ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2017 р. Справа № 920/799/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.,

при секретарі Євтушенку Є.В.,

за участю представників:

апелянта - не з'явився,

ініціюючого кредитора ТОВ "Келтік"- ОСОБА_1 на підставі довіреності від 01.08.2017,

арбітражний керуючий - ОСОБА_2, свідоцтво №1734 від 10.11.2015,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Гуматекс" (вх.3384 С/2) на ухвалу Господарського суду Сумської області від 14.09.2017 по справі № 920/799/17, винесену суддею Соп'яненко О.Ю. у приміщенні господарського суду Сумської області, час винесення ухвали - не зазначено, дата складання повного тексту ухвали - не зазначена,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Келтік", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Гуматекс", м. Глухів

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Келтік" (надалі - кредитор) звернулось до господарського суду Сумської області із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Гуматекс" (надалі - боржник).

Заява мотивована тим, що рішенням господарського суду Сумської області від 15.02.2016 у справі №920/36/16 стягнуто з боржника на користь кредитора 5 617 064, 02грн, з них 204 041, 18грн пені; крім того, за період з 16.02.2016 по 31.07.2017 за невиконання зобов'язання боржником кредитором нараховано 127 266, 00грн 3% річних, 589 326, 98грн інфляційних та 1 327 942, 49грн пені; у ході здійснення виконавчого провадження стягнуто з боржника на користь кредитора заборгованість у розмірі 6 049, 47грн, які були зараховані кредитором в рахунок стягнутої за судовим рішенням пені в розмірі 204 041, 18грн; розмір безспірних вимог кредитора до боржника станом на дату подання заяви складає 5 413 022, 84грн, які сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних заробітних плат; безспірні вимоги кредитора не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 28.08.2017 заяву кредитора прийнято до розгляду, призначено проведення підготовчого засідання на 14.09.2017; в ухвалі зазначено, що автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України визначено ОСОБА_3 (свідоцтво №979 від 23.05.2013) (т.1 а.с.66), та зобовязано арбітражного керуючого ОСОБА_3 надати господарському суду заяву про згоду на участь у даній справі з повідомленням відомостей зазначених у частині 2 статті 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство).

Матеріали справи свідчать, що арбітражний керуючий ОСОБА_3 направив суду повідомлення від 05.09.2017 про неможливість участі у справі про банкрутство (т.1 а.с.165).

Також, до суду надійшли заяви зі згодою на призначення розпорядником майна у даній справі від арбітражного керуючого ОСОБА_2 (т.1 а.с.115-164), арбітражного керуючого ОСОБА_4 (т.1 а.с.68-74), арбітражного керуючого ОСОБА_5 (т.1 а.с.75-91), арбітражного керуючого ОСОБА_6 (т.1 а.с.94-107).

