ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2017 р. Справа № 911/3023/15

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника прокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Бучанської міської ради

до: 1. Комунального підприємства Бучабудзамовник Бучанської міської ради

2. Публічного акціонерного товариства Холдингова компанія Київміськбуд

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 комітету Бучанської міської ради Київської області

про визнання недійсною додаткової угоди до договору

за участю представників учасників процесу:

прокуратура ОСОБА_2, посвідчення № 029582 видане 13.10.2014;

позивач не зявився;

відповідач 1 не зявився;

відповідач 2 ОСОБА_3, предст. за довіреністю;

третя особа не зявився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Бучанської міської ради звернувся до господарського суду Київської області з позовом до комунального підприємства "Бучабудзамовник" Бучанської міської ради та публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" про визнання недійсною додаткової угоди № 3 від 03.07.2012, яка укладена між виконавчим комітетом Бучанської міської ради, комунальним підприємством "Бучабудзамовник" та публічним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд", до договору № 39 від 21.04.2006, який укладено між виконавчим комітетом Бучанської селищної ради, комунальним підприємством "Бучабудзамовник" та акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд"

Рішенням господарського суду Київської області від 06.02.2017 (суддя Христенко О.О.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017, позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.09.2017 рішення господарського суду Київської області від 06.02.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 911/3023/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Направляючи справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України в своїй постанові зазначив, що суди попередніх інстанцій не забезпечили здійснення правосуддя на засадах рівності та змагальності, оскільки позов заявлено прокурором в інтересах позивача Бучанської міськради, однак від останнього будь-яких пояснень, в чому полягають порушення відповідачем-2 її інтересів не подано, та не зясовано чи виконано відповідачем-2 вимоги чинного законодавства України в частині внесення певних фінансів на створення інфраструктури в межах розмірів визначених чинним законодавством.

Згідно ст. 11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Згідно автоматизованого розподілу справ, на підставі статті 21 Господарського процесуального кодексу України, справу № 911/3023/15 передано для розгляду судді Щоткіну О.В.

На підставі ухвали суду від 08.10.2017 справу прийнято справу № 911/3023/15 до свого провадження та призначено до розгляду на 09.10.2017 та зобовязано учасників провадження надати суду письмові пояснення, з урахуванням вказівок, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 04.09.2017.

Ухвалами суду від 09.10.2017 та від 30.10.2017 було відкладено розгляд справи.

27.10.2017 від Ірпінського відділу Києво-Святошинської прокуратури Київської області надійшли додаткові пояснення, які були залучені до матеріалів справи.

30.10.2017 через канцелярію суду відповідачем-2 було подано також письмові пояснення.

Згідно ухвали суду від 30.10.2017 було продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 27.11.17. Також було витребувано від Бучанської міської ради обґрунтовані письмові пояснення з посиланням на норми матеріального права в чому полягають порушення відповідачем-2 інтересів позивача під час укладення додаткової угоди № 3 від 03.07.2012 до договору № 39 від 21.04.2006, а також витребувано від публічного акціонерного товариства Холдингова компанія Київміськбуд обґрунтовані письмові пояснення з посиланням на норми матеріального права чи виконано відповідачем-2 вимоги чинного законодавства України в частині внесення певних фінансів на створення інфраструктури (чи передані ним до комунальної власності збудованих ним матеріальних обєктів), в межах розмірів, визначених чинним законодавством України.

27.11.2017 від Бучанської міської ради на адресу суду надійшли пояснення, в яких остання повідомляє про порушення її прав при укладенні спірної додаткової угоди, оскільки за результатами її укладення рада не може повною мірою забезпечити виконання тих завдань і повноважень, що передбачені ст. 32 ЗУ «Про місцеве самоврядування», а територіальна громада міста, як наслідок, позбавлена доступу до важливих обєктів соціального призначення.

27.11.2017 від представника публічного акціонерного товариства Холдингова компанія Київміськбуд надійшли пояснення, в яких він вказує на те, що прокуратурою в позовній заяві не наведено умов неправомірності вчиненого оспорюваного правочину, а тому, на його думку, в задоволенні позову слід відмовити.

Розгляд справи, відповідно до ухвали суду від 27.11.2017 було відкладено на 11.12.2017.

