ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2017 Справа № 907/795/17

За позовом Тячівського районного центру зайнятості, м. Тячів

до відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, м. Ужгород

про стягнення 26076,45 грн.

Головуючий суддя Г.Й. Бобрик

за участі представників:

від позивача - Мацола С.В., довіреність №1920 від 05.12.2017

від відповідача - Яблонський О.О., довіреність №11/129 від 15.03.2017

Суть спору: про стягнення суми 26076,45 грн. ( суть спору викладена з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Тячівський районний центр зайнятості, м. Тячів звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, м. Ужгород суми 27466,73 грн. Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на те, що 21.12.2016 до Тячівського районного центру зайнятості звернувся гр. ОСОБА_4, якому 04.01.2017 наказом від 05.01.2017 №НТ170105 надано статус безробітного.

23.06.2017 безробітний ОСОБА_4 повідомив, що його поновлено на посаді начальника слідчого відділення Дубівського відділення поліції Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ( наказ ГУ НП в Закарпатській області №124 о/с від 19.06.2017р. долучено до позовної заяви) за рішенням суду (постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.05.2017р., яка набрала законної сили 24.05.2017р., по справі №815/140/17). Відповідно, того ж дня позивачем припинено реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з поновленням на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили, відповідно до пп.2 п.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення, пп.2 п.2 Закону №1533-14 та пп.2 п.1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 р. № 613 та абзацу 2 пп.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198 з 04.01.2017.

З урахуванням вказаних обставин позивачем на підставі ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" заявлено вимогу про відшкодування відповідачем виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 27466,73 грн. за період з 11.01.2017 по 29.05.2017.

Ухвалою господарського суду від 16.11.2017 порушено провадження у справі №907/795/17, розгляд справи призначено на 06.12.2017 11 год.00 хв.

У судовому засіданні 06.12.2017 за згодою представників сторін відповідно до 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 13.12.2017 р. 11 год. 20 хв. для надання відповідачем відзиву на позов та можливого врегулювання спору, перерву продовжено до 14.12.2017 14 год. 20 хв.

Відповідач подав письмовий відзив на позов, згідно з яким позовні вимоги не визнав та спростував доводи позивача.

Позивачем на електронну адресу господарського суду Закарпатської області надіслано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Згідно з поданою заявою зменшено розмір позовних вимог на суму 1390,28 грн. допомоги по безробіттю, виплаченої з 22.05.2017 по 29.05.2017. Просить задоволити позов про стягнення суми 26076,45 грн.

Заява про зменшення розміру позовних вимог подана з дотриманням вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та прийнята судом до розгляду.

Таким чином предметом спору є стягнення 26076,45 грн. виплаченої допомоги по безробіттю.

Під час судового розгляду справи по суті представником позивача позовні вимоги підтримано в повному обсязі з посиланням на викладені у позовній заяві. Просить позов задоволити в розмірі 26076,45 грн.

Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документальні докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

До Тячівського районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні 21.12.2016 звернуся гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.

04.01.2017 громадянину ОСОБА_4 наказом Тячівського районного центру зайнятості №НТ170105 від 05.01.2017 надано статус безробітного відповідно до ч.1 ст.42 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. №5067-VI та призначено допомогу по безробіттю з урахуванням страхового стажу згідно пп.1,3,4 статті 22 та п.1 статті 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1533-14 від 02.03.2000 р. у розмірі, встановленому законодавством з 11.01.2017 по 05.01.2018 протягом 360 календарних днів.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.05.2017р., яка набрала законної сили 24.05.2017р., по справі №815/140/17 визнано наказ №233о/с від 16 грудня 2016 року «По особовому складу» в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_4, начальника слідчого відділення Дубівського відділення поліції Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області зі служби в поліції протиправним та скасовано; поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника слідчого відділення Дубівського відділення поліції Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 20 грудня 2016 року ; допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника слідчого відділення Дубівського відділення поліції Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

За наказом ГУ НП в Закарпатській області №124 о/с від 19.06.2017р. поновлено підполковника поліції ОСОБА_4 на посаді начальника слідчого відділення Дубівського відділення поліції Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

23.06.2017 ОСОБА_4 повідомив про те, що його поновлено на роботі за рішенням суду, на підтвердження чого надав копію постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.05.2017р. та витяг з наказу ГУ НП в Закарпатській області №124 о/с від 19.06.2017р. Відповідно, того ж дня припинено реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з поновленням на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили, відповідно до пп.2 п.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення, пп.2 п.2 Закону №1533-14 та пп.2 п.1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 р. № 613 та абзацу 2 пп.1 п.37 Порядку реєстрації , перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198 з 04.01.2017.

Позивачем відповідачу було надіслано претензію №1075 від 30.06.2017р. про повернення сплачених ОСОБА_4 коштів - допомоги по безробіттю, яка залишена відповідачем без задоволення.

Проаналізувавши подані сторонами документи, правові позиції в їх сукупності, суд вбачає підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог з врахуванням наступних положень законодавства.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України). Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За положеннями ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до п.п.1, 18, 19 ч.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", управління майном; проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.

Згідно п.2 ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду. Положення абз.6 ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачають, що фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Відповідно до ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Таким чином, позивачем було виплачено звільненому відповідачем працівнику допомогу по безробіттю за період з 11.01.2017 по 22.05.2017 сумі 26076,45 грн.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищенаведене, суд задовільняє позовні вимоги про стягнення 26076,45 грн., як такі, що обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, а саме, 1600 грн. судового збору підлягають стягненню з відповідача до Державного бюджету України., оскільки позивач у встановленому порядку звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 33, 43, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ( 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф Ракоці,13, ) на користь Тячівського районного центру зайнятості ( 90500, Закарпатська область, м. Тячів, вул. пролетарська, 2, ) суму 26076,45 грн. ( двадцять шість тисяч сімдесят шість грн. 45 коп.). Видати наказ.

3. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ( 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф Ракоці,13, ) в дохід Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України (вул.Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 26255795) із зарахуванням надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір" (отримувач коштів - ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код за ЄДРПОУ - 37993783; банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача - 820019; рахунок отримувача - 0001; код класифікації доходів бюджету -22030106) суму 1600,00 грн. ( одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 14.12.2017 року.

Повне рішення складено 19.12.2017 року.

Суддя Бобрик Г.Й.