Ухвалою господарського суду Сумської області від 14.09.2017 (суддя Соп'яненко О.Ю.) порушено провадження у справі №920/799/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Гуматекс"; визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Келтік" у розмірі 6 327 607, 53грн, в т.ч. безспірних - 6 129 615, 82грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво № 1734 від 10.11.2015 року), якому встановлено грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, яка сплачується за рахунок ініціюючого кредитора ТОВ "Келтік"; в задоволенні заяв зі згодою на призначення розпорядником майна у даній справі арбітражних керуючих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що факт наявності заборгованості боржника перед кредитором підтверджено судовим рішенням; 23.03.2016 державним виконавцем відкрито виконавче провадження; з урахуванням часткового погашення заборгованості у ході виконавчого провадження, загальна заборгованість за судовим рішенням становить 5 611 014, 55грн; суд дійшов висновку, що кредитором правомірно нараховано 3% річних в сумі 127 266, 00грн та 589 326, 98грн інфляційних за період з 16.02.2016 по 31.07.2017, та відмовив у задоволенні 1 327 942, 49грн пені на тій підставі, що право нарахування пені кредитором вже було використано та пеня була стягнута судовим рішенням, за таких обставин, судом було зазначено, що загальний розмір вимог кредиторів становить 6 327 607, 53грн, з них, 6 129 615, 82грн безспірних. З огляду на те, що безспірна заборгованість боржника перед кредитором в сумі 6 129 615, 82грн перевищує 300 мінімальних заробітних плат, не була погашена протягом більш ніж трьох місяців після настання строку її погашення та підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство. Крім того, суд, з урахуванням відмови арбітражного керуючого ОСОБА_3 від участі у даній справі, клопотання кредитора про призначення розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_2, тих відомостей, які арбітражний керуючий ОСОБА_2 зазначив у своїй заяві, дійшов висновку про доцільність призначення арбітражного керуючого ОСОБА_2 розпорядником майна у даній справі, у зв'язку чим, суд відмовив іншим арбітражним керуючим у задоволенні їх заяв про призначення розпорядником майна у даній справі.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 30.10.2017 заяву ТОВ "Келтік" про виправлення описки в ухвалі суду від 14.09.2017 задоволено; виправлено описку, допущену в абз. 5 ст. 4 ухвали господарського суду Сумської області від 14.09.2017 у даній справі, виклавши в такій редакції: "Таким чином, виходячи з викладеного, безспірні вимоги кредитора, які підлягають визнанню становлять 5 413 022, 84грн (2 916 009, 31грн основного боргу + 2 189 716, 21грн інфляційних + 224 286, 52грн 3% річних + 83 010, 80грн судового збору)", виправлено описку, допущену в п. 2 резолютивної частини ухвали господарського суду Сумської області від 14.09.2017, виклавши в такій редакції: "Визнати розмір вимог ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Келтік" у розмірі 6 327 607, 53грн, в т.ч. безспірних 5 413 022, 84грн".

Боржник з ухвалою суду про порушення провадження у справі про банкрутство від 14.09.2017 не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 14.09.2017 у справі №920/799/17 та припинити провадження у справі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що боржником не було отримано від місцевого господарського суду ухвали про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство, що перешкоджало боржнику в реалізації права на подання відзиву та на участь в підготовчому засіданні суду, надання пояснень та своїх заперечень щодо обставин справи; господарським судом не обґрунтовано підстави порушення провадження та невірно визначено суму безспірних вимог кредитора, оскільки нараховані кредитором 3% річних та інфляційні за період з 16.02.2016 по 31.07.2017 на загальну суму 716 592, 98грн не підтверджені судовим рішенням; господарським судом не зазначено, якою саме постановою підтверджується сплив трьох місяців для погашення заборгованості після настання строку її погашення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 апеляційну скаргу прийнято апеляційну скаргу до провадження.

15.11.2017 апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення та продовження строку розгляду скарги, посилаючись на те, що боржник потребує додаткового часу для надання в судове засідання документів та пояснень, що забезпечать всебічний, повний та об'єктивний розгляд справи.

16.11.2017 від ініціюючого кредитора - ТОВ "Келтік" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№11715), зазначає, що матеріалами справи підтверджується отримання боржником ухвали про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство; кредитором виконано вимоги Закону про банкрутство, підстави для відмови у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство відсутні; розмір безспірних вимог кредитора до боржника станом на дату подання заяви про порушення справи про банкрутство, тобто, таких, щодо яких є судове рішення та постанова про відкриття виконавчого провадження, складає 5 413 022, 84грн (без урахування розміру пені), які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого строку для їх погашення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду від 14.09.2017 - без змін.

16.11.2017 від арбітражного керуючого ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.11716), зазначає, що боржник був повідомлений про судове засідання, в якому було винесено оскаржувану ухвалу; кредитором виконано усі вимоги Закону про банкрутство, є підстави для порушення справи про банкрутство. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду від 14.09.2017 - без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 задоволено клопотання боржника про продовження строку розгляду апеляційної скарги та відкладення розгляду справи, продовжено строк та відкладено розгляд скарги на 04.12.2017.

