ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року Справа № 923/1008/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного вищого навчального закладу "Херсонське морехідне училище рибної промисловості", м. Херсон

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 уповноважений представник за довіреністю № 01-18/544 від 06.11.2017; ОСОБА_3 економіст установи, посвідчення № 027 від 06.01.2017

від відповідача: не прибув.

Державний вищий навчальний заклад "Херсонське морехідне училище культури (позивач) звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 12091,11 грн. за договором оренди.

Позовні вимоги обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Провадження по справі було порушено 30.10.2017 року.

В судовому засіданні 28.11.2017 року було розпочато розгляд справи по суті.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. N2147-VIII (який набрав чинності 15.12.2017р.) Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Пунктом 9 частини 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017р. установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку розглядати справу в порядку загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, відзив на позов та витребувані докази не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином шляхом надсилання на його адресу ухвал суду. Клопотань, заяв від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14.11.2017 р. місцезнаходження відповідача: м.Херсон, вул.Ушакова, 62-А.

Ухвала суду про порушення провадження по справі, направлена за вищевказаною адресою, повернулась із зазначенням: не проживає.

Відповідно до приписів ст..202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті; якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Враховуючи, що судом було ретельно дотримано вимоги закону щодо надсилання судової кореспонденції, а також з урахуванням того, що вся судова кореспонденція надсилалась відповідачу за адресою відповідно до витягу, отриманого судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд

встановив:

11.10.2013р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Херсонській області (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар, відповідач) укладений договір оренди державного майна №1130-13-065 (далі договір оренди).

Відповідно до умов укладеного договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно - вбудовані підвальні приміщення загальною площею 176,4 кв.м в пятиповерховому учбовому корпусі, що перебуває на балансі ВСП "Херсонського морехідного училища рибної промисловості "Керченського державного морського технологічного університету" (балансоутримувач) та розташовані за адресою м.Херсон, вул. Леніна,55.

Пунктом 1.1. вищеозначеного договору оренди передбачено, що вартість державного майна станом на 31.08.2013р. становить 288047,00грн. без урахування ПДВ.

Відповідно до Постанови КМУ від 04.02.2015 року №87 «Про передачу цілісних майнових комплексів навчальних закладів та державної установи до сфери управління Міністерства освіти і науки» Державний вищий навчальний заклад «Херсонське морехідне училище рибної промисловості» реорганізовано. Державний вищий навчальний заклад «Херсонське морехідне училище рибної промисловості» є правонаступником всіх прав та обовязків Державного вищого навчального закладу «Херсонське морехідне училище рибної промисловості Керченського державного морського технологічного університету».

Згідно з п.5.3 договору оренди Орендар зобовязується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату до Державного бюджету та балансоутримувачу.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору оренди орендна плата визначена на підставі "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 04.10.1995р. №786, із змінами та доповненнями, становить без ПДВ за базовий місяць оренди (серпень 2013р.) 960,16 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції в період від базового місяця до першого місяця оренди та за перший місяць. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

За п.3.5 договору оренди орендна плата перераховується до Державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа наступаючого за звітним місяцем з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно пропорцій розподілу, встановлених законодавством та чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

На виконання п.5.14. договору від 11 жовтня 2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1В та Керченським державним морським технологічним університетом та його відокремленим підрозділом Херсонське морехідне училище рибної промисловості укладено договір про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг (далі договір на відшкодування витрат) (а.с.13-15) та Додаткову угоду до нього (а.с.16).

Відповідно до п.2.2.3. договору про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг ОСОБА_1 зобовязаний не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним вносити на рахунок балансоутримувачу кошти за відшкодування комунальних послуг.

У звязку із закінченням строку дії договору оренди, на який його було укладено, 14.09.2016р. представником орендодавця, балансоутримувача та орендарем підписано акт приймання-передавання державного майна (т.2 а.с.10).

Відповідно до означеного акта приймання - передавання державного майна відповідач передав, а позивач та балансоутримувач прийняли з оренди державне окреме індивідуально визначене майно - вбудовані підвальні приміщення загальною площею 176,4 кв.м в пятиповерховому учбовому корпусі, що перебуває на балансі ВСП "Херсонського морехідного училища рибної промисловості "Керченського державного морського технологічного університету" та розташовані за адресою м.Херсон, вул.Леніна,55.

