ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.12.2017 Справа № 904/8975/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

про стягнення інфляційних втрат, 3% річних за неналежне виконання грошового зобов'язання у розмірі 997 474,32 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 14-84 від 14.04.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 007.1Др-253-1217 від 01.12.2017

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" про стягнення заборгованості у розмірі 3 280 479, 25 грн., з яких: пеня у розмірі 2 283 004,93 грн., три відсотки річних у розмірі 143 701,38 грн., інфляційні втрати у розмірі 853 772,94 грн.

Позовні вимоги, мотивовані порушенням з боку Відповідача господарського зобовязання встановленого умовами договору №1125/14-ТЕ-4 на купівлю-продаж природного газу від 05.12.2014.

В ході вирішення спору Позивач зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з Відповідача суму 997 474,32 грн., з яких: три відсотки річних у розмірі 143 701,38 грн., інфляційні втрати у розмірі 853 772,94 грн.

Відповідач надав відзив по суті заявлених позовних вимог за змістом якого проти позову заперечував, посилаючись на те, що Позивачем до позовної заяви не додано доказів належного виконання ним умов договору щодо своєчасного направлення споживачу актів приймання-передачі природного газу, що є зловживанням правом згідно з п.13 ЦК України. Крім того, відповідач просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності в частині нарахування 3% річних та інфляційних саме з 10.10.14. Також, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду строком на два роки.

06.12.17 в судовому засіданні оголошено перерву до 13.12.17 відповідно до ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 13.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2013 між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - продавець, позивач) та публічним акціонерним товариством "Дніпропетровськгаз" (далі - покупець, відповідач) було укладено договір на купівлю-продаж природного газу № 13- 136-В (далі - договір).

Відповідно пунктів 1.1. та 1.2. договору продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ (далі - газ), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат покупця (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року газ обсягом до 2 110,00тис. куб.м., у тому числі по місяцях кварталів (тис.куб.м.) згідно з погодженими сторонами обсягами (а.с.22).

Продавець передає покупцю імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ "Національна акціонерне компанія "Нафтогаз України" - на газорозподільних станціях (ГРС)ДК "Укртрансгаз". Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ (пункт 3.1. договору).

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (пункт 3.3. договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використання газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункт 3.4. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на природний газ установлюється НКРЕ.

Пунктом 5.2. договору (в редакції додаткових угод №1 від 10.07.2013 року, №2 від 08.08.2013 року, №3 від 31.12.2013 року, №4 від 28.04.2014 року, №5 від 15.05.2014 року, №6 від 10.06.2014 року, № 7 від 05.09.2014 року, №8 від 10.11.2014 року, № 9 від 03.12.2014 року, № 11 від 05.02.2015 року, № 12 від 10.03.2015 року, № 13 від 03.04.2015 року, № 14 від 12.05.2015 року, № 15 від 03.06.2015 року, № 16 від 10.07.2015 року, № 17 від 12.10.2015 року, № 18 від 28.10.2015 року) сторонами узгоджено, що ціна за 1000 куб.м. газу становить: з 01 січня 2013 року - 3 509,00 грн., з 01 липня 2013 року - 3 459,00 грн., з 01 серпня 203 року - 3 459,00 грн., 01 січня 2014 року - 3 113,00 грн., з 01 квітня 2014 року - 4 020,00 грн., з 01 травня 2014 року - 4 724,00 грн., з 01 червня 2014 року - 4 724,00 грн., з 01 вересня 2014 року - 4 874,00 грн., з 01 листопада 2014 року - 5 100,00 грн., з 01 грудня 2014 року - 5 900,00 грн., з 01 лютого 2015 року - 5 700,00 грн., з 01 березня 2015 року - 8 900,00 грн., з 01 квітня 2015 року - 7 200,00 грн., з 01 травня 2015 року - 6 810,00 грн., з 01 червня 2015 року - 6 600,00 грн., з 01 липня 2015 року - 6 600,00 грн., з 01 жовтня по 31 жовтня 2015 року - 6 600,00 грн., з 01 листопада 2015 року - 6 469,63 грн., без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; - податок на додану вартість за ставкою - 20 %.