04.12.2017 апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення та продовження строку розгляду скарги, посилаючись на те, що боржник потребує додаткового часу для надання в судове засідання документів та пояснень, що забезпечать всебічний, повний та об'єктивний розгляд справи.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 04.12.2017 оголошено перерву до 11:00год 06.12.2017.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2017, у зв'язку з відпусткою судді Фоміної В.О., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.

У звязку зі зміною складу колегії суддів у даній справі відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення", перебіг передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України строків вирішення спору розпочинається знов, розгляд апеляційної скарги розпочато спочатку.

06.12.2017 апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення та продовження строку розгляду скарги, посилаючись на те, що боржник потребує додаткового часу для надання в судове засідання документів та пояснень, що забезпечать всебічний, повний та об'єктивний розгляд справи.

ТОВ "Келтік" подано до апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу (вх.№12580 від 06.12.2017) щодо розміру вимог ініціюючого кредитора, у тому числі безспірних.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 у зв'язку зі зміною складу колегії суддів задоволено клопотання боржника про відкладення розгляду скарги та відкладено розгляд скарги на 20.12.2017.

19.12.2017 апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення та продовження строку розгляду скарги (вх.№13147), посилаючись на те, що боржник потребує додаткового часу для надання в судове засідання документів та пояснень, що забезпечать всебічний, повний та об'єктивний розгляд справи.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 20.12.2017 учасникам судового процесу було оголошено, що розгляд апеляційної скарги здійснюється за правилами Господарського процесуального кодексу України у редакції, яка набрала чинності 15.12.2017.

Учасники судового процесу зазначили, що вони не мають заяв та клопотань, які вони не мали змоги подати суду раніше.

Представник ТОВ "Келтік" заперечує проти задоволення клопотання боржника про відкладення розгляду скарги, посилаючись на те, що розгляд справи вже неодноразово відкладався за аналогічними клопотаннями боржника.

Арбітражний керуючий проти відкладення розгляду скарги також заперечує, оскільки вважає, що клопотання боржника спрямовані на затягування розгляду справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, розглянувши клопотання боржника про відкладення та продовження строку розгляду справи, дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 216 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною 2 статті 202 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено підстави для відкладення розгляду справи, зокрема, перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які визнані судом поважними; необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого засідання.

Матеріалами справи підтверджується, що боржник належним чином завчасно повідомлений про дату, час і місце судового засідання (т.4 а.с.64).

З клопотанням про відкладення розгляду справи боржник звертається до суду вже вчетверте, при цьому, кожного разу боржник посилається на одні і ті ж самі обставини для відкладення розгляду справи, а саме необхідність надання йому додаткового часу для подання документів та пояснень, проте, боржником не зазначено, які саме додаткові пояснення та документи він має намір надати, та на підтвердження яких його доводів.

При цьому, судова колегія зазначає, що при зверненні до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, саме на заявника, який в даному випадку є ТОВ "Келтік", покладено обов'язок по дотриманню вимог статті 11 Закону про банкрутство та доведенню суду обставин щодо наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; апелянт в своєму клопотанні про відкладення не посилається на конкретні докази та пояснення, які він має намір надати суду з метою спростування доводів ініціюючого кредитора.

Відповідно до частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляд скарги в черговий раз призведе до затягування розгляду даної справи, що не відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд справи судом упродовж розумного строку.

Враховуючи, що розгляд справи неодноразово відкладався, боржник жодного разу не був присутній у судових засіданнях без повідомлення суду щодо неможливості з'явлення його представника, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, з урахуванням, що наведені боржником обставини в обґрунтування вимоги відкласти розгляд справи не є поважними, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 20.12.2017 представник ТОВ "Келтік" оголосила відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду від 14.09.2017 - без змін.

Арбітражний керуючий ОСОБА_2 також оголосив відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду від 14.09.2017 - без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, боржник про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, повторно не з'явився в судове засідання, у тому числі без повідомлення причини неявки, у клопотанні боржником не обґрунтовано, які саме додаткові пояснення та документи він має намір надати, та на підтвердження яких його доводів, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ "Келтік" звернулось до господарського суду Сумської області із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ "Корпорація "Гуматекс".

