ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"21" грудня 2017 р. м. ХарківСправа № 922/4311/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛНАФТА", м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОРА", м. Харків
про стягнення 438299,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛНАФТА" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОРА" про стягнення з відповідача заборгованості за договором №ГН-0008 від 01 липня 2015 року у розмірі 438299,04 грн., яка складається з: 354924,60 грн. - основного боргу, 69342,76 грн. - інфляційних втрат, 69342,76 грн. - 3% річних. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по вказаному договору щодо оплати поставленого товару.

Разом з позовом до суду позивачем була подана заява, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛНАФТА" просить суд відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення за вказаної позовною заявою. В обґрунтування заяви позивач вказує на те, що станом на сьогодні Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛНАФТА" не веде господарської діяльності, окрім стягнення грошових коштів з боржників та захисту інтересів перед кредиторами. Відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛНАФТА" відкрито виконавчі провадження та арештовані усі банківські рахунки, а тому відсутня будь-яка можливість у розпорядженні (оплаті) будь-яких рахунків оскільки діяльність підприємства заблоковано.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

Проаналізувавши приписи чинного законодавства України, дослідивши обставини, на які посилається позивач в якості обґрунтування заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність вказаної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду цієї позовної заяви позивач повинен оплатити судовий збір у розмірі 6574,48 грн.

Згідно статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проаналізувавши норми статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд констатує, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛНАФТА" не входить до переліку осіб, які мають право на відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти ОСОБА_1, no. 28249/95 від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у звязку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "ОСОБА_2 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про відстрочення оплати судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛНАФТА" та додані до неї документи, враховуючи відмову у задоволенні заяви позивача про відстрочення оплати судового збору, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки позивач до позовної заяви не подано доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного та керуючись статтями 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про відстрочку сплати судового збору.

Позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛНАФТА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОРА" про стягнення 438299,04 грн. - залишити без руху.

Роз'яснити позивачу необхідність усунення вказаних недоліків в строк не пізніше десяти днів з дня вручення цієї ухвали суду.

Попередити позивача, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу підписано 21.12.2017 року.

Суддя ОСОБА_1