РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017Справа № 910/16385/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Фізичної особи - підприємця Пизік Олени Володимирівни

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кворум"

про стягнення 229 680, 00 грн.

за участю представників:

від позивача:Лівицький О.М - представник за довіреністю б/н від 05.09.2017р.
від відповідача:Кузьмін Д.Л. - представник за довіреністю № 10 від 27.09.2017р.
В С Т А Н О В И В:

До господарського суду м. Києва звернулась Фізична особа - підприємець Пизік Олена Володимирівна (далі - ФОП Пизік О.В., позивач) з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кворум" (далі - ТДВ "Страхова компанія "Кворум") про стягнення страхового відшкодування у сумі 229 680, 00 грн.

Свої позовні вимоги ФОП Пизік О.В. обґрунтовує тим, що нею від імені працівника ОСОБА_4, яка перебувала у трудових відносинах із позивачем, був укладений договір добровільного страхування із ТДВ "Страхова компанія "Кворум", яким застраховано належний позивачу вантаж на суму 220 000,00 грн. Після того, як зазначений вантаж був доставлений до місця призначення, ОСОБА_4 стало відомо, що він був виданий перевізником невідомій особі та у подальшому втрачений. Отже, враховуючи, що вантаж був застрахований відповідно до полісу добровільного страхування № від 03.03.2017 р. у ТДВ "Страхова компанія "Кворум", позивач звернулась до суду за відшкодуванням спричинених збитків.

У позові ФОП Пизік О.В. просить суд стягнути з ТОВ "Страхова компанія "Кворум" суму страхового відшкодування у розмірі 220 000,00 грн. та пеню у сумі 9 680,00 грн., а всього - 229 680, 00 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що за полісом добровільного страхування, яким був застрахований втрачений вантаж, страхувальником є інша особа - ОСОБА_4, а не позивач - ФОП Пизік О.М., яка також не визначена вигодобувачем за вказаним договором добровільного страхування. Тому вважав, що підстав для виплати страхового відшкодування позивачу немає, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 15.02.2017 р. між ФОП Пизік О.В. (покупець) та ФОП Бандурін О.В. (постачальник) був укладений договір поставки № 012, відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупцю, а покупець прийняти та оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором (п. 1.1 договору).

З матеріалів справи вбачається, що згідно з видатковою накладною № ММ-000125 від 23.02.2017 р. сторони за договором поставки погодили асортимент товару та його вартість, що становить 286 730,00 грн. Вказаний товар був сплачений позивачем, що підтверджується видатковим касовим ордером від 24.02.2017 р.

У подальшому, 03.03.2017 р. на підставі виданої ФОП Пизік О.М. довіреності на на ім'я ОСОБА_4 № 02 від 02.03.2017 р. остання отримала товар, що підтверджується видатковою накладною № ММ-000125 від 23.02.2017 р.

Того ж дня (03.03.2017 р.), ОСОБА_4 відправила частину отриманого нею товару на суму 220 000,00 грн. до міста Чернівців, передавши його до компанії-перевізника - ТОВ «Делівері», що підтверджується квитанцією № від 03.03.2017 р. При цьому отримувачем зазначеного товару, ОСОБА_4 зазначила себе особисто.

Також (03.03.2017 р.) при відправці товару ОСОБА_4 застрахувала вантаж за договором (полісом) добровільного страхування № від 03.03.2017 р. у ТДВ "Страхова компанія "Кворум" (далі - договір страхування), відповідно до якого страхова сума у разі настання страхового випадку становить 220 000,00 грн.

З матеріалів справи слідує, що 09.03.2017 р. ОСОБА_4 стало відомо, що відправлений до міста Чернівців вантаж був виданий працівником ТОВ «Делівері» невідомій особі, що вбачалось з акту отримання багажу № А-56303 від 07.03.2017 р. за підробленими документами.

За вказаним фактом слідчим Садгірського відділення поліції Чернівецького відділу поліції в ГУНП в Чернівецькій області було порушено кримінальне провадження № 0000146 від 17.03.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

20.06.2017 р. відповідно до умов договору страхування ФОП Пизік О.В. звернулася до ТДВ "Страхова компанія "Кворум" з заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування.

Відповідач, розглянувши подану заяву від 20.06.2017 р., а також надані позивачем документи, відмовив у виплаті страхового відшкодування (відповідь № 66 від 07.08.2017 р.), у зв'язку із наданням заявником свідомо неправдивих відмостей про факт настання страхового випадку.

ФОП Пизік О.В., не погоджуючись із відмовою ТДВ "Страхова компанія "Кворум" у виплаті страхового відшкодування, та вважаючи, що саме їй належить право на отримання зазначеної виплати за втрачений вантаж, звернулася до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про страхування" страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України.

Частиною 16 ст. 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Проте, як було встановлено судом, договір (поліс) добровільного страхування вантажу № від 03.03.2017 р., за яким був застрахований втрачений вантаж, був укладений фізичною особою (страхувальником) - ОСОБА_4, про що зазначено у полісі страхування та загальних положеннях договору страхування, а також не заперечувалось сторонами.

Отже, страхувальником за вказаним договором страхування є фізична особа - ОСОБА_4

Відповідно до ч. 2 ст. 994 ЦК України та ст. 22 Закону України "Про страхування" права та обов'язки страхувальника можуть перейти до третіх осіб, іншої фізичної чи юридичної особи лише за згодою страховика, якщо інше не встановлено договором страхування. А як встановлено судом, такої згоди на перехід прав та обов'язків за договором страхування до іншої особи (ФОП Пизік О.М.) відповідач (страховик) не надавав.

При цьому доводи позивача про те, що стороною договору страхування є саме ФОП Пизік О.М., хоча договір був підписаний ОСОБА_4, адже та діяла на підставі доручення виданого їй ФОП Пизік О.М. (страхувальником), суд відхиляє.

Так, відповідно до ст. 238 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені.

Виходячи з наведених приписів, у даному випадку доручення надає право представнику (ОСОБА_4.) вчиняти визначені цією довіреністю дії саме від імені довірителя (ФОП Пизік О.М.), а не від свого імені. При цьому, як вбачається з загальних положень договору страхування, позивач - ФОП Пизік О.М. не зазначена ні в якості страхувальника, ні в якості вигодонабувача, а скрізь зазначена ОСОБА_4

За таких обставин, суд вважає, що позивач (ФОП Пизік О.М.) договір страхування з ТДВ «СК «Кворум» не укладала та не мала з ним договірних відносин страхування, а тому підстав для виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування вантажу № від 03.03.2017 р. на користь ФОП Пизік О.М. немає.

Усі інші доводи позивача судом не перевірялись, оскільки не мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ФОП Пизік О.М. до ТДВ «СК «Кворум» про стягнення страхового відшкодування у сумі 220 000,00 грн., а також пені, як у безпідставному.

Згідно зі статтею 49 ГПК України в разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 35, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Пизік Олени Володимирівни до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кворум" про стягнення 229 680, 00 грн.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 11 грудня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 19 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.