КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2017 р. Справа№ 910/15439/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Зеленіна В.О.

секретар судового засідання Драчук Р.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПРОМ ІННОВАЦІЯ»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 06.11.2017 (повний текс складено 13.11.2017)

у справі № 910/15439/17 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«БІЗНЕС ПРОМ ІННОВАЦІЯ»

(далі - ТОВ «БІЗНЕС ПРОМ ІННОВАЦІЯ»)

до Публічного акціонерного товариства комерційний банк

«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк»)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілорін ЛТД»

(далі - ТОВ «Мілорін ЛТД»)

про зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПРОМ ІННОВАЦІЯ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що позивач як поручитель виконав обов'язок ТОВ «Мілорін ЛТД» як боржника перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитними Договорами № 4М14109Д від 12.02.2014, №4М14110Д від 17.02.2014, №4М14107И від 19.02.2014 та №М14092Д від 25.02.2014 щодо сплати боргу та відсотків за ними, а тому відповідно до умов договору поруки та положень ст. 556 ЦК України відповідач повинен вручити йому оригінали документів, які підтверджують права позивача як нового кредитора.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2017 у справі № 910/15439/17 у задоволенні позовних вимог відмолено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення прийнято за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням вимог матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, він на підставі Договору поруки та норм чинного законодавства виконав обов'язок третьої особи за Кредитними договорами щодо оплати кредиту та відсотків, а тому набув прав кредитора за цими Договорами. Однак, суд першої інстанції встановивши факт належного виконання позивачем обов'язків за Договором поруки № 4М14109Д/П від 20.10.2016, відтак й законним право на отримання документів, в порушення вимог ст. 556 ЦК України не здійснив захисту прав та законних інтересів позивача.

В судове засідання апеляційної інстанції 19.12.2017 з'явились представники сторін, представник третьої особи не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 20.10.2016 між ТОВ «БІЗНЕС ПРОМ ІННОВАЦІЯ» (позивачем, поручителем за договором) та ПАТ КБ «Приватбанк» (відповідачем, кредитором за договором) укладено договір поруки №4М14109Д/П (далі - Договір поруки), предметом якого згідно п.1 є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «Мілорін ЛТД» своїх зобов'язань за кредитним договором №4М14109Д від 12.02.2014 (Кредитний договір 1), а саме з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до Кредитного договору 1; кредитним договором №4М14109Д від 12.02.2014 (Кредитний договір 2), а саме з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до Кредитного договору 2; кредитним договором №4М141007И від 19.02.2014 (Кредитний договір 3), а саме з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до Кредитного договору 3; кредитним договором №4М14092Д від 25.02.2014 (Кредитний договір 4), а саме з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до Кредитного договору 4.

За умовами п.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за Кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до Кредитного договору.

Згідно п. 3 Договору поруки поручитель з умовами Кредитних договорів ознайомлений.

Відповідно до п. п. 5, 6 Договору поруки сторони погодили, що у випадку невиконання боржником зобов'язань за Кредитним договором, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений у письмовій вимозі кредитора впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

Пунктом 10 Договору поруки сторони погодили, що кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за Кредитним договором передати поручителю впродовж 5 робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за Кредитним договором.

Цей договір згідно п. 11 вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов'язань за договором.

Договір поруки №4М14109Д/П від 20.10.2016 було укладено сторонами із застуванням електронного цифрового підпису, відповідно до угоди від 25.10.2015 про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа, укладеної між позивачем та відповідачем.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що на виконання своїх обов'язків за Договором поруки, з огляду на невиконання боржником своїх зобов'язань перед кредитором, було перераховано грошові кошти в якості оплати за кредитними договорами №4М14109Д від 12.02.2014, №4М14109Д від 12.02.2014, №4М141007И від 19.02.2014, №4М14092Д від 25.02.2014, на підтвердження чого до матеріалів справи представлено платіжні доручення №3686 від 21.10.2016, №3687 від 21.10.2016, №3688 від 21.10.2016, №3689 від 21.10.2016.

14.11.2016 позивач звернувся до відповідача з вимогою надати документи, а саме договори застави, кредитні договори, права за якими перейшли до поручителя внаслідок виконання зобов'язань боржника.

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача не спростовано, останнім документів на підтвердження права вимоги до боржника поручителю за умовами Договору поруки №4М14109Д/П від 20.10.2016 передано не було, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» передати ТОВ «БІЗНЕС ПРОМ ІННОВАЦІЯ» оригінали документів на підтвердження обов'язку ТОВ «Мілорін ЛТД», а також оригінали документів, які підтверджують забезпечення обов'язків третьої особи за Кредитними договорами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що ні умовами Договору поруки, ні чинним законодавством України не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів на підтвердження обов'язку боржника. За висновками суду, зазначене свідчить про відсутність порушеного права позивача, на захист якого подано даний позов, що вказує на необґрунтованість та юридичну неспроможність позовних вимог.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Надаючи оцінку правовідносинам, які склались між сторонами у даній справі, суд першої інстанції правильно визначив, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поруки, за яким, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зміст договору на підставі ст. 628 ЦК України становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Умовами Договору поруки (п. 8) сторони погодили, що до поручителя, який виконав обов'язки боржника за Кредитним договором переходять усі права кредитора за цим договором і договору (ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення зобов'язань боржника перед кредитором за Кредитним договором в частині виконаного зобов'язання.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника згідно ч.ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України.

