ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2017 справа № 908/1512/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 не зявився ОСОБА_5, довіреність №72/20-19 від 06.06.2017р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Концерну "Міські теплові мережі", м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від18.09.2017р. (повний текст підписано 25.09.2017р.)
у справі№ 908/1512/17 (суддя Смірнов О.Г.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект", м.Запоріжжя
доКонцерну "Міські теплові мережі", м.Запоріжжя
простягнення 182271,59грн.

У судовому засіданні 21.11.2017р. оголошувалася перерва до 19.12.2017р. об 11:50год.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю Запорожпроект, м.Запоріжжя, позивач, звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Концерну Міські теплові мережі, м.Запоріжжя про стягнення 182271,59грн., які складаються з пені у розмірі 42561,81грн., 3% річних у розмірі 24636,09грн. та інфляційних у розмірі 115073,69грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що сума заборгованості, стягнута рішенням господарського суду Запорізької області від 11.04.2017р. у справі №908/2662/16, не сплачена, у звязку з чим наявні підстави для нарахування пені, інфляційних та 3% річних.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката в розмірі 10000,00грн., а відповідачем подана заява в порядку ст.121 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) (в редакції, чинній на момент звернення з заявою) про надання розстрочки виконання рішення суду строком на шість місяців.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.09.2017р. (повний текст підписано 25.09.2017р.) у справі №908/1512/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Запорожпроект задоволено частково, стягнуто з Концерну Міські теплові мережі пеню в сумі 42560,81грн., 3% річних у сумі 24329,61грн. та інфляційні в сумі 115058,74грн. Вирішено питання розподілу судових витрат, а саме, стягнуто з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 2729,23грн. та витрати на правову допомогу в сумі 9982,31грн. При цьому, відмовлено у задоволенні клопотання Концерну Міські теплові мережі про надання розстрочки виконання рішення суду.

Виносячи зазначене рішення, місцевий господарський суд встановив, що відповідачем не було здійснене погашення боргу за виконані роботи згідно договору підряду на проведення проектно-вишукувальних робіт №398 від 22.04.2013р., встановленого рішенням суду від 11.04.2017р. у справі №908/2662/16, та дійшов висновку про наявність правових підстав для нарахування пені, 3% річних та інфляційних на суму простроченої заборгованості. При цьому, перевіривши розрахунок позивача, суд першої інстанції встановив наявність у ньому арифметичної помилки при зазначенні загальної суми пені та помилки при визначенні початку періоду нарахування 3% річних у звязку з безпідставним включенням строку оплати робіт в період прострочення, з огляду на що дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. У задоволенні заяви Концерну Міські теплові мережі про надання розстрочки виконання рішення строком на шість місяців господарським судом Запорізької області відмовлено з огляду на недоведеність відповідачем наявності виняткових обставин, що унеможливлюють виконання рішення.

Не погодившись із рішенням господарського суду Запорізької області, Концерн Міські теплові мережі звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду в частині відмови у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити зазначену заяву, розстрочивши виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.09.2017р. (повний текст підписано 25.09.2017р.) у справі №908/1512/17 строком на шість місяців.

Підставою для скасування рішення апелянт зазначає порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме не надання належної правової оцінки особливості регулювання господарської діяльності відповідача і впливу такого регулювання на обєктивну спроможність виконання судового рішення, і, як наслідок, необґрунтовану відмову суду в задоволенні вказаної заяви відповідача, враховуючи надання останнім усіх необхідних для цього документів.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.10.2017р. (головуючий Татенко В.М., судді Марченко О.А., Стойка О.В.) у справі №908/1512/17 було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 01.11.2017р.

На адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект" надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого позивач наголошує, що клопотання про надання розстрочки виконання рішення є необґрунтованим, з огляду на що просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

У зв'язку з перебуванням у відрядженні на дату судового засідання головуючого Татенко В.М., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті повторного автоматизованого розподілу судової справи сформовано наступний склад колегії: головуючий Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Заслухавши позицію відповідача, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2017р. відкладено судове засідання апеляційної інстанції на 21.11.2017р.

У судовому засіданні 21.11.2017р. за участю представників позивача та відповідача, з метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, судова колегія оголосила перерву до 19.12.2017р. об 11:50год., про що представники сторін повідомлені належним чином.

Разом з тим, відповідно до приписів п.9 ч.1 Перехідних положень ГПК України в редакції, що вступила в силу 15.12.2017р. згідно з Законом України №2147-19 від 03.10.2017р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку ГПК України в редакції, що діє з 15.12.2017р.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 ГПК України).