В обґрунтування доводів, викладених кредитором у заяві про порушення справи про банкрутство, заявником надано рішення господарського суду від 15.02.2016 року № 920/36/16, яким встановлено, що між кредитором та боржником був укладений договір купівлі-продажу №04-12 від 20.01.2012, відповідно до якого боржник придбав у кредитора нитку поліефірну з підвищеною адгезією в асортименті, проте, не оплатив отриманий товар, у звязку з чим утворилася заборгованість в сумі 2 916 009, 31грн, на яку кредитором обґрунтовано нараховано 204 041, 18грн пені, 2 189 716, 21грн інфляційних, 224 286, 52грн 3% річних. Даним судовим рішенням стягнуто з боржника на користь кредитора зазначені суми основної заборгованості, пені, інфляційних, 3% річних, а також судовий збір у розмірі 83 010, 80грн (т.1 а.с.47-51), що у загальному розмірі становлять 5 617 064, 02грн, з них 204 041, 18грн пені.

Рішення суду набрало законної сили, 29.02.2016 судом видано наказ (т.1 а.с.52).

23.03.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУ юстиції у Сумській області відкрито виконавче провадження №50584204 з примусового виконання наказу №920/36/16 від 29.02.2016 (т.1 а.с.55), яка була надіслана сторонам виконавчого провадження (т.1 а.с.54).

Матеріали справи свідчать, що в ході здійснення виконавчого провадження, з боржника на користь кредитора було стягнуто 6 049, 47грн, що підтверджено випискою з банківського рахунку кредитора (т.1 а.с.62).

Дані грошові кошти у відповідності до положень статті 534 Цивільного кодексу України були зараховані кредитором в рахунок нарахованої та стягнутої за рішенням суду пені.

Матеріали справи свідчать, а боржником доказів іншого не надано, що загальна сума боргу за рішенням господарського суду №920/36/16 від 15.02.2016 станом на час звернення кредитором до суду із заявою про порушення справи про банкрутство складає 5 611 014, 55грн, у тому числі 197 991, 71грн пені.

Відповідно до статті 11 Закону про банкрутство, до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Частиною 2 статті 10 Закону про банкрутство визначено, що безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Як зазначено вище, кредитором у відповідності до вимог статті 10 Закону про банкрутство надано рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Щодо розміру безспірних вимог кредитора, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір безспірних вимог кредитора становить 5 413 022, 84грн, що є більше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Відтак, розмір безспірних вимог вірно визначено судом першої інстанції (з урахуванням ухвали про виправлення описки) в сумі 5 413 022, 84грн, що сукупно складаються із 2 916 009, 31грн основної заборгованості, 2 189 716, 21грн інфляційних, 224 286, 52грн 3% річних та 83 010, 80грн, стягнуті судовим рішенням.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи апелянта, що місцевим господарським судом невірно визначено суму безспірних вимог кредитора.

Безспірні вимоги кредитора в сумі 5 413 022, 84грн значно перевищують 300 мінімальних заробітних плат, які на час подання заяви про порушення провадження у даній справі складають 960 000, 00грн.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Кредитором дотримано вимоги статті 11 Закону про банкрутство, а саме розмір безспірних вимог кредитора сукупно перевищують розмір трьохсот мінімальних заробітних плат, які протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку не були задоволені боржником, оскільки постановою державного виконавця від 23.03.2016 запропоновано боржнику самостійно виконати рішення суду в семиденний термін з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що боржником здійснено не було.

Із матеріалів справи вбачається, що на момент звернення кредитора до суду із заявою про порушення справи про банкрутство (серпень 2017) виконавче провадження не закрито, триває більше року, сума боргу з боржника на користь кредитора не стягнута (т.1 а.с.57); боржником доказів іншого не надано.

За наведених обставин, судова колегія відхиляє доводи апелянта, що судом не зазначено, якою саме постановою підтверджується сплив трьох місяців для погашення заборгованості після настання строку її погашення, оскільки в ухвалі суду зазначено про наявність постанови державного виконавця від 23.03.2016 та що тримісячний строк після встановленого строку для погашення заборгованості сплив.