Позивач стверджує, що після закінчення терміну дії договору оренди та договору про відшкодування витрат фізичною особою-підприємцем не було виплачено позивачу заборгованість з орендних платежів та заборгованість за договором про відшкодуваня витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Пунктом 3.10 договору оренди передбачено, що закінчення строку договору оренди не звільняє орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Відповідно до п.3.6, 3.7 договору оренди орендна плата, перерахована невчасно або не в повному обсязі, стягується до Державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 договору оренди співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, але не менш 400грн.

З урахуванням викладеного, суд констатує, що внаслідок неналежного виконання своїх договірних зобовязань в частині повної та своєчасної сплати орендної плати у відповідача виник борг перед позивачем.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі виникли відносини з договору найму (оренди) державного майна, врегульовані гл.58 ЦК України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Частинами 1, 6 ст.283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності до ч.3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За вимогами ч.3 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", які кореспондуються з вимогами ч.4 ст.286 ГК України, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст.526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст.610, ч.2 ст.615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Господарським судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобовязання за договором оренди державного майна №1130-13-065 від 11.10.2013р. в частині повної та своєчасної сплати орендної плати балансоутримувачу, внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем у розмірі 8663,43 грн.

Поданим позивачем розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов спірного договору оренди, підтверджується факт заборгованості відповідача по орендній платі у розмірі 8663,43 грн.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

За таких обставин є правомірними, підставними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 8663,43 грн. боргу з орендної плати за договором оренди державного майна №1130-13-065 від 11.10.2013р.

Водночас відповідно до ст.ст.546, 549 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання.

У ч.6 ст.232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Сплата відповідачем пені передбачена умовами п. 3.6, 3.7 договору оренди.

Господарський суд приймає до уваги розрахунки пені, надані до суду в додатку до позовної заяви та у письмових поясненнях щодо нарахування пені, та перевіривши методику зроблених розрахунків, вважає їх обґрунтованими.

Також обґрунтованими є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про відшкодування витрат в сумі 1246,41 грн., оскільки позивачем доведено, що відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та витрат на комунальні послуги відповідач здійснював з порушеннямп.2.2.3. договору на відшкодування витрат.

Пунктом 4.2. договору на відшкодування витрат передбачено, що при несвоєчасному внесенні плати, орендар сплачує пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки, включаючи день сплати.

Позивач, посилаючись на п.4.2. договору про відшкодування витрат, нарахував та просить стягнути з відповідача 297,94 грн. пені за період з 08.09.2016 р. по 22.08.2017 р., тобто з порушеннями ч.6 ст.232 ГК України. Суд за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи «Ліга» (з врахуванням Порядку проведення підрахунку заборгованості та штрафних санкцій, затвердженого листом Верховного суду України від 03.04.97р. №62-97р «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ») здійснив перерахунок пені та дійшов висновку, що задоволенню підлягає пеня в сумі 153,63 грн. Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача земельний податок в сумі 519,68 та пеню за прострочення його сплати в сумі 124,22 грн., посилаючись на приписи Податкового кодексу України та ст.ст.796, 797 ЦК України. Суд відмовляє в задоволенні вищевказаних вимог, оскільки позивачем не доведено факту користування відповідачем земельною ділянкою, та доказів того, що між сторонами в передбаченому законодавством України порядку погоджено умови користування земельною ділянкою та порядок оплати за відповідне користування. З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В и р і ш і в:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (73000, м.Херсон, проспект Ушакова, 62-А, код НОМЕР_1, р/рахунки в установах банків суду не відомі) на користь Державного вищого навчального закладу Херсонське морехідне училище рибної промисловості (73025, м.Херсон, вул.Грецька, 55, код 39456037, р/рахунки в установах банків суду не відомі) заборгованість за договором оренди та відшкодування вартості комунальних послуг: комунальні послуги 1246,41 грн., пеня 153,63, орендна плата 8663,43 грн., пеня 1239,43 грн. та судовий збір в сумі 1496,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.12.2017р.

Суддя В.В.Литвинова