У судове засідання 19.12.2017р. представник позивача не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені.

Судом апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи, а саме, повідомлено належним чином сторін про час та місце судового розгляду, витребувано у сторін необхідні докази та пояснення для правильного вирішення спору, зясовано наявність заяв чи клопотань, повязаних з розглядом справи.

Враховуючи належне повідомлення позивача про час та місце судового засідання, беручи до уваги, що явка сторін не була визнана судом обовязковою, з огляду на те, що позиція позивача була викладена у відзиві на апеляційну скаргу та озвучена в судовому засіданні 21.11.2017р., судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект" за наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ст.269 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представника відповідача в судових засіданнях 01.11.2017р., 21.11.2017р. і 19.12.2017р. та представника позивача в судовому засіданні 21.11.2017р., перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як було встановлено місцевим судом та не оспорюється сторонами, 22.04.2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю МІДАС-БУД (далі - підрядник) та Концерном Міські теплові мережі (далі замовник, відповідач) укладено договір підряду на проведення проектно-вишукувальних робіт №398 (далі договір), за умовами пункту 1.1 якого підрядник зобовязується за заявками замовника виконати проектно-вишукувальні роботи з розробки проектно-кошторисної документації (далі - ПКД) згідно із завданнями на проектування та іншими необхідними вихідними даними, наданими замовником, а замовник зобовязується прийняти та оплатити роботу згідно з умовами договору.

Додатковою угодою від 26.08.2014р. сторони дійшли згоди внести зміни до преамбули договору №398 від 22.04.2013р. та визначити, що підрядником за договором є Товариство з обмеженою відповідальністю Запорожпроект (позивач по справі).

Відповідно до пункту 1.3 договору результатом виконання робіт, визначених у п.1.1 договору, є проектно-кошторисна документація, погоджена у встановленому порядку з усіма зацікавленими організаціями, яка пройшла експертизу, та по результатам проведення якої було отримано позитивний звіт Державного підприємства Укрдержбудекспертиза.

Пунктами 10.1, 10.2 договору сторони узгодили, що він набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобовязань та відповідальності, передбачених умовами цього договору.

Договір підписаний з обох сторін, підписи скріплені печатками підприємств.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.04.2017р. у справі №908/2662/16 стягнуто з Концерну Міські теплові мережі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запорожпроект основну заборгованість у сумі 636688,85грн. у межах договору підряду на проведення проектно-вишукувальних робіт №398 від 22.04.2013р. за десятьма об'єктами, а саме: Теплова мережа кварталу Аваліані від котельної по вул.Артема, 79а, м.Запоріжжя технічне переоснащення; Теплова мережа кварталу від котельної по вул.Горького, 6, м.Запоріжжя технічне переоснащення; Теплова мережа кварталу №3 і від котельної по вул.Артема, 79а, м.Запоріжжя технічне переоснащення; Теплова мережа кварталу №5 і від котельної по вул.Героїв Сталінграду, 2а, м.Запоріжжя технічне переоснащення: Теплова мережа по бул.Вінтера, м.Запоріжжя технічне переоснащення; Теплова мережа по бул.Бельфорський, м.Запоріжжя технічне переоснащення; Теплова мережа по вул.Щаслива, м.Запоріжжя технічне переоснащення; Теплові мережі по вул.Сако і ОСОБА_5, м.Запоріжжя технічне переоснащення; Теплова мережа по вул.Кияшка, м.Запоріжжя технічне переоснащення; Теплова мережа по вул.Дудикіна, м.Запоріжжя технічне переоснащення.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2017р. у справі №908/2662/16, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2017р. (як вбачається з відомостей, що містяться в компютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду»), рішення господарського суду Запорізької області від 11.04.2017р. залишено в силі в частині стягнення заборгованості, разом з тим надана розстрочка його виконання строком на дванадцять місяців, шляхом сплати щомісячно заборгованості рівними частинами в сумі 55172,05грн. починаючи з липня 2017р. по червень 2018р. включно.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судами в межах справи №908/2662/16 встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Запорожпроект виконало свої зобовязання за договором №398 від 22.04.2013р. щодо виготовлення проектно-кошторисної документації згідно завдань на проектування вище вказаних обєктів, а Концерн Міські теплові мережі безпідставно ухиляється від підписання актів виконаних робіт. Таким чином, за висновками судів, відмова відповідача від прийняття та оплати виконаних позивачем робіт за спірними актами є необгрунтованою і суперечить умовам договору.