При цьому до сплати ціна за 1000 куб.м. природного газу передбачено:

- з 01 січня 2013 року - 3 658,98 грн., крім того ПДВ - 20% - 731,80 грн., усього з ПДВ - 4 390,78 грн.;

- з 01 липня 2013 року - 3 596,88 грн., крім того ПДВ - 20% - 719,38 грн., усього з ПДВ - 4 316,26 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 10.07.2013 року);

- з 01 серпня 2013 року - 3 587,98 грн., крім того ПДВ - 20% - 717,60 грн., усього з ПДВ - 4 305,58 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 2 від 08.08.2013 року);

- з 01 січня 2014 року - 3 237,36 грн., крім того ПДВ - 20% - 647,470 грн., усього з ПДВ - 3 884,83 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 3 від 31.12.2013 року);

- з 01 квітня 2014 року - 4 162,50 грн., крім того ПДВ - 20% - 832,50 грн., усього з ПДВ - 4 995,00 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 4 від 28.04.2014 року);

- з 01 травня 2014 року - 4 908,88 грн., крім того ПДВ - 20% - 944,80 грн., усього з ПДВ - 5 668,80 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 4 від 15.05.2014 року);

- з 01 вересня 2014 року - 4 874,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 981,78 грн., усього з ПДВ - 5 890,66 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 5 від 15.05.2014 року);

- з 01 червня 2014 року - 4 920,58 грн., крім того ПДВ - 20% - 984,12 грн., усього з ПДВ - 5 904,70 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 6 від 10.06.2014 року);

- з 01 вересня 2014 року - 5 073,58 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 014,72 грн., усього з ПДВ - 6 088,30 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 7 від 05.09.2014 року);

- з 01 листопада 2014 року - 5 304,10 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 060,82 грн., усього з ПДВ - 6 364,92,00 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 8 від 10.11.2014 року);

- з 01 грудня 2014 року - 6 120,10 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 224,02 грн., усього з ПДВ - 7 344,12 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 9 від 03.12.2014 року);

- з 01 лютого 2015 року - 5 916,10 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 183,22 грн., усього з ПДВ - 7 099,32 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 11 від 05.02.2015 року);

- з 01 березня 2015 року - 9 180,10 грн., крім того ПДВ - 20% - 14 836,02 грн., усього з ПДВ - 11 016,12 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 12 від 10.03.2015 року);

- з 01 квітня 2015 року - 7 562,80 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 512,56 грн., усього з ПДВ - 9 075,36 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 13 від 03.04.2015 року);

- з 01 травня 2015 року - 7 165,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 433,00 грн., усього з ПДВ - 8 598,00 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 14 від 12.05.2015 року);

- з 01 червня 2015 року - 6 950,80 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 390,16 грн., усього з ПДВ - 8 340,96 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 15 від 03.06.2015 року);

- з 01 липня 2015 року - 6 941,50 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 388,30 грн., усього з ПДВ - 8 329,80 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 16 від 10.07.2015 року);

- з 01 жовтня по 31 жовтня 2015 року - 6 868,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 373,74 грн., усього з ПДВ - 8 242,44 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 17 від 12.10.2015 року);

- з 01 листопада 2015 року - 6 735,72 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 347,15 грн., усього з ПДВ - 8 082,87 грн. (з урахуванням додаткової угоди № 18 від 28.10.2015 року).

Відповідно до пункту 6.1 договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 31.12.2013 року, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20 числа на ступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного Сторонами акту приймання-передачі газу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення (розділ 11 договору з урахуванням додаткових угод).

Відповідно до умов договору, протягом січня 2013 року - вересня 2015 року Позивач передав Відповідачеві природний газ на загальну суму 28 372 564,13 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи та підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу (а.с.50-82).