На адресу суду 07.12.2017 від прокуратури надійшли додаткові пояснення (вх. номер 26151), які залучені до матеріалів справи.

Позивач, відповідач-1 та третя особа своїх повноважних представників в судові засідання жодного разу не направили, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

З даного приводу суд зазначає, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка позивача, відповідача-1 та третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вирішив здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 82 ГПК України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 11.12.2017 було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, з урахуванням постанови ВГСУ від 04.09.2017, суд

встановив:

21.04.2006 року між ОСОБА_1 комітетом Бучанської міської ради (позивач), КП «Бучабудзамовник» (відповідач-1) та ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» було укладено Договір № 39, згідно з умовами п. 1.1 якого сторони домовились направляти свої сили на реалізацію Проекту, повязаного з будівництвом на земельній ділянці, визначеній у п. 1.2 цього Договору, що надається третьою особою відповідачу 2 на умовах договору оренди.

Перша черга: а) Перший пусковий комплекс - житловий будинок № 1; дитячий садок на 140 місць, інженерні мережі і споруди (в т. ч. підземний перехід), котельна; б) Другий пусковий комплекс - житловий будинок № 2, 3, школа на 900 місць.

Друга черга: а) Житловий будинок № 4, наземний багатоповерховий паркінг на 480 а/м, дольова участь у будівництві поліклініки на 600 відвідувань за зміну відповідно до додаткової угоди, але не менше опосередкованої вартості будівництва об`єктів медичних установ, рекомендованих Мінбудом (поліклініка на 150 відвідувань за зміну, лікарня на 90 ліжок).

Під об`єктом інвестування сторони розуміють квартири або нежитлові приміщення різного функціонального призначення (в т.ч. вбудовано-прибудовані приміщення, машиномісця у паркінгу, тощо), які після завершення будівництва стають окремим майном.

Згідно п. 1.2 Договору відомості про земельну ділянку: місце розташування: смт. Буча у межах вул. Вишнева, вул. Нове шосе, ОСОБА_4Хмельницького; кадастровий номер: розмір - 9, 7 га; цільове призначення: будівництво багатоповерхових житлових будинків житлового кварталу; рішення Про виділення земельної ділянки № 330-11-24 від 30.01.2003; документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою: рішення Про виділення земельної ділянки № 330-11-24 від 30.01.2003.

Відповідно до п. 1.3 Договору в рамках цього договору сторони є замовниками будівництва об`єкта, кожна із сторін в межах функцій та обов`язків, визначених даним Договором.

Пунктом 2.1 Договору № 39 від 21.04.2006 передбачено, що фінансування проектування та будівництва об`єкту здійснює відповідач-2 шляхом залучення коштів від юридичних та фізичних осіб.

Згідно п. 3.6 Договору сторони домовились, що відповідач-2 зобов`язаний організувати і здійснити виконання своїх обов`язків та реалізацію своїх прав і повноважень таким чином, щоб забезпечити: передачу третій особі квартир у с. Буча, безкоштовно 5 % від загальної площі житла та 2 % службового житла від загальної площі всіх квартир в об`єкті.

Відповідно до п.п. 13 п. 4.4 Договору відповідач-2 зобов`язується передати до комунальної власності територіальної громади: інженерні мережі, споруди, котельну, дитячий садок та школу.

Пунктом 5.1 Договору визначено строк його дії, згідно якого цей Договір діє з моменту його підписання сторонами до повного виконання ними своїх зобов`язань, але не пізніше строку закінчення дії договору оренди земельної ділянки.

01.06.2006 року між третьою особою, відповідачем-1 та відповідачем-2 було підписано додаткову угоду № 1 до Договору № 39 від 21.04.2006.

15.06.2010 року між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2 було підписано додаткову угоду № 2 до договору № 39 від 21.04.2006 р.

Рішенням ОСОБА_1 комітету Бучанської міської ради „Про укладення додаткової угоди до договору № 39 від 21.04.2006, укладеного між АТ ХК Київміськбуд, КП Бучабудзамовник та Бучанською міською радою від 19.04.2012 № 745, у звязку з розглядом звернення відповідача-2 щодо приведення у відповідність до вимог Закону України Про регулювання містобудівної діяльності Договору № 39 від 21.04.2006, укладеного між відповідачем-2, відповідачем-1 та позивачем, враховуючи ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, Прикінцеві положення вищезгаданого Закону щодо приведення у відповідність до вимог даного закону договори, враховуючи вимоги Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та розрахунки здійснені відповідачем-1, вирішено привести у відповідність до вимог Закону України Про регулювання містобудівної діяльності Договір № 39 від 21.04.2006, укладений між відповідачем-2, відповідачем-1 та позивачем шляхом підписання додаткової угоди. Надано повноваження першому заступнику міського голови на підписання додаткової угоди.

