ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 р. Справа №917/1837/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Вовчанський олійноекстракційний завод", пл. Привокзальна, 11, м. Вовчанськ, Харківська область, 62504

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 36034; адреса для листування: пров. Перспективний, 3, оф.4, м. Полтава, 36007

про стягнення 36568,08 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1

Після виходу з нарадчої кімнати в судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором підряду № 20/05/17 від 20.05.2017 р. в розмірі 36 568,08 грн.

Від позивача 06.12.2017р. надійшов лист №1336 від 29.11.2017 р., в якому зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі і прохає розглянути справу без участі його представника. А також повідомив, що будь-які справи у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції відсутні справи з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що є предметом розгляду цієї справи.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що його вина відсутня.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, суд спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

20 травня 2017р. між ПРАТ «Вовчанський ОЕЗ» (за Договором-Замовник) та ФО-П ОСОБА_1 (за Договором-Підрядник) був укладений договір підряду №20/05/17.

У відповідності до умов п. 2.1 зазначеного Договору, у порядку та на умовах, визначених даним Договором, Підрядник зобов'язується за замовленням Замовника на свій ризик виконати та здати йому у встановлений цим Договором строк роботи по заміні ділянки кільцевого протипожежного та господарсько-питного трубопроводу за адресою: Харківська обл., Вовчанський р-н, м. Вовчанськ, пл. Привокзальна, 11, а Замовник зобов'язується надати Підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), прийняти від Підрядника закінчені роботи та оплатити їх згідно з умовами даного Договору.

Строки виконання Робіт Сторони обумовили у п.3.1 Договору, відповідно до якого Підрядник розпочне виконання робіт протягом 3 (трьох) календарних днів з дня виконання Замовником зобов'язання щодо надання будівельного майданчика (фронту робіт), перерахування авансу та здійснюватиме виконання робіт, передбачених п.2.1 Договору, протягом 21 календарних дні згідно з графіком виконання робіт (Додаток №3), який є невід'ємною частиною Договору.

У зв'язку зі зміною обсягів будівельних робіт по заміні ділянки кільцевого протипожежного та господарсько-питного трубопроводу на об'єкті ПРАТ «Вовчанський ОЕЗ», що виникли у зв'язку з невиконанням Підрядником частини робіт з зворотної засипки та улаштування твердого покриття доріг, на підставі п.4.2 та 4.4 Договору, Сторони уклали Додаткову угоду від 20.09.2017р. №1 до Договору підряду, в якій домовились прийняти Договірну ціну №2, що є невід'ємною частиною Договору.

Договірна ціна на фактично виконані роботи становить 243 787,20 грн., в т.ч. ПДВ-40 631,20 грн.

Після підписання сторонами даної Додаткової угоди та ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт №10026 від 27.09.2017р., на підставі наданого Підрядником рахунку №96 від 27.09.2017р., платіжним дорученням банку №1836 від 10.10.2017р. Замовник здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 115 390, 80 грн. на розрахунковий рахунок Підрядника в якості остаточного розрахунку, тим самим виконавши взяті на себе зобов'язання за п.5.1 Договору.

П.4.2 Договору зазначено, що договірна ціна на роботи вказується у Додатку №1, який є невід'ємною частиною даного Договору. Договірна ціна становить - 256 792 грн. 80 коп. (двісті п'ятдесят шість тисяч сімсот дев'яносто дві грн. 80 коп.)

У п.5.1. Сторони обумовили, що розрахунки за виконання Робіт здійснює Замовник наступним чином:

- авансовий платіж у сумі 128 396, 40 грн. у т.ч. ПДВ 21 399, 40 грн. в якості попередньої оплати за майбутнє виконання робіт перераховується протягом 5-ти банківських днів з дати підписання ОСОБА_2 цього Договору;

- щомісячні розрахунки за виконані Підрядником Роботи за цим Договором здійснюються Замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника протягом десяти банківських днів із дати підписання ОСОБА_2 приймання виконаних робіт за формою КБ-2 в, довідки за формою КБ-3 та надання рахунків, які надаються Замовнику не пізніше 20 числа кожного місяця, з урахуванням раніше перерахованого авансу та утримання коштів згідно п. 5.4. даного Договору.

Замовник, на підставі наданого Підрядником рахунку №31 від 24.05.2017р., платіжним дорученням банку №919 від 30.05.2017р. здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 128 396, 40 грн. на розрахунковий рахунок Підрядника в якості передоплати, тим самим виконавши взяті на себе зобов'язання п.5.1 Договору.

Позивач зазначає, що Підрядник взяті на себе зобов'язання в частині своєчасності виконання Робіт не виконав, тим самим порушив умови розділу 3 Договору.

З метою досудового врегулювання спору, 30 серпня 2017 року вже на адресу листування Підрядника, що була зазначена останнім у Договорі, рекомендованим листом про вручення, Замовником було направлено повторну претензію за вих. № 969, з вимогою термінового виконання робіт у повному обсязі та здійснити оплату штрафних санкцій за несвоєчасне їх виконання.

Зазначену претензію Підрядник отримав 08.09.2017р., про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт, або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто, під неналежним виконанням зобов'язання слід розуміти і невиконання його у встановлені строки. Цей же висновок можна зробити і із змісту ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалося вище, строки виконання Робіт сторони обумовили у п.3.1 Договору, відповідно до якого Підрядник розпочне виконання робіт протягом 3 (трьох) календарних днів з дня виконання Замовником зобов'язання щодо надання будівельного майданчика (фронту робіт), перерахування авансу та здійснюватиме виконання робіт, передбачених п.2.1 Договору, протягом 21 календарних дні згідно з графіком виконання робіт (Додаток №3), який є невід'ємною частиною Договору.

У відповідності до п. 15.3.1. Договору, у разі, якщо недотримання строків виконання робіт встановлених даним Договором або додатками до нього (невиконання робіт) та або/ виконання робіт неналежної якості виконання робіт перевищує 20 календарних днів, Підрядник сплачує Замовнику понад суму штрафу, указану в п.15.3., суму штрафу в розмірі 10 % від вартості робіт по яким відбулася порушення, тобто всього 15% від суми Договору.

Позивач не надав докази надання Підряднику (Відповідачу) будівельного майданчику, а також графік виконання робіт (Додаток №3).

Акт приймання виконаних будівельних робіт №10026 від 27 вересня 2017р. свідчить лише про те, що роботи виконані. Посилання на дату виконання робіт в акті відсутнє. Дата, зазначена в акті, 27.09.2017 р., є датою складання акту.

Вищевказане свідчить про відсутність матеріалах справи доказів, які підтверджують початок строку виконання робіт.

У відповідності до ч. 1 ст. 549, п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.

Згідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивач документально не обґрунтував наявність порушення відповідачем договірних зобов"язань в частині недодержання строків виконання робіт, що позбавляє суд можливості застосування штрафних санкцій, заявлених до стягнення.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.33, 43, 49, ст. ст.82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. В позові відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлений 18.12.2017 р.

Суддя Н.Г. Гетя