Відповідачем належним чином не виконано зобовязання за договором, порушено строки оплати за поставлений природній газ, передбачені пунктом 6.1. договору, що підтверджується випискою з операцій за спірним договором за період з 01.01.2013 по 30.06.2017.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивачем здійснено розрахунок 3% річних (за загальний період 22.07.14 по 23.11.15 по кожному акту окремо), розмір яких слав суму 143 701,38 грн.

Крім того, Позивач вимагає стягнення суми інфляційних втрат (за загальний період з жовтня 2014 по листопад 2015 по кожному акту окремо) у розмірі 853 772,94 грн.

Перевіривши правильність наданих суду розрахунків, суд дійшов висновку, що проведені Позивачем нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних, проведені вірно.

Як вище встановлено судом, до прийняття рішення у справі, Відповідач заявив про застосування строку позовної давності в частині нарахування 3% річних та інфляційних саме з 10.10.14.

Статтю 257 ЦК України, встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 9.2 договору, сторонами погоджено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості , штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю в 3 роки.

Згідно наданого у справу розрахунку, заявлена до стягнення суми 3% річних розрахована за період, починаючі з 22.07.14, інфляційні втрати розраховані починаючи із жовтня 2014 року.

Позивач звернувся з даним позовом до суду 10.10.2017 року, тобто, поза межами строків позовної давності для стягнення трьох відсотків річних, нарахованих до 10.10.2014, що згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови в задоволенні зазначеної частини вимог.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідача трьох відсотків річних у розмірі 143 551,95 грн., розрахованих за період із 10.10.2014 року по 23.11.2015 року, а також, інфляційних втрат у розмірі 853 772,94 грн. В решті заявлених позовних вимог слід відмовити.

Суд відхиляє доводи Відповідача з посиланням на неналежного виконання Позивачем умов договору щодо своєчасного направлення споживачу актів приймання-передачі природного газу, адже виходячи з умов п. 6.1. Договору, момент виникнення обовязку Відповідача здійснити оплату за газ, визначено вказівкою на календарну дату (20 число місяця, наступного за місяцем постачання газу), та не повязаний з фактом направлення актів приймання-передачі газу.

Щодо заяви відповідача про розстрочення рішення суду строком на два місяці, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи вказану заяву відповідач вказує на наявність обставин які ускладнюють виконання рішення суду. Так, основним видом діяльності ПАТ Дніпропетровськгаз, визначеним статутом товариства, є розподіл природного газу для бюджетних установ, підприємств і організацій, населення. До 01.07.15 серед основних видів діяльності була ще й поставка природного газу. Тривала криза неплатежів за спожитий природний газ вимушено призвела до порушення дисципліни розрахунків з боку відповідача по всім категоріям споживачів. Станом на 01.11.17 борг населення перед відповідачем за постачання природного газу становить 32 779 674,11 грн. Заборгованість бюджетних підприємств, установ, організацій за послуги з розподілу природного газу складає 38 224 746,93 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, надання розстрочення виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках в разі наявності обставин, що ускладнюють таке виконання або роблять його неможливим.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розглянувши заяву відповідача про розстрочку виконання рішення, слід зазначити, що наведені Відповідачем в обґрунтування поданої заяви обставини, є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності, яку відповідач здійснює на власний ризик. Позивач та відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Розстрочка виконання рішення суду призведе до надання переваг відповідачу в порівнянні з позивачем за відсутності для цього підстав.

З огляду на викладене, суд не убачає підстав для задоволення заяви відповідача, оскільки обставини, на які він посилається в обґрунтування вказаної заяви, за змістом ст. 121 ГПК України, не є підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно приписів ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сума судового збору, переплаченого позивачем в зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог, підлягає поверненню за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) три відсотки річних у розмірі 143 551,95 грн., інфляційні втрат у розмірі 853 772,94 грн., витрат зі сплати судового збору у розмірі 14 922,08 грн., видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Відмовити Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.17 по справі № 904/8975/17.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.12.2017

Суддя ОСОБА_3