КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Справа№ 910/6102/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Борух А.С.

у судове засідання представники сторін не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа-Макс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2017р.

у справі №910/6102/17 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа-Макс"

про стягнення 188 913,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа-Макс" про стягнення 188 913,00 грн, обґрунтовуючи вимоги тим, що набуті відповідачем кошти за період з 24.04.2015р.-25.03.2016р. підлягають примусовому поверненню на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України, як такі, що безпідставно утримуються відповідачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.08.2017р. по справі № 910/6102/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа-Макс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група" безпідставно набуті кошти у розмірі 186 763,00 грн. та 2 801,45 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіа-Макс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом усіх обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у позові.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 15.11.2017р.

15.11.2017р. судове засідання не відбулося, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Кропивної Л.В. на лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2017р. апеляційну скаргу призначено до розгляду на 04.12.2017р.

04.12.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

04.12.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Клопотання про відкладення розгляду справи підлягає залишенню без задоволення з огляду на те, що викладенні в заяві обставини не підтверджені належними доказами та заявник не був позбавлений можливості залучити іншого представника для участі у судовому засіданні.

Представники сторін до судового засідання, що відбулось 04.12.2017р., не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи є можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За твердженням позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіа-Макс" незаконно, без будь-яких підстав у період з 24.04.2015р.-25.03.2016р. отримало на банківський рахунок грошові кошти. Стверджуючи, що договірних відносин між сторонами не існувало, позивач просив стягнути з відповідача 188 913,00 грн. у відповідності до ст. 1212 ЦК України.

Зі змісту статті 1212 Цивільного кодексу України випливає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України № 6-88цс13 від 02.10.2013р., предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи довідок Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" та Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про рух коштів за період з 24.04.2015р. по 25.03.2016р. з рахунку позивача на рахунок відповідача було перераховано безготівкові кошти у розмірі 186 763,00 грн.

Підставою для відповідного списання з рахунку позивача та зарахування безготівкових коштів на рахунок відповідача вказано "Повернення кредиторської заборгованості згідно листа № 2404КЗ від 24.04.2015р." та "Повернення кредиторської заборгованості згідно листа № 1206КЗ від 12.06.2015р."

Позивач стверджує, що між ним та відповідачем не існувало зобов'язань, у яких відповідач був кредитором.

Відповідач цих доводів документально не спростував.

Твердження відповідача у апеляційній скарзі про повернення позивачем грошових коштів, сплачених відповідачем в якості авансу за поставку товару, яка не відбулася, документального підтвердження не знайшло, тоді як обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У апеляційній скарзі апелянт не спростував належними та допустимими доказами викладених позивачем у позові обставин. Правових підстав перерахування позивачем грошових коштів у розмірі 186 763,00 грн. та обставин їх набуття відповідачем останній суду не надав, тому суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що у відповідача виникло зобов'язання повернути безпідставно набуті кошти у розмірі 186 763,00 грн.

У зв'язку з недоведеністю виникнення у відповідача зобов'язання повернути 2 150,00 грн. вимоги про їх примусове стягнення до задоволення не підлягають.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо строку розгляду справи не є підставою для скасування прийнятого місцевим господарським судом рішення, адже згідно з приписами ст. 104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Скаржник не довів наявності підстав, передбачених ст. 104 ГПК України для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення, тож судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і залишає оскаржуваний судовий акт - без змін та скасування.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа-Макс" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2017р. у справі №910/6102/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2017р. у справі №910/6102/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/6102/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Руденко