03.07.2012 року між третьою особою, відповідачем-1 та відповідачем-2 відповідно до п. 6.3 Рішення Бучанської міської ради Про затвердження Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста ОСОБА_4 від 29.03.2012 № 609-23-6 було підписано додаткову угоду № 3 до Договору № 39 від 21.04.2006, згідно з умовами п. 1 якої сторони дійшли згоди викласти п. 3.6 Договору у наступній редакції: „У зв`язку з будівництвом житлових будинків № 3 та № 4 кварталу забудови в межах вул. Нове шосе, вул. Вишневої та ОСОБА_4Хмельницького в м. Буча Київської області відповідач-2 передає третій особі шість квартир загальною площею 493,3 кв.м., на суму 2 663 820,00 грн. у житловому будинку № 14 по вул. Нове шосе в м. Буча Київської області та нежитлові приміщення № 4, 8, 9 загальною площею 388,80 кв.м. на суму 2 099 520,00 грн. у житловому будинку № 4 по вул. Б.Хмельницького в м. Буча Київської області.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 3 від 03.07.2012 до Договору № 39 від 21.04.2006 виконання умов щодо будівництва школи на 900 місць; наземного багатоповерхового паркінгу на 480 а/м; дольової участі у будівництві поліклініки на 600 відвідувань за зміну, але не менше опосередкованої вартості будівництва об`єктів медичних установ, рекомендованих Мінрегіонбудом (поліклініка на 150 відвідувань за зміну, лікарня на 90 ліжок), втрачають чинність з моменту підписання даної додаткової угоди.

Посилаючись на норми чинного законодавства, зокрема, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України Про планування і забудову територій, Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, інших нормативно-правових актів, прокурор вказує на те, що спірна Додаткова угода № 3 від 03.07.2012 до Договору № 39 від 21.04.2006, істотно порушує інтереси територіальної громади міста ОСОБА_4, оскільки фактично позбавляє її отримання визначеного розміру соціального та службового житла, школи, наземного паркінгу, підтримки у будівництві поліклініки, передбачених інвестиційним Договором.

У письмових поясненнях, поданих позивачем на виконання постанови Вищого господарського суду від 04.09.2017, Бучанська міська рада вказує на порушення її прав при укладенні спірної додаткової угоди, оскільки за результатами її укладення рада не може повною мірою забезпечити виконання тих завдань і повноважень, що передбачені ст. 32 ЗУ «Про місцеве самоврядування», а територіальна громада міста, як наслідок, позбавлена доступу до важливих обєктів соціального призначення.

Разом з тим, заперечуючи проти задоволення позовних вимог та зазначаючи про правомірність укладеної угоди, ПАТ «ХК «Київміськбуд» зазначає, що підставою укладення Додаткової угоди були зміни, що відбулися у сфері законодавчого регулювання містобудівної діяльності, а тому спірна угода підписана сторонами виключно з метою приведення у відповідність до норм чинного законодавства існуючого Договору. Також як зазначає відповідач-2, розмір пайового внеску складає 25,8% від вартості будівництва, що значно перевищує розмір визначений для сплати ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». А тому, оскільки прокуратурою не наведено умов неправомірності вчиненого правочину, підстав для задоволення позову немає.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням вказівок викладених в постанові Вищого господарського суду від 04.09.2017, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 27-1 Закону України Про планування і забудову територій (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів належить до відання відповідних органів місцевого самоврядування.

Замовник, який має намір здійснити будівництво об`єкта містобудування у населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягає у відрахуванні замовником після прийняття об`єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

До пайової участі (внеску) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів не залучаються замовники у разі здійснення будівництва: об`єктів будь-якого призначення на замовлення органів державної влади або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного та/або місцевих бюджетів; будівель закладів освіти та культури, фізичної культури і спорту, медичного та оздоровчого призначення; будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла; об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється на конкурсній основі; об`єктів, що споруджуються замість пошкоджених або зруйнованих внаслідок стихійного лиха чи техногенних аварій; об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, що споруджуються за кошти інвесторів.