З огляду на тривале прострочення відповідачем грошового зобовязання, Товариство з обмеженою відповідальністю Запорожпроект звернулося до суду з позовом про стягнення з Концерну Міські теплові мережі пені у розмірі 42561,81грн., 3% річних у розмірі 24636,09грн. та інфляційних у розмірі 115073,69грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням приписів ст.549, ч.2 ст.625 ЦК України та ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Чинне законодавство України не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Оскільки матеріали справи свідчать, що відповідачем не було здійснене погашення боргу за виконані роботи згідно договору підряду на проведення проектно-вишукувальних робіт №398 від 22.04.2013р., що встановлено рішенням суду від 11.04.2017р. у справі №908/2662/16, враховуючи умови пункту 5.3 договору, суд першої інстанції у справі №908/1512/17 дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для нарахування пені, 3% річних та інфляційних на суму простроченої заборгованості.

Відповідно до п.4.2 договору №398 від 22.04.2013р. після завершення робіт підрядник направляє замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт з додатком до нього чотирьох комплектів ПКД, узгоджених у встановленому порядку, разом з позитивним звітом Державного підприємства Укрдержбудекспертиза.

Замовник протягом 5 днів з дня одержання зобовязаний підписати акт прийому-здачі робіт, при умові надання підрядником всієї необхідної документації, і повернути його підряднику або направити мотивовану відмову від прийому робіт (п.4.3).

Відповідно до п.4.4 договору, у випадку неодержання підрядником протягом 20 днів підписаного замовником акту прийому-здачі робіт, проектні роботи вважаються прийнятими з виконанням усіх вимог договору.

Враховуючи умови пунктів 4.2-4.4 договору №398 від 22.04.2013р. та дати отримання відповідачем актів виконаних робіт, які підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, судом першої інстанції вірно визначено дату прийняття Концерном "Міські теплові мережі" виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект" робіт, а саме за обєктами:

- Теплова мережа кварталу Аваліані від котельної по вул.Артема, 79а, м.Запоріжжя технічне переоснащення (акти виконаних робіт: №154 від 24.02.2016р. на суму 63717,41грн.; №155 від 24.02.2016р. на суму 3875,98грн.; №156 від 24.02.2016р. на суму 1854,00грн.) - 21.03.2016р.;

- Теплова мережа кварталу від котельної по вул.Горького, 6, м.Запоріжжя технічне переоснащення (акти виконаних робіт: №132 від 04.02.2016р. на суму 14704,02грн.; №133 від 04.02.2016р. на суму 2745,60грн.; №134 від 04.02.2016р. на суму 852,00грн.) - 29.02.2016р.;

- Теплова мережа кварталу №3 і від котельної по вул.Артема, 79а, м.Запоріжжя технічне переоснащення (акти виконаних робіт: №151 від 24.02.2016р. на суму 87488,88грн.; №152 від 24.02.2016р. на суму 4184,69грн.; №153 від 24.02.2016р. на суму 1854,00грн.) - 21.03.2016р.;

- Теплова мережа кварталу №5 і від котельної по вул.Героїв Сталінграду, 2а, м.Запоріжжя технічне переоснащення (акти виконаних робіт: №157 від 24.02.2016р. на суму 56365,40грн.; №158 від 24.02.2016р. на суму 3541,22грн.; №159 від 24.02.2016р. на суму 1854,00грн.) - 21.03.2016р.;

- Теплова мережа по бул.Вінтера, м.Запоріжжя технічне переоснащення (акти виконаних робіт: №120 від 04.02.2016р. на суму 44112,05грн.; №121 від 04.02.2016р. на суму 2995,49грн.; №122 від 04.02.2016р. на суму 1491,00грн.) - 29.02.2016р.;

- Теплова мережа по бул.Бельфорський, м.Запоріжжя технічне переоснащення (акти виконаних робіт: №125 від 04.02.2016р. на суму 1491,00грн.; №124 від 04.02.2016р. на суму 2745,60грн.; №123 від 04.02.2016р. на суму 36760,04грн.) - 29.02.2016р.;

- Теплова мережа по вул.Щаслива, м.Запоріжжя технічне переоснащення (акти виконаних робіт: №127 від 04.02.2016р. на суму 3414,02грн.; №128 від 04.02.2016р. на суму 1491,00грн.; №126 від 04.02.2016р. на суму 51464,06грн.) - 29.02.2016р.;

