ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа № 925/1456/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Кучеренко О.І., з секретарем судового засідання Голосінською Н.М., за участю представників сторін :

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Фермерського господарства "Слобідське"

до Приватного акціонерного товариства "Украгро НПК"

про стягнення 24,159 тон аміачної селітри та неустойки,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача вартість недопоставленої продукції у сумі 213807 грн. 13 коп. або аміачну селітру (фас.1000кг) в кількості 24,159 т. та 3% від вартості недопоставленого товару 6414 грн. 21 коп. У поясненнях до позову від 27.11.2017 позивач уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача недопоставлену аміачну селітру (фас.1000кг) в кількості 24,159 т. та неустойку 3% від вартості недопоставленого товару, що становить 6414 грн. 21 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору поставки №В609 від 15.11.2016 позивачем було здійснено попередню оплату за товар (аміачну селітру), проте відповідач поставку здійснив частково, недопоставивши товар у кількості 24,159 т. та не повернув отримані кошти, що і стало підставою звернення позивача із цим позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, із врахування заяви про уточнення позовних вимог та просив їх задовольнити з підстав та мотивів, зазначених у позовній заяві.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, вдруге у судове засідання не з'явився. Від відповідача до суду надійшли електронні повідомлення від 27.11.2017 та від 06.12.2017 аналогічного змісту про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому судовому засіданні.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, прийшов до висновку, що підстав для відкладення розгляду справи у нього немає, виходячи з такого: 28.11.2017 розгляд справи відкладалася у звязку з відсутністю відповідача, хоча суд мав достатньо підстав для встановлення належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи (в матеріалах справи наявні поштові повідомлення про отримання ухвали суду про порушення провадження у справі, яка направлялася на дві адреси відповідача), проте з метою надання можливості відповідачеві надати заперечення з приводу заявлених вимог, суд відклав розгляд справи. На разі відповідач не скористався з наданої можливості, а направив суду чергове електронне повідомлення про відкладення розгляду справи, у звязку з неможливістю явки представника відповідача у судове засідання, при цьому не довівши поважність причини неприбуття свого представника.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні (пункт 3.9.2. постанови пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Таким чином, керівник приватного акціонерного товариства Украгро НПК не був позбавлений можливості уповноважити іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з юридичною особою трудовими відносинами, або зявитися в судове засідання особисто.

На підставі ст.75 ГПК України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 12.12.2017 оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

15 листопада 2016 року між Фермерським господарством «Слобідське» (покупець позивач у справі) та Приватним акціонерним товариством «Украгро НПК» (постачальник-відповідач у справі) був укладений договір поставки №В609 (далі договір), за умовами якого постачальник зобовязувався поставити покупцеві в обумовлені договором строки товар (селітру аміачну кількістю 136 тон).

Загальна вартість товару за цим договором складає 856800,00 грн. (пункт 2.1 договору). Поставка товару здійснюється повністю чи окремими партія за вибором постачальника протягом 60днів на умовах повної попередньої оплати. Товар, повинен бути повністю оплачений протягом 3 днів із дати укладення цього договору (п.4.1 договору).

У випадку несвоєчасної поставки товару покупцю, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,02% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення поставки, але не більше 3% від вартості несвоєчасно поставленого товару (пункт 5.1 договору).

Позивач вказує, що він належним чином виконав свої зобовязання, перерахувавши постачальнику попередню оплату платіжними дорученнями №914 від 16.11.2016 на суму 428400,00 грн. та №917 від 17.11.2016 на суму 428400,00 грн. Однак в обумовлений договором строк відповідач поставив товар лише частково на суму 704600,00 грн.

25.09.2017 позивач направив відповідачу претензію №1 щодо недопоставки продукції, у якій вимагав провести допоставку продукції в розмірі 24,159 тон на суму 195422,00 грн. (у звязку із подорожчанням цієї продукції) або перерахувати цю суму коштів протягом 5 днів та попередив про звернення до суду у випадку її невиконання.

25.09.2017 між сторонами було складено акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.11.2016 по 25.09.2017, у якому вказано, що заборгованість ПАТ «Украагро НПК» перед ФГ «Слобідське» складає 152200,00 грн. Акт підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Невиконання у визначений вимогою строк, постачальник товар так і не поставив, гроші добровільно не повернув, що стало підставою для звернення позивача з цим позовом. Окрім того, позивач нарахував відповідачу договірної пені у сумі 6414 грн. 21 коп. із розрахунку 3% від вартості несвоєчасно поставленого товару. В обґрунтування вимог про стягнення неустойки, позивач вказує на те, що на час розгляду справи аміачна селітра подорожчала в ціні і тому розрахунок неустойки був зроблений ним з врахуванням вартості аміачної селітри, яка склалася на 06.11.2017 у розмірі 8850,00 грн., виходячи з кількості недопоставленого товару 24,159 тон. на суму 213807,15 грн.

