нетто 68900 кг, тара 22650кг. При переваженні виявилось: брутто 90150 кг, нетто 67500 кг, тара 22650кг, що менше ваги у накладній на 1400 кг. Вагон перевантажувався двічі, результат не змінився. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Погрузка у вагоні на рівні бортів, ущільнена, плівкою проти видування не вкривалась, маркована вапняним розчином. У вагоні над 1 люками мається поглиблення близько 1,5м х0,5м х 0,8м, маркування в місці поглиблення відсутнє.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №482803/194 від 11.06.2017р. встановлено, що недостача у вагоні №53602454 складає 1400 кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути з відповідача збитки у вигляді нестачі у розмірі 15780,42 грн. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 1% маси нетто вантажу).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявний рахунокфактура №91355419 від 08.06.2017р. та акт прийому-передачі №91355419 від 08.06.2017р. до договору купівлі продажу №0103/11437 від 15.09.2014р., що засвідчує передання Приватним акціонерним товариством «МК «Азовсталь» Приватному акціонерному товариству Авдіївський коксохімічний завод, у тому числі, вантаж за залізничною накладною №41931114 від 08.06.2017р., на загальну суму до сплати 21032824,50 грн. без ПДВ, із визначенням постачальника ПрАТ « Металургійний комбінат «Азовсталь, покупця (вантажоотримувача) ПрАТ « Авдіївський коксохімічний завод.

З огляду на таке, суд приймає рахунок-фактуру №91355419 від 08.06.2017р., як документ відправника, які підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу у розумінні ч.1 ст.115 Статуту залізниць України.

Отже, твердження відповідача про відсутність доказів оплати вартості втраченого товару спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно матеріалів справи, у накладній у графі 20 найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж був відправлений у вологому стані.

Розрахунок вартості 1 тони вантажу у вагонах №56451511 та №53602454 здійснений позивачем на підставі акту прийому-передачі №91355419 від 08.06.2017р. та рахунка-фактури №91355419 від 08.06.2017р., з яких вбачається, що вартість 1 тони високо-летючого коксуючого вугілля WELLMORE за накладною №41931114 від 08.06.2017р. складає 8595,00 грн. без ПДВ.

Позивачем невірно розрахований розмір нестачі, а саме, природну втрату маси вантажу розраховано з урахуванням коефіцієнту 1%, в той час, як відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів до високо-летючого коксуючого вугілля WELLMORE у вологому стані необхідно застосовувати коефіцієнт у розмірі 2%.

Нестача вантажу у вагоні №56451511 становить 1500 кг, з урахуванням природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі та складає 139 кг (68050 х 2%) =1361; 1500 1361 = 139 кг;

Вартість нестачі з урахуванням норми природної втрати маси вантажу із застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, у вагоні №56451511 становить 1433,65 грн. з урахуванням ПДВ (139 кг х 10314,00/1000).

Отже, за розрахунками суду сума нестачі у вагоні №56451511 становить 1433,65 грн.

Нестача вантажу у вагоні №53602454 становить 1400 кг, з урахуванням природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі та складає кг (68900 х 2%) =1378; 1400 1378 = 22 кг;

Вартість нестачі з урахуванням норми природної втрати маси вантажу із застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, у вагоні №53602454 становить 226,90 грн. з урахуванням ПДВ (22 кг х 10314,00/1000).

Отже, за розрахунками суду сума нестачі у вагоні №53602454 становить 226,90 грн.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод до відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця є обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню у розмірі 1660,55 грн.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод», м. Авдіївка, Донецької області до відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця» м. Лиман, Донецька область про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 15780,42 грн.- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод», м. Авдіївка, Донецької області (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) збитки у вигляді нестачі у розмірі 1660,55 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 168,36 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

У судовому засіданні 14.12.2017 р. оголошено повний текст рішення.

Суддя О.В. Чернова