- Теплові мережі по вул.Сако і ОСОБА_5, м.Запоріжжя технічне переоснащення (акти виконаних робіт: №130 від 04.02.2016р. на суму 2745,60грн.; №131 від 04.02.2016р. на суму 1491,00грн.; №129 від 04.02.2016р. на суму 35408,03грн.) - 29.02.2016р.;

- Теплова мережа по вул.Кияшка, м.Запоріжжя технічне переоснащення (акти виконаних робіт: №144 від 09.02.2016р. на суму 4864,72грн.; №145 від 09.02.2016р. на суму 1491,00грн.; №143 від 09.02.2016р. на суму 117632,14грн.) - 07.03.2016р.;

- Теплова мережа по вул.Дудикіна, м.Запоріжжя технічне переоснащення (акти виконаних робіт: №148 від 09.02.2016р. на суму 1491,00грн.; №147 від 09.02.2016р. на суму 4142,76грн.; №146 від 09.02.2016р. на суму 78421,14грн.) - 07.03.2016р.

Відповідно до п.2.8 договору остаточний розрахунок за виконані роботи в кожному окремому випадку здійснюється на підставі рахунку на оплату шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника або в будь-якій іншій формі, яка не заборонена діючим законодавством України, згідно акту виконаних робіт протягом 20-ти банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі виконаних робіт.

Враховуючи умови зазначеного пункту договору, а також те, що акти прийому-передачі виконаних робіт відповідачем не підписані, господарський суд Запорізької області вірно зазначив, що строк оплати виконаних робіт необхідно відраховувати за кожним актом окремо, починаючи з 21-го банківського дня від дати прийняття робіт відповідачем за відповідним актом прийому-передачі виконаних робіт згідно п.4.4 договору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, Товариством з обмеженою відповідальністю Запорожпроект нараховано та предявлено до стягнення з Концерну Міські теплові мережі пеню у розмірі 42561,81грн. за загальний період з 21.07.2016р. по 18.10.2016р. на підставі п.5.3 договору та з посиланням на приписи статті 625 ЦК України 3% за загальний період з 18.04.2016р. по 17.07.2017р. в сумі 24636,09грн. та інфляційні за загальний період з травня 2016р. по червень 2017р. в сумі 115073,69грн.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Умовами пункту 5.3 договору сторонами узгоджено, що за несвоєчасне виконання замовником розрахунків у відповідності до договору замовник сплачує пеню за кожен день затримки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача, враховуючи допущені в ньому помилки, зокрема, арифметичну помилку при зазначенні загальної суми пені та помилки при визначенні початку періоду нарахування 3% річних у звязку з безпідставним включенням строку оплати робіт в період прострочення, суд першої інстанції правомірно зазначив про наявність підстав для стягнення з відповідача пені в сумі 42560,81грн., 3% річних у сумі 24329,61грн. та інфляційних у сумі 115058,74грн.

Заявником апеляційної скарги не оспорюється розрахунок суми пені, 3% річних та інфляційних, спірним у розглядуваному випадку є відмова суду першої інстанції у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Розглянувши матеріали заяви про надання розстрочки виконання рішення строком на шість місяців, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення зазначеної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.239 ГПК України (в новій редакції) суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За змістом зазначеної норми, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке реалізується у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що також узгоджується з п.6 ч.1 ст.83 ГПК України (в попередній редакції).

При цьому, наведена вище норма свідчить, що ГПК України в редакції від 15.12.2017р., як і в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали, не визначає переліку обставин, наявність яких унеможливлює виконання рішення суду або ускладнює його виконання, у зв'язку з чим суд зобовязаний оцінити ті обставини, на які посилається заявник, та докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.86 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.).

Таким чином, для застосування передбачених ст.239 ГПК України заходів, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є в наявності обставини, що істотно ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

До обставин, які ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо. Такі висновки містяться в мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013р. у справі №1-7/2013.