Досліджуючи заяву кредитора про порушення справи про банкрутство, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у ній зазначені відомості, вказані у частині 1 статті 11 Закону про банкрутство; до заяви додані усі необхідні документи, що перелічені у частині 2 та 7 цієї статті.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство та відхиляє доводи боржника щодо безпідставності порушення провадження у даній справі про банкрутство.

Крім того, із поданого кредитором розрахунку вбачається, що, у звязку з тим, що рішення господарського суду № 920/36/16 від 15.02.2016 не було виконано боржником, кредитор на підставі статей 549, 611, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України за період з 16.02.2016 по 31.07.2017 нараховано 127 266, 00грн 3% річних, 589 326, 98грн інфляційних та 1 327 942, 49грн пені, щодо нарахування яких судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 1 Закону про банкрутство, склад і розмір грошових зобовязань визначається на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий кредитором розрахунок 3% річних та інфляційних, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що розрахунок є обґрунтованим і правомірним, а порядок нарахування відповідає вимогам чинного законодавства України та періоду, за який заявлено кредитором стягнення 3% річних та інфляційних.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявником правомірно нараховано 127 266, 00грн 3% річних та 589 326, 98грн інфляційних за період з 16.02.2016 по 31.07.2017.

Щодо нарахування кредитором 1 327 942, 49грн пені за період з 16.02.2016 по 31.07.2017, судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відмову у їх задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Рішенням господарського суду від №920/36/16 від 15.02.2016 стягнуто з боржника на користь кредитора 204 041, 18грн у межах встановленого законом строку, а кредитором не наведено підстав нарахування пені поза межами встановленого законодавством строку.

Таким чином, виходячи з викладеного, судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що загальна сума вимог кредитора становить 6 327 607, 53грн, з них 5 413 022, 84грн безспірних.

Відповідно до частини 9 статті 16 Закону про банкрутство, в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається про призначення розпорядника майна, встановлення розміру оплати його послуг та джерела її сплати.

Суд першої інстанції дійшов висновку про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво № 1734 від 10.11.2015 року), якому встановлено грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, яка сплачується за рахунок ініціюючого кредитора ТОВ "Келтік".

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону про банкрутство, кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України визначено арбітражного керуючого ОСОБА_3 (свідоцтво №979 від 23.05.2013).

Проте, арбітражний керуючий ОСОБА_3 направив суду повідомлення про неможливість участі у даній справі про банкрутство.

Відповідно до статті 114 Закону про банкрутство, у разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

До суду надійшли заяви зі згодою на призначення розпорядником майна у даній справі від арбітражних керуючих ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що згідно з частиною 1 статті 97 Закону про банкрутство, арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит.

Частиною 2 статті 114 Закону про банкрутство встановлено, що розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором не можуть бути призначені арбітражні керуючі: які є заінтересованими у цій справі; які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня усунення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обовязків, покладених цим Законом.

До призначення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

У поданих суду першої інстанції заявах усі арбітражні керуючі зазначають, що за час провадження діяльності арбітражних керуючих порушень термінів подання інформації, передбаченої Законом про банкрутство, до державного органу з питань банкрутства, а також порушень строків, визначених ухвалами господарських судів, та порушень законодавства провадження діяльності арбітражного керуючого не допускали, судимості за вчинення корисливих злочинів та заборони займатись діяльністю арбітражного керуючого не мають, не є заінтересованими особами стосовно боржника та кредиторів.

Відповідно до заяви арбітражного керуючого ОСОБА_4 (свідоцтво №1820 від 12.07.2017), арбітражний керуючий проживає в м. Дніпро, має досвід професійної діяльності арбітражного керуючого 9 років, має технічне забезпечення для здійснення професійної діяльності.

Відповідно до заяви арбітражного керуючого ОСОБА_5 (свідоцтво №127 від 29.01.2013), арбітражний керуючий проживає в м. Чернігів, має досвід професійної діяльності арбітражного керуючого 14 років, має технічне забезпечення для здійснення професійної діяльності.