Відповідно до ч. 8 ст. 27-1 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема, житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі (внеску) замовника, встановленої цією статтею.

Частинами 13, 14 ст. 27-1 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що пайовий внесок сплачується в повній сумі єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Граничний термін сплати пайового внеску не повинен перевищувати одного місяця після прийняття об'єкта містобудування в експлуатацію.

Кошти, отримані як пайова участь (внесок) замовників об`єктів містобудування, можуть використовуватися виключно на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

Пунктом 6.3 Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста ОСОБА_4, затвердженого рішенням Бучанської міської ради від 29.03.2012 № 609-23-6, передбачено, що крім пайової участі, додатково може здійснюватися передача житлових або нежитлових приміщень за погодженням та домовленістю сторін.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (в редакції чинній на момент укладення спірного договору) порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч.3 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»).

До пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва: 1) об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів; 2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення; 3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла; 4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках; 5) об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів; 6) об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури; 7) об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру; 8) об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів; 9) об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об'єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); 10) об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків. (ч.4 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до ч. 7 ст. 40 цього ж закону (в редакції чинній на момент укладення спірного договору) органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених ч. 5 ст. 30 цього Закону.

Частиною 10 ст. 40 цього ж закону (в редакції чинній на момент укладення спірного договору) передбачено, що кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

Частиною 5 ст. 30 цього ж закону (в редакції чинній на момент укладення спірного договору) передбачено, що якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються у комунальну власність.

У разі якщо кошторисна вартість будівництва інженерних мереж та/або об`єктів інженерної інфраструктури перевищує розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту, орган місцевого самоврядування приймає рішення про відшкодування замовнику різниці між здійсненими витратами та розміром пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Згідно ч. 7 Прикінцевих положень цього ж закону якщо договором про пайову участь, який укладений до набрання чинності цим Законом, передбачена сплата пайової участі замовником будівництва (повністю або частково) в обсягах інших, ніж визначено цим Законом, такий договір підлягає приведенню у відповідність із цим Законом.

Будь-які рішення органів місцевого самоврядування про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ прийнятих в експлуатацію об'єктів містобудування, крім пайової участі відповідно до цього Закону, прийняті до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із цим Законом.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Пунктами 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009 № 9 передбачено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (ст.ст. 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Як вбачається із матеріалів справи предметом спірної додаткової угоди № 3 від 03.07.2012 до Договору № 39 від 21.04.2006, укладеної між третьою особою, відповідачем-1 та відповідачем-2, є передача на виконання п. 6.3. Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста ОСОБА_4, затвердженого рішенням Бучанської міської ради Про затвердження Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста ОСОБА_4 від 29.03.2012 № 609-23-6 (в якості сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста ОСОБА_4) відповідачем-2 на користь третьої особи шести квартир загальною площею 493,3 кв.м., на суму 2 663 820,00 грн. у житловому будинку № 14 по вул. Нове шосе в м. Буча Київської області та нежитлових приміщень №№ 4, 8, 9 загальною площею 388,80 кв.м. на суму 2 099 520,00 грн. у житловому будинку № 4 по вул. Б.Хмельницького в м. Буча Київської області, у зв`язку із чим, виконання умов щодо будівництва школи на 900 місць; наземного багатоповерхового паркінгу на 480 а/м; дольової участі у будівництві поліклініки на 600 відвідувань за зміну, але не менше опосередкованої вартості будівництва обєктів медичних установ, рекомендованих Мінрегіонбудом (поліклініка на 150 відвідувань за зміну, лікарня на 90 ліжок), зазначені в п. 1.1 Договору, втратили чинність з моменту підписання даної додаткової угоди, що не відповідає та суперечить положенням Закону України Про планування і забудову територій, Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, іншим нормативно-правовим актам в редакціях, що діяли на момент вчинення правочину, так як вищевказаними положеннями ст. 27-1 Закону України Про планування і забудову територій, ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, в редакціях, що діяли на момент вчинення правочину, була встановлена заборона органам місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених ч. 5 ст. 30 цього Закону.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що спірна додаткова угода № 3 від 03.07.2012 до Договору № 39 від 21.04.2006, укладена між третьою особою, відповідачем-1 та відповідачем-2, суперечить вищезазначеним нормам законодавства, та порушує права позивача, оскільки за результатами її укладення рада не може повною мірою забезпечити виконання тих завдань і повноважень, що передбачені ст. 32 ЗУ «Про місцеве самоврядування», а територіальна громада міста, як наслідок, позбавлена доступу до важливих обєктів соціального призначення, а тому позовні вимоги прокурора про визнання Додаткової угоди недійсною, є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується пояснень відповідача - 2 стосовно здійсненого розрахунку суми коштів, які АТ ХК «Київміськбуд» має сплатити за збудовані обєкти, що становить 85 332 351,55 грн., та у відсотковому еквіваленті дорівнює 25,8 % від вартості будівництва, а тому ця сума значно перевищує розмір визначений для сплати пайової участі, слід зазначити наступне.

