ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р.Справа № 916/1617/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.,

суддів: Савицького Я.Ф., Колоколова С.І.;

секретар судового засідання: Бендерук Є.О;

за участю представників сторін:

від ТОВ "Агрокомодітіз" - Харіна Т.Г., довіреність № б/н, від 16.02.17;

від Відділу примусового виконання рішень управління ДВС - Коржова Ю.Є., довіреність № б/н, від 07.08.17;

Представники інших учасників судового процесу в судове засідання не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області

на рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року

у справі №916/1617/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю " АГРОКОМОДІТІЗ "

до відповідачів: Товариства з додатковою відповідальністю "Затишанське хлібоприймальне підприємство"; Селянського (фермерського) господарства "Ольга".

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Публічного акціонерного товариства "Міжнародний Інвестиційний Банк", Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

про звільнення з під арешту та припинення розшуку майна, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю „АГРОКОМОДІТІЗ" (далі- ТОВ «АГРОКОМОДІТІЗ») звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" (далі - ТДВ «ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО»), Селянського (фермерського) господарства „ОЛЬГА" (далі- С(Ф)Г «Ольга»), з урахуванням заяви по уточнення позовних вимог від 11.09.2017 про звільнення з під-арешту та припинення розшуку майна, що належить Селянському фермерському господарству „ОЛЬГА" та перебуває у заставі Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОКОМОДІТІЗ" на підставі Договору застави транспортних засобів від 05.02.2009, посвідченого приватним нотаріусом Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Романовою І.С., за реєстровим номером №122, на яке накладено арешт в межах виконавчого провадження №42755741 Постановою Відділу ДВС Великомихайлівською МРУЮ про арешт майна боржника від 07.05.2014, зареєстрованою в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічні обтяження №14342375 від 07.05.2014, та яке оголошено в розшук Постановою Відділу ДВС Великомихайлівського МРУЮ від 06.06.2014; Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №44238920 від 01.08.2014, зареєстрованою в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічні обтяження №14479194 від 05.08.2014; Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №44238920 від 01.08.2014, зареєстрованою в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічні обтяження №14483243 від 07.08.2014; в межах виконавчого провадження №52093296 Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 05.09.2016, зареєстрованою в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічні обтяження №15964225 від 08.09.2016 та яке оголошено в розшук Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 11.10.2016; в межах виконавчого провадження №45111122 Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 17.10.2014 та яке оголошено в розшук Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20.10.2014, що викладено у п. 1 позовної заяви; звільнення з-під арешту та припинення розшуку майна, що належить Товариству з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" та перебуває у заставі Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОКОМОДІТІЗ" на підставі Договору застави транспортних засобів від 06.08.2010, посвідченого приватним нотаріусом Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Романовою І.С., за реєстровим номером №1288, Договору застави транспортних засобів від 06.08.2010, посвідченого приватним нотаріусом Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Романовою І.С., за реєстровим номером №1287, Договору застави транспортних засобів від 10.02.2009, посвідченого приватним нотаріусом Фрунзівської районної державної нотаріальної контори Романовою І.С., за реєстровим номером №173, на яке накладено арешт в межах виконавчого провадження №46767203 Постановою про арешт майна та оголошення заборони його відчуження Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 06.03.2015, зареєстрованою в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічні обтяження №15247277 від 06.03.2015 та оголошено в розшук Постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 16.04.2015; в межах виконавчого провадження №47040705 Постановою Відділу ДВС Великомихайлівського МРУЮ про арешт майна та оголошення заборони його відчуження №47040705 від 30.04.2015, зареєстрованою в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічні обтяження №15330388 від 30.04.2015; в межах виконавчого провадження №45112185 Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17.10.2014 та яке оголошено в розшук Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 20.10.2014, що викладено у п. 2 позовної заяви.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року у справі №916/1617/17 (суддя Д'яченко Т.Г.) позов задоволено повністю.

Рішення Господарського суду Одеської області обґрунтовано тим, що право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту з заставленого майна є належним способом захисту порушених прав.

Не погоджуючись з даним рішенням господарського суду першої інстанції, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 25 вересня 2017 у справі № 916/1617/17 в частині скасування постанов, винесених Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - скасувати, прийнявши нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, у зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню. Зокрема, апелянт зазначає, що на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження (ВП № 45112185, ВП № 45111122) з примусового виконання виконавчого листа № 755/14560/14-ц, виданого 11.07.2014 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарно, у тому числі, з ТДВ "Затишанське Хлібоприймальне підприємство" та С(Ф)Г "Ольга" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" заборгованість по договору кредиту в сумі 6 522 363 (шість мільйонів п'ятсот двадцять дві тисячі триста шістдесят три) грн. 82 коп.; третейського збору в сумі 25 500 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот) грн. та 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору. За виконавчим провадженням ВП № 45112185: боржник - ТДВ "Затишанське Хлібоприймальне підприємство", стягувач - ПАТ «Укрсоцбанк»; за виконавчим провадженням ВП № 45111122: боржник - Селянське (фермерське) господарство "Ольга", стягувач - ПАТ «Укрсоцбанк», які відкриті на підставі ст. ст. 17, 19, 20, 21, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на той момент) (далі - Закон).