Відповідно до заяви арбітражного керуючого ОСОБА_6 (свідоцтво №451 від 12.03.2013), арбітражний керуючий проживає в м. Київ, має досвід професійної діяльності арбітражного керуючого 12 років, має технічне забезпечення для здійснення професійної діяльності.

Відповідно до заяви арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво №1734 від 10.11.2015),арбітражний керуючий проживає в м. Суми, має досвід професійної діяльності арбітражного керуючого 2 роки, має технічне забезпечення для здійснення професійної діяльності.

Відповідно до вимог Закону про банкрутство за наявності конкуренції кандидатур на призначення ліквідатора боржника право вибору кандидатури ліквідатора боржника залишається за господарським судом, виходячи з пропозицій учасників справи (кредиторів, державного органу з питань банкрутства).

Дослідивши подані арбітражними керуючими заяви та додані до них документи, господарський суд дійшов висновку про відповідність всіх кандидатур арбітражних керуючих, що звернулися до суду з заявами, вимогам Закону про банкрутство.

Разом з тим, ініціюючий кредитор направив суду клопотання про призначення розпорядником майна у даній справі арбітражного керуючого ОСОБА_2, з огляду на те, що арбітражний керуючий проживає в м. Суми; це дозволить ефективно та оперативно виконувати процедуру розпорядження майном підприємства - боржника, що знаходиться в Сумській області, що скоротить витрати на проведення процедури розпорядження майном та сприятиме інтересам кредиторів боржника.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про доцільність призначення розпорядником майна боржника у даній справі арбітражного керуючого ОСОБА_2, який проживає в м. Суми, що дозволить ефективно та оперативно виконувати процедуру розпорядження майном підприємства - боржника, що знаходиться в Сумській області, що скоротить витрати на проведення процедури розпорядження майном та сприятиме інтересам кредиторів боржника, та якому у відповідності до положень статті 115 Закону про банкрутство встановлено грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, яка сплачується за рахунок ініціюючого кредитора.

У звязку з наведеним, судом відмовлено арбітражним керуючим ОСОБА_6М, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у задоволенні заяв про призначення розпорядником майна у справі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необґрунтованими та такими, що протирічать матеріалам справи доводи апелянта, що ним не було отримано від місцевого господарського суду ухвали про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство, що перешкоджало боржнику в реалізації права на подання відзиву та на участь в підготовчому засіданні суду, надання пояснень та своїх заперечень щодо обставин справи.

Як вбачається із матеріалів справи, копія ухвали господарського суду Сумської області від 28.08.2017, якою призначено проведення підготовчого засідання на 14.09.2017, була надіслана заявнику, боржнику, державному реєстратору, органу ДВС, арбітражному керуючому, про що свідчить пункт 4 резолютивної частини ухвали та штамп суду на зворотному боці останнього аркушу ухвали.

Згідно матеріалів справи, ухвала суду була отримана представником боржника 05.09.2017, про що свідчить дата, підпис та прізвище представника на повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.111).

Адресою боржника зазначено вул. Щорса, 1, м. Глухів, Сумська обл., 41400, що відповідає місцезнаходженню боржника, вказаному у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.38-46).

Відтак, реалізація свого права на подання відзиву та на участь в підготовчому засіданні суду, надання пояснень та своїх заперечень щодо обставин справи залежала виключено від волевиявлення боржника, та судом у цьому перешкод боржнику здійснено не було.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не встановила порушення прав апелянта при постановленні судом оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 14.09.2017 у справі №920/799/17 (з урахуванням ухвали господарського суду Сумської області від 30.10.2017 про виправлення описки в ухвалі суду від 14.09.2017) слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.255, 269, 275, 276, 282, п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Гуматекс" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 14.09.2017 у справі №920/799/17 (з урахуванням ухвали господарського суду Сумської області від 30.10.2017 про виправлення описки в ухвалі суду від 14.09.2017) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26.12.2017

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Крестьянінов О.О.