Як зазначалось вище, відповідно до ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається в договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Крім того, саме орган місцевого самоврядування відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає та нараховує розмір пайової участі для осіб, що здійснюють забудову в межах населеного пункту.

Таким чином, розрахунок проведений представником АТ ХК «Київміськбуду» не відповідає вимогам статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки проведений лише на підставі підрядних договорів, а не кошторисної вартості всього будівництва, як це передбачено Законом, а тому вищевказаний розрахунок проведений без дотриманням вимог Закону та не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 32,34 ГПК України для визначення реального розміру пайового внеску АТ ХК «Київміськбуд», який зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста ОСОБА_4 відповідно до вимог Закону.

Стосовно розподілу судових витрат у даній справі слід зазначити наступне.

Приписами ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 4.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Згідно ст. 49 ГПК України, судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

Зважаючи на те, що на момент подачі позовної заяви, прокурор був звільнений від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 1218,00 грн. покладається на відповідачів порівну (по 609,00 грн. з кожного) та підлягає стягненню в дохід державного бюджету.

При цьому, під час розгляду справи в апеляційній та касаційній інстанції, та скасування рішення господарського суду Київської області, яким було відмовлено в позові прокурору (ОСОБА_5М.), прокурором було сплачено 1 339, 80 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги (платіжне доручення № 297 від 04.03.2016) та 1461, 60 грн. судового збору за подачу касаційної скарги (платіжне доручення № 1797 від 29.08.2016).

Зважаючи на те, що при новому розгляді позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів порівну на користь позивача судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1339,80 грн. (з кожного з відповідачів по 669,90 грн.) та за подачу касаційної скарги в сумі 1461, 60 грн. (з кожного з відповідачів по 730,80 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82 -85 ГПК України, господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 03.07.2012 до Договору № 39 від 21.04.2006, укладену між ОСОБА_1 комітетом Бучанської міської ради, Комунальним підприємством Бучабудзамовник Бучанської міської ради та Публічним акціонерним товариством Холдингова компанія Київміськбуд.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Бучабудзамовник» Бучанської міської ради (08292, Київська область, м. Буча, ОСОБА_4Хмельницького, 4, ) в доход Державного бюджету України - 609 (шістсот дев`ять) грн. 00 коп. судового збору.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. Суворова, 4/6, ) в доход Державного бюджету України - 609 (шістсот дев`ять) грн. 00 коп. судового збору.

5. Стягнути з Комунального підприємства «Бучабудзамовник» Бучанської міської ради (08292, Київська область, м. Буча, ОСОБА_4Хмельницького, 4, ) на користь Прокуратури Київської області (, р/р 5641, МФО 820172, Державна казначейська служба України у м. Києві) 669 (шістсот шістдесят девять) грн. 90 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги та 730 (сімсот тридцять) грн. 80 коп. судового збору за подачу касаційної скарги.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. Суворова, 4/6, ) на користь Прокуратури Київської області (, р/р 5641, МФО 820172, Державна казначейська служба України у м. Києві) 669 (шістсот шістдесят девять) грн. 90 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги та 730 (сімсот тридцять) грн. 80 коп. судового збору за подачу касаційної скарги.

7. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 22.12.2017

Суддя О.В. Щоткін