ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.12.2017 Справа № 920/985/17

Господарський суд Сумської області, у складі головуючого судді Спиридонової Н.О., при секретарі судового засідання Гребенюк С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 920/985/17 в порядку загального позовного провадження

за позовом Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Світ-М», м. Суми,

про стягнення 921380 грн. 17 коп. та дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 1386/03.02.02-17 від 04.07.2017),

від відповідача: не зявився

Суть спору: позивач просить суд достроково розірвати договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Прикордонна, укладений 18.12.2006 між Сумською міською радою та Приватним підприємством «Світ», правонаступником якого є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Світ-М»; стягнути з відповідача на свою користь 921380 грн. 17 коп. заборгованості з орендної плати за вказаним договором; покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи, що провадження у даній справі було порушено 20.10.2017, а в даному судовому засіданні суд перейшов до розгляду справи по суті, то суд розглядає дану справу в порядку загального позовного провадження та здійснює розгляд справи із стадії розгляду справи по суті і за правилами ГПК України, з урахуванням змін, які набрали чинності 15.12.2017.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не подав, ухвали суду від 20.10.2017 та від 02.11.2017 повернулись до суду з відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

20.12.2017 до суду надійшла заява позивача із зазначенням реквізитів.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд встановив.

18.12.2006 між Сумською міською радою та Приватним підприємством «Світ», правонаступником якого є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Світ-М» укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - Договір), посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 2848 та зареєстрований у Сумському міжрайонному реєстраційному відділенні Сумської районної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 17.07.2008 за реєстровим № 18, за умовами якого визначено, що позивач (орендодавець) надає, а відповідач (орендар) приймає в строкове платне користування (в оренду) до 06.12.2055 земельну ділянку площею 1,8200га, яка знаходиться по вул. Прикордонній в м. Суми під розміщення сміттєпереробного заводу.

Зазначений Договір оренди було укладено на підставі рішення Сумської міської ради від 06.12.2006 № 257-МР «Про надання в оренду земельної ділянки по вул. Прикордонній приватному підприємству «Світ».

Так, відповідно до пункту 1.2 розділу 1 «Предмет договору» договору оренди земельної ділянки площею 1,8200 га по вул. Прикордонна викладено в наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору становить 3799250,00 грн.».

У розділі 3 договору «Орендна плата» викладено у наступній редакції: «Орендна плата на рік становить 1,0% від нормативної грошової оцінки землі. Складовими частинами розрахунку орендної плати є: розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки постійна величина, що застосовується для проведення розрахунку орендної плати; нормативна грошова оцінка землі станом на момент укладення договору; коефіцієнт індексації, що враховується при щорічному перерахунку грошової оцінки землі згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію грошової оцінки землі» № 783 від 12.05.200. Орендна плата обовязково перераховується щорічно станом на 01 січня поточного року в разі зміни розміру коефіцієнта індексації, що застосовується при проведенні розрахунку грошової оцінки землі, про що повідомляється орендар. Розмір річної орендної плати на 2006 рік становить 37992,50 грн., що становить 3166,04 грн. за місяць».

Таким чином, розділом 3 Договору від 18.12.2006 сторони за взаємною згодою встановили, що орендна плата на рік становить 1,0% від нормативної грошової оцінки землі, а також, що складовими частинами розрахунку орендної плати є: 1) розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки постійна величина, що застосовується для проведення розрахунку орендної плати; 2) нормативна грошова оцінка землі станом на момент укладення договору.

Тобто, відповідач усвідомлював, що саме таким чином здійснюється розрахунок орендної плати.

Згідно зі с. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

Умовами п. 4.2. договору передбачено, що орендар зобовязаний у відповідності з розділом 3 договору своєчасно вносити орендну плату.

Відповідно до п. 4.1. орендодавець має право, зокрема вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначення, визначеним у пункті 2.1. цього договору; забезпечення екологічної безпеки землекористування шляхом додержання вимог земельного природоохоронного законодавства України, державних та місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі; своєчасного внесення орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те , що відповідач не виконує умови договору оренди земельної ділянки від 18.12.2006 щодо сплати орендної плати та невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що орендар повинен завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою у встановленому порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору.

Як вбачається з відповідного напису на Договорі, його державна реєстрація за реєстраційним № 18 здійснена 17.07.2008. Таким чином, кінцевий строк забудови земельної ділянки будівництва сміттєпереробного заводу було 17.07.2011.

14.08.2017 Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради було проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Прикордонна. За результатами обстеження було складено акт обстеження земельної ділянки № 6 від 14.08.2017 (а.с. 17), в якому зазначено, що будівництво сміттєпереробного заводу не розпочалося, на ній відсутні будь-які будівельні матеріали і будівельна техніка, земельна ділянка потроху починає приходити в занедбаний стан (заростає бурянами та дрібним чагарником).

