ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" грудня 2017 р. Справа № 5023/3166/12

вх. № 289

Суддя господарського суду: Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання: Васильєва Л.О.

розглянувши матеріали скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ на дії органу державної виконавчої служби по справі

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків

про стягнення коштів

за участі представників:

скаржника - Яковенко П.А., довіреність № 260/16 від 27.12.2016 року;

боржника - не з'явився,

ДВС - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача про стягнення коштів у сумі 103907733,70 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання з боку відповідача покладених на нього обов'язків за договором поставки природного газу за державні кошти № 06/10-2245 БО-32 від 20 грудня 2010 року, з урахуванням чого просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 89436410,38 грн., пеню в розмірі 6766401,06 грн., індекс інфляції в розмірі 3896905,92 грн. та 3 % річних в розмірі 3808016,34 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати.

Рішенням суду від 25.09.12р. позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", (61037, м. Харків, вул.Доброхотова, буд. 11, р/р 13, банк: ВАТ "Ощадбанк", МФО 351823, ) на користь Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", (04116, м. Київ, вул. Шолуденко,1, р/р 7001 в ФПАТКБ "Південкомбанк", м. Київ, МФО 320876 , ) - 89436410,38 грн. основного боргу, 3896905,92 грн. інфляційних витрат, 3808016,34 грн. 3% річних, 940529,75 грн. пені, 64380,00 грн. судового збору.

28.11.12р. на виконання рішення суду видано відповідний наказ та направлено його стягувачу для пред`явлення його до виконання.

04.12.17р. стягувач звернувся до суду зі скаргою на дії органу державної виконавчої служби в якій просить суд:

- визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у винесенні постанови ВП № 35848721 про зупинення вчинення виконавчих дій від 08.11.17р. з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 28.11.12р. у справі № 5023/3166/12;

- визнати недійсною постанову ВП № 35848721 про зупинення вчинення виконавчих дій від 08.11.17 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 28.11.12р. у справі № 5023/3166/12.

Ухвалою суду від 06.12.17р. скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ на дії органу державної виконавчої служби прийнято судом та призначено до розгляду в судовому засіданні на "14" грудня 2017 р. о 12:00.

13.12.17р. від ДВС надійшло електронною поштою клопотання про відкладення розгляду скаргу у зв`язку з тим, що копії матеріалів виконавчого провадження до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області не надійшли, в зв'язку з чим ДВС позбавлена своєчасно надати суду пояснення на скаргу, висловити свою правову позицію та виконати вимоги ухвали суду.

14.12.17р. від ДВС надійшло поштою клопотання (повторно) про відкладення розгляду скаргу.

Суд, дослідивши клопотання представника ДВС про відкладення розгляду скарги, відмовляє в їх задоволенні, як необґрунтованих та таких, що не підтверджені належними доказами.

14.12.17р. від боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги у зв`язку з відрядженням уповноваженого представника боржника.

Суд, дослідивши клопотання представника боржника про відкладення розгляду скарги, відмовляє в його задоволенні та вважає неповажними причини неявки представника відповідача у судове засідання, керується ч. 1 ст. 28 ГПК України. Згідно її положень справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Пояснень щодо причин неприбуття в судове засідання інших представників боржника також не надано.

Представник скаржника в судовому засіданні 14.12.17р. вимоги скарги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити їх.

Представник боржника в судове засідання 14.12.17р. не з`явився.

Представник ДВС в судове засідання 14.12.17р. не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає за можливе задовольнити її частково, у зв`язку з наступним.

На виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - орган ДВС) перебуває наказ господарського суду Харківської області від 28.11.12р. у справі № 5023/3166/12 про стягнення з КП «Харківські теплові мережі» (далі - боржник) на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» (далі - Компанія, стягувач) 89436410,38 грн. основного боргу, 940 529,75 грн. пені, 3896 905,92 грн. інфляційних втрат, 3 808 016,34 грн. 3% річних та 64 380,00 грн. судового збору.

27.12.12р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

20.11.17р. на адресу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» від органу ДВС надійшла постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 08.11.17р. ВП № 35848721 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 28.11.12р. №5023/3166/12.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.16 № 1402-VІІІ визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016р. №1403-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених законом випадках на приватних виконавців.

Засадами виконавчого провадження згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» є: верховенство права, обов'язковість виконання рішень, законність, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців тощо.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

30.11.2016р. набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016 № 1730-VІІІ, яким внесені зміни до статей 27, 34, 35, 39, 59 Закону України «Про виконавче провадження». Внесені зміни передбачають умови щодо зупинення виконавчих дій та зняття арештів з майна та коштів боржників, що включені до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 16.06.2017 № 152 Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Пунктом 10 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання Реєстраційний номер виконавчого провадження: 37888628 та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Згідно до частини четвертої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до частини шостої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дії до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії».

Так, 08.11.17р., на виконання вищевказаних положень, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, було прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до п. 10 ч. І ст. 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, державний виконавець, приймаючи оскаржувану постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, не взяв до уваги наступні обставини.

Згідно ч.4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Відповідно до наказу господарського суду Харківської області від 28.11.12 № 5023/3166/12 з боржника стягнуто на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 89 436 410,38 грн. основного боргу, 940 529,75 грн. пені, 3 896 905,92 грн. інфляційних втрат, 3 808 016,34 грн. 3% річних та 64 380,00 грн. судового збору.

Так, заборгованість щодо стягнення судового збору не підпадає під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Тобто, на законодавчому рівні встановлений вичерпний перелік заборгованості, виконавче провадження за якою підлягає зупиненню і розширеного тлумачення такого переліку не передбачено.

Станом на час розгляду даної скарги, судовий збір боржником не сплачено, за даними бухгалтерського обліку Компанії обліковується заборгованість Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» по справі № 5023/3166/12 в розмірі 64 380,00 грн. (сума судового збору).

Таким чином, державним виконавцем безпідставно, всупереч вимогам законодавства, винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 08.11.17р. ВП № 35848721.

Згідно з положеннями ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання.

Тобто, виконання судового рішення в порядку та в межах повноважень, закріплених законом, є одним з основних конституційних принципів, які характеризують державу як правову.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Тобто, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом, з чим погодився і Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11.03.2011р. № 2-рп/2011.

Таким чином, в результаті зупинення вчинення виконавчих дій порушуються права стягувача на отримання належних йому за рішенням суду коштів (судовий збір).

Оскільки, в даному випадку, під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" не підпадає лише заборгованість щодо стягнення судового збору, то суд, вважає за можливе задовольнити скаргу стягувача частково, а саме в частині зупинення виконавчих дій щодо стягнення судового збору в сумі 64380,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 121-2 ГПК України скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Керуючись ст.22, 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотань ДВС про відкладення розгляду скарги - відмовити.

2. В задоволенні клопотання боржника про відкладення розгляду скарги - відмовити.

3. Скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ на дії органу державної виконавчої служби задовольнити частково.

4. Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови ВП № 35848721 про зупинення вчинення виконавчих дій від 08.11.17 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 28.11.12 у справі № 5023/3166/12 в частині зупинення вчинення виконавчих дій щодо стягнення з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків судового збору в сумі 64380,00 грн.

5. Визнати недійсною постанову ВП № 35848721 про зупинення вчинення виконавчих дій від 08.11.17 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 28.11.12 у справі № 5023/3166/12 в частині зупинення вчинення виконавчих дій щодо стягнення з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків судового збору в сумі 64380,00 грн.

6. В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

7. Апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Суддя Шарко Л.В.