Судом встановлено, що господарські зобовязання, які виникли між сторонами з моменту укладення договору, за своєю правовою природою є відносинами, з договору поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1, 2 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено п. 4.1 договору поставка товару здійснюється за умови попередньої оплати, товар, що підлягає поставці повинен бути повністю оплачений протягом трьох днів з дня укладення цього договору. Судом встановлено, що позивач у визначений договором строк, двома платіжними дорученнями №914 та №917 від 16.11.2016 та від 17.11.2016 перерахував відповідачу попередню оплату вартості товару, визначеного п.2.1 договору у загальній сумі 856800,00 грн.

Сторони за договором узгодили, що аміачна селітра поставляється постачальником повністю або окремими партіями протягом 60 днів з дня повної оплати товару, тобто, відповідач зобовязався поставити товар покупцю не пізніше 16.01.2017.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач згідно видаткової накладної №В80 від 20.02.2017 поставив позивачу 64 тонни аміачної селітри на суму 403 200,00 грн. Крім того, згідно видаткової накладної №В444 від 15.05.2017 відповідач поставив, а позивач прийняв і зарахував у виконання договору такий товар: аміачна селітра у кількості 1 т, екоплант 43,2 т, нітроамофоска -1,45 т, амофос 1,6т, всього на суму 301 400,00 грн.

На підтвердження зарахування вказаного товару в рахунок, укладеного між сторонами договору свідчить той факт, що позивач прийняв поставлений товар, а залишок непоставленого товару, сторони підтвердили, підписавши 25.09.2017 акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.11.2016 по 25.09.2017, згідно з яким заборгованість ПАТ «Украагро НПК» перед ФГ «Слобідське» становить 152200,00 грн.

Пунктом 2 ст.693 ЦК України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У своїх позовних вимогах позивач наполягав саме на поставці аміачної селітри в кількості 24,159 тон.

Врахувавши умови укладеного сторонами договору, в якому зазначена вартість (6300,00 грн.) однієї тонни товару (аміачної селітри), та узгодженого сторонами розміру заборгованості відповідача, суд прийшов до висновку, що вимога позивача до відповідача про зобовязання поставити йому аміачну селітру в кількості 24,159 тон є законною і обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, тобто такою, що підлягає до задоволення.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В пункті 6 статті 231 ГК України зазначається, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Сторони у п. 5.1 договору домовились, що відповідальність, яка настає для постачальника у разі порушення ним строків поставки товару, застосовується у вигляді стягнення пені в розмірі 0,02% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення поставки, але не більше 3% від вартості несвоєчасно поставленого товару.

Законом України від 22.11.1996 «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» зазначається, що пеня за невиконання грошового зобовязання сплачується у розмірі, встановленому за згодою сторін, але згідно статті 3 Закону, розмір присуджений до стягнення обмежується подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Як зазначено у позовній заяві, позивач розрахував розмір неустойки, виходячи з положень договору у розмірі 3%, але суму з якої вираховував її розмір визначив з більшої ціни недопоставленого товару, посилаючись на те, що на час звернення його з позовом вартість аміачної селітри виросла.

Судом встановлено, що вартість недопоставленого товару становить 152 200,00 грн., що відповідає кількості присудженої до стягнення з відповідача аміачної селітри, відтак, розрахунок неустойки повинен вираховуватись саме з цієї суми. Врахувавши положення наведених вище Законів, умов договору, суд зазначає, що розмір пені, на яку має право відповідач значно перевищує, зазначену ним у позовній заяві, але разом з тим заявлена позивачем сума пені у розмірі 3% від вартості недопоставленого товару підлягає до зменшення, оскільки вираховується із суми узгодженої договором і сторонами, а не зазначеної позивачем у позові.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач має право на стягнення пені у сумі 4566,00 грн., що становить 3% від вартості несвоєчасно поставленого товару.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог підлягає до стягнення 2351 грн.49 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Украгро НПК» (вул. Промислова, буд.1, м.Жашків, Черкаська область, ) на користь Фермерського господарства «Слобідське» (вул. Вишнева, 90, с.Клекотина, Шаргородський район, Вінницька область, ) аміачну селітру (фас.1000кг) в кількості 24,159 т. (двадцять чотири тони 159 кг.)

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Украгро НПК» (вул. Промислова, буд.1, м.Жашків, Черкаська область, ) на користь Фермерського господарству «Слобідське» (вул. Вишнева, 90, с.Клекотина, Шаргородський район, Вінницька область, ), 4566 грн. пені та 2351 грн.49 коп. витрат за сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Повне судове рішення складено 22.12.2017.

Суддя О.І.Кучеренко