Відповідно до п. 4 ст. 416 ЦК України право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Листом № 06.01-16/306 від 20.02.2017 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради звернувся до орендаря, в якому повідомив останнього про наявність порушень укладеного договору оренди земельної ділянки і про те, що у підприємства виник борг по орендній платі за землю у 2015 році і на початок поточного року складає близько 740 тис. грн. (а.с. 22), проте відповіді на даний час не отримав.

Головне управління ДФС України у Сумській області листом № 7331/18-28-12-03 від 08.09.2017 повідомило Сумську міську раду про те, що ТОВ «Світ-М» використовуючи земельну ділянку податкове зобовязання по орендній платі за земельну ділянку у 2015-2017 роках не сплачує і станом на 30.08.2017 сума податкового боргу становить 921380,17 грн. (а.с. 21).

Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону України «Про оренду землі»)

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, і платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Як встановлено судом, у порушення умов договору оренди земельної ділянки від 18.12.2006, відповідач має заборгованість зі сплати орендної плати за користування землею станом на 30.08.2017 в розмірі 921380,17 грн., що підтверджується долученим до матеріалів заяви листом Головного управління ДФС у Сумській області № 1331/18-28-12-03 від 08.09.2017.

Таким чином, твердження позивача щодо несплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди земельної ділянки від 18.12.2006 підтверджується матеріалами справи.

Поряд з цим слід зазначити, що згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно статті 615 зазначеного Кодексу, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Факт порушення відповідачем своїх договірних зобовязань у частині своєчасного та у повному обсязі внесення орендної плати доведений позивачем і встановлений судом. Відсутність своєї вини відповідач, як особа, що порушила зобовязання, суду не довів.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 921380,17 грн. заборгованості по сплаті орендної плати згідно умов Договору оренди земельної ділянки від 18.12.2006.

Розглянувши вимогу позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки від 18.12.2006, суд зазначає наступне.

Як на підстави для розірвання спірного договору оренди землі позивач посилається на невикористання орендованої земельної ділянки для забудови більш ніж три роки підряд (ст. 416 Цивільного кодексу України).

Як вже зазначалось вище, згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 цього Закону передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом 5.4. Договору оренди земельної ділянки від 18.12.2006 передбачена можливість розірвання договору оренди землі, зокрема за рішенням суду, в порядку, встановленому законом; в разі коли орендар використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично (протягом півроку) не сплачує орендну плату, порушення строків завершення забудови земельної ділянки, встановлених п. 4.2. цього договору.

Матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасності сплати орендних платежів за договором оренди земельної ділянки від 18.12.2006.

Відповідно до підпункту 2.20 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» передбачено, що у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі», у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно із підпунктом 2.23 пункту 2 вищезазначеної Постанови розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Матеріали справи свідчать про неналежне виконання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки - систематичну несплату ним орендної плати та наявність заборгованості по орендній платі.

У той же час, відповідно до ч. 1 ст. 416 Цивільного кодексу України право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі, зокрема, невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Відповідно до статей 24 та 25 даного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення останнім орендної плати, а орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Статтею 143 Земельного кодексу України передбачено, що підставою примусового припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Таким чином, аналіз наведених норм діючого законодавства та умов договору свідчить, що підставою розірвання договору є саме використання орендарем землі не за цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, що встановлена договором, а не той факт, що будівельні роботи не було розпочато.

Зазначену правову позицію наведено у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 у справі № 911/2845/13, від 21.01.2015 у справі № 910/16306/13.

За таких обставин, суд зазначає, що посилання позивача на ст. 416 Цивільного кодексу України як на підставу для розірвання договору оренди земельної ділянки є недоцільним, оскільки за умовами укладеного договору оренди в оренду була передана земельна ділянка несільськогосподарського призначення землі комунальної власності, цільове призначення землі не змінювалось.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин, суд зазначає про наявність правових підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки саме з підстав систематичної несплати орендної плати за землю (даний факт підтверджений відомостями, наданими податковим органом), а не з підстав невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

У відповідності до вимог статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За вказаних обставин, на підставі досліджених у судових засіданнях доказів суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог та про їх задоволення.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. та 13820 грн. 70 коп. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 629, 651 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 178, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Достроково розірвати договір оренди земельної ділянки від 18.12.2006, який укладено між орендодавцем Сумською міською радою та орендарем Приватним підприємством «Світ», правонаступником якого є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Світ-М» (), який посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 2848, зареєстровано у встановленому законом порядку у Сумському міжрайонному реєстраційному відділенні Сумської районної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 17 липня 2008 року за реєстровим № 18.

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Світ-М» (40024, м. Суми, вул. Прокофєва, 36, ) на користь Сумської міської ради (отримувач: УК у м. Сумах/ м. Суми код доходу 18010600 (місцевий бюджет), р/р 0002, код доходу 18010600, банк отримувача: ГУДКСУ у Сумській області, м. Суми, МФО 837013, код отримувача: 37970593) 921380 грн. 17 коп. заборгованості по сплаті орендної плати, 15420 грн. 70 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 21.12.2017.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Спиридонова