Відповідно до приписів статей 13, 74, 86 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) саме на відповідача покладено обовязок доведення існування відповідних підстав, а суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Концерн "Міські теплові мережі" в обґрунтування заяви про надання розстрочки виконання рішення господарського суду строком на шість місяців посилається на наступні обставини: підприємство відповідача є комунальним підприємством, що здійснює господарську діяльність у сфері централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води споживачам усіх категорій м.Запоріжжя; збитковість підприємства у 2016р.; наявність значної дебіторської заборгованості споживачів за послуги з теплопостачання перед підприємством, основними з яких є бюджетні підприємства та населення міста; дефіцит обігових коштів у звязку з існуванням кредиторської заборгованості перед Дочірньою компанією Газ України та Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, Публічним акціонерним товариством Запоріжжяобленерго, Комунальним підприємством Водоканал; специфіка законодавчого регулювання сфери комунальних послуг в цілому та сфери теплопостачання, зокрема, затверджені для споживачів низькі тарифи; постійна заборгованість держави перед теплопостачальними організаціями з відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію та її фактичною вартістю; несвоєчасне виділення та перерахування субвенцій з державного бюджету на надання пільг, субсидій, компенсацій; визначення державою першочерговості поточних платежів за природний газ, доведення на виконання Порядку №217 нормативів перерахувань; нестача обігових коштів для виплати заробітної плати, податків, зборів. За твердженнями апелянта, стягнення всієї суми заборгованості призведе до дестабілізації роботи підприємства, у тому числі щодо невиконання ним зобовязань перед контрагентами зі сплати за електричну енергію, холодне водопостачання та виплати заробітної плати працівниками підприємства.

На підтвердження обставин скрутного фінансового становища відповідачем надано наступні документи: довідку №3633/13 від 10.08.2017р. про заборгованість Концерну Міські теплові мережі за спожиті енергоносії; довідку про стан дебіторської заборгованості споживачів за теплову енергію перед Концерном Міські теплові мережі; Баланс (Звіт про фінансовий стан) станом на 30.06.2017р.; Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2017р.; нормативи відрахувань з рахунка зі спеціальним режимом використання Концерну Міські теплові мережі.

Між тим, у розглядуваному випадку апелянтом доведено не було, а апеляційним судом не вбачається наявності передбачених ст.277 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки:

- по-перше, як правильно було зазначено місцевим господарським судом на підставі аналізу документів, фінансовий стан відповідача не є тяжким, діяльність не є збитковою, а наявний дохід від здійснення господарської діяльності, прибуток свідчать про можливість виконання рішення відповідачем, у тому числі за рахунок дебіторської заборгованості споживачів перед ним;

- по-друге, відповідачем не надано відомостей про відкриті рахунки у банках та залишки коштів на цих рахунках, у тому числі відомостей про наявне у нього рухоме та нерухоме майно, за рахунок якого можливо провести стягнення;

- по-третє, заявником не обґрунтовано доцільність надання розстрочки строком саме на шість місяців;

- по-четверте, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2017р. у справі №908/2662/16 відповідачу вже надавалась розстрочка виконання рішення господарського суду Запорізької області від 11.04.2017р. у справі №908/2662/16, яким стягнута заборгованість за договором підряду на проведення проектно-вишукувальних робіт №398 від 22.04.2013р. в сумі 636688,85грн., строком на 12 місяців, а відповідачем не надано доказів належного виконання зобовязань в межах наданої розстрочки.

Таким чином, відсутність обставин, які перешкоджають виконанню судового рішення, та правильність їх кваліфікації в такій якості було встановлено при винесенні рішення господарського суду Запорізької області від 18.09.2017р. (повний текст підписано 25.09.2017р.) та при його подальшому апеляційному перегляді, а скаржником спростовано не було.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що заява про надання розстрочки виконання рішення була подана відповідачем у порядку ст.121 ГПК Україні (в попередній редакції), яка узгоджується з нормами ст.331 ГПК України (в новій редакції), за змістом якої за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Таким чином, з огляду на невірно визначену правову підставу для звернення з заявою про надання розстрочки виконання рішення, остання також не підлягає задоволенню.

Разом з тим, Концерн "Міські теплові мережі" не позбавлений можливості звернутися із заявою в порядку ст.331 ГПК України, надавши документи, які підтверджують наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, та відповідні докази.

З огляду на приписи ст.126 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.), враховуючи, що позивачем надані всі необхідні документи, які підтверджують надання послуг адвоката по даній справі, а також те, що внаслідок порушення саме відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача, останній був змушений звернутися до адвоката для захисту своїх прав і охоронюваних законом інтересів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про співрозмірність наданих послуг з розміром позовних вимог та, у звязку з частковим задоволенням позову, поклав витрати на послуги адвоката відповідно до ст.129 ГПК України на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.276 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у звязку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається, що за змістом ст.129 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Концерну "Міські теплові мережі", м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 18.09.2017р. (повний текст підписано 25.09.2017р.) у справі №908/1512/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 18.09.2017р. (повний текст підписано 25.09.2017р.) у справі №908/1512/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 19.12.2017р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 22.12.2017р.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 6 примірників: 2 позивачу; 1 відповідачу; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 ГСЗО