До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Положеннями ст.514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 4.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 №1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» роз'яснено, що водночас господарським судам слід виходити з того, що з урахуванням частини другої статті 556 та пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України наслідком виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, є заміна кредитора у зобов'язанні. Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вище згадувалось, позивачем на виконання своїх обов'язків за Договором поруки, з огляду на невиконання боржником своїх зобов'язань перед кредитором, перераховано грошові кошти в якості оплати за Кредитними договорами №4М14109Д від 12.02.2014, №4М14109Д від 12.02.2014, №4М141007И від 19.02.2014, №4М14092Д від 25.02.2014, що підтверджується представленими до матеріалів справи платіжними дорученнями №3686 від 21.10.2016, №3687 від 21.10.2016, №3688 від 21.10.2016, №3689 від 21.10.2016, наведене свідчить про перехід до позивача прав кредитора за вищезгаданими Кредитними договорами.

За умовами п.10 Договору поруки кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за Кредитним договором передати поручителю впродовж 5 робочих днів з моменту виконання обов'язку належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за Кредитним договором.

За таких обставин, приписами цивільного законодавства та положеннями Договору поруки, який укладено між позивачем та відповідачем, передбачено обов'язок кредитора передати поручителю документи, які підтверджують право вимоги до боржника після задоволення поручителем кредиторських вимог, які є предметом основного зобов'язання, однак не встановлено обов'язку з передання поручителю саме оригіналів документів, які засвідчують право вимоги. Проте п. 10 Договору поруки чітко визначено обов'язок кредитора (відповідача) у випадку виконання поручителем (позивачем) обов'язку боржника (третьої особи) за Кредитним договором передати поручителю впродовж 5 робочих днів банку з моменту виконання обов'язку належним чином посвідчені копії документів на підтвердження обов'язків боржника за Кредитним договором.

14.11.2016 позивач надіслав відповідачу лист з проханням надати документи, а саме належним чином засвідчені копії договорів застави, кредитних договорів, права за якими перейшли до поручителя внаслідок виконання зобов'язань боржника.

Всупереч наведеному відповідач своїх зобов'язань за Договором поруки щодо надання запитуваних позивачем документів не виконав, вимогу позивача про надання таких документів залишив без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Кожна особа згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, юридичні особи мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх оспорюваних або порушених прав.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, зі змісту позовних вимог вбачається, що в даному випадку позивач просив суд застосувати спосіб захисту, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а саме: примусове виконання обов'язку в натурі.

Такий спосіб захисту як примусове виконання обов'язку в натурі застосовується у тих випадках, коли відповідач зобов'язаний був вчинити певні дії по відношенню до позивача, але відмовився або уникає можливості виконати свій обов'язок. Тобто цей засіб захисту застосовується за наявності зобов'язальних правовідносин між позивачем та відповідачем.

З огляду на вищевикладене та невиконання відповідачем свого обов'язку щодо надання запитуваних позивачем документів, зокрема, й на звернення позивача, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про зобов'язання відповідача вручити (передати) позивачу копії документів, які підтверджують обов'язок ТОВ «Мілорін ЛТД» та забезпечення виконання обов'язків ТОВ «Мілорін ЛТД» за Кредитними договорами. При цьому, такі документі підлягають врученню (передачі) в копіях, як це передбачено п. 10 Договору поруки.

Приймаючи оскаржене рішення місцевий господарський суд не звернув уваги на вищенаведені обставини справи, умови Договору поруки та приписи чинного законодавства, а тому дійшов помилкового висновку про відсутність у відповідача обов'язку передати позивачу вищезгадані документи.

За таких обставин, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, оскаржене рішення вважає незаконним й таким, що підлягає скасуванню з прийняттям нового - про задоволення позову. Тому доводи позивача по суті його апеляційної скарги заслуговують на увагу, а скарга - підлягає задоволенню.

В зв'язку із задоволенням позову та апеляційної скарги позивача з відповідача на його користь на підставі ст. 129 ГПК України підлягають стягненню 1 600, 00 грн. судового збору за подання позову та 1 760, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 240, 269-270, 273, 275, 281-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПРОМ ІННОВАЦІЯ» задовольнити повністю, рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2017 у справі № 910/15439/17 скасувати та прийняти нове рішення:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПРОМ ІННОВАЦІЯ» до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілорін ЛТД» про зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» вручити (передати) Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПРОМ ІННОВАЦІЯ» копії документів, які підтверджують обов'язок Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілорін ЛТД», а також копії документів, які підтверджують забезпечення виконання обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілорін ЛТД» за Кредитними договорами.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПРОМ ІННОВАЦІЯ" (69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Грязнова, буд. 2 Б, ідентифікаційний код 39811653) 1 600, 00 грн. судового збору за подання позову.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПРОМ ІННОВАЦІЯ» (69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Грязнова, буд. 2 Б, ідентифікаційний код 39811653) 1 760, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/15439/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.12.2017

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.О. Алданова

В.О. Зеленін