З метою забезпечення виконання рішення суду, а також на підставі заяви стягувана про накладення арешту на майно боржника, державним виконавцем Відділу, керуючись ст. 57 Закону, винесено постанову від 17.10.2014 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Враховуючи, що боржник вимоги виконавчого документу не виконав у встановлений строк, державним виконавцем винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 27.10.2014 (по ВП №45112185 та ВП № 45111122). Керуючись ст. ст. 5, 11 Закону державним виконавцем направлені запити до реєструючих установ щодо наявності зареєстрованих цінних паперів, транспортних засобів, сільськогосподарської техніки, нерухомого майна, земельних ділянок, належних боржникам на праві власності. Згідно інформації УДАЇ ГУМВС України в Одеській області боржник - ТДВ "Затишанське Хлібоприймальне підприємство" є власником автотранспортних засобів. Згідно інформації УДАЇ ГУМВС України в Одеській області боржник - Селянське (фермерське) господарство "Ольга" є власником автотранспортних засобів.

Оскільки місцезнаходження арештованих транспортних засобів боржника не відомо, державним виконавцем Відділу винесено постанови про розшук майна боржника від 20.11.2014 по ВП № №45112185 та ВП № 45111122.

Постановою державного виконавця Відділу від 20.05.2015 (по ВП № №45112185 та ВП № 45111122) замінено первісного стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на Приватне акціонерне товариство «Мост - Інвест».

31.07.2015 виконавчі провадження ВП № №45112185 та ВП № 45111122 завершені, на підставі п. 4 ст. 47 Закону, державним виконавцем відділу винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу.

Крім того, на виконанні у відділі станом на теперішній час перебуває виконавче провадження №52093296 з примусового виконання наказу №916/5130/15 виданого 10.08.2016 Господарським судом Одеської області про стягнення солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нікомарівське» та Селянського (фермерського) господарства «Ольга» на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» 3000000 грн. - заборгованість по кредиту, 1083206,05 грн. - заборгованість по простроченим процентам, 1086451,80 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди. Державним виконавцем відділу 05.09.2016 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 52093296, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження. Згідно заяви стягувача та з метою збереження майна боржника для задоволення вимог стягувача державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.09.2016.

Боржником, у наданий державним виконавцем строк, вимоги виконавчого документу не виконано, у зв'язку з чим, 12.09.2016 державним виконавцем відділу винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Боржник має заборгованість, а саме не сплачено виконавчий збір.

Апелянт зазначає, що оскільки, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.09.2016 боржником в установленому законом порядку не оскаржувалась, боржник не звільнений від сплати виконавчого збору. Відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 №1404-УІІІ) у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

З повідомлення Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області №31/15/5149/1939 від 28.09.2016 вбачається, що у боржника наявні транспортні засоби, керуючись ст. 36 Закону (у новій редакції), державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника від 11.10.2016.

Враховуючи вищевикладене, скаржник вважає, що виконавчі дії тривають відповідно та в рамках Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, заявник апеляційної скарги зазначає, що в оскаржуваному рішенні не встановлено вкрай важливий факт щодо терміну виконання боржниками зобов'язання, забезпеченого заставою, та чи має заставодержатель взагалі намір задовольняти свої вимоги за рахунок заставленого майна.

Окрім того, на думку апелянта, суд першої інстанції, посилаючись на ст. 51 Закону України «Про заставу», де визначені підстави за яких стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено для задоволення стягувачів, які не є заставодержателями, дійшов хибного висновку, відносно того, що державний виконавець звертає стягнення на заставлене майно, або збирається звернути стягнення. Оскільки відповідно до ст. 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, при тому що у відповідності до ст. 52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Разом з тим, суд, посилається на позивача, який заявляє про відсутність повідомлення його про накладення арешту на майно, яке перебуває в заставі та відсутність згоди заставодержателя на реалізацію є безпідставним, та таке твердження не може бути взято до уваги, оскільки ТОВ «АГРОКОМОДІТІЗ» отримав права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечень до них за актами приймання-передачі лише 09.09.2016, при тому, що арешти накладались починаючи з 2014.

Таким чином, на думку апелянта, підстав, з урахуванням вимог Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями за рахунок заставленого майна немає.

04.12.2017 від ТОВ "АГРОКОМОДІТІЗ" на адресу Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити без змін рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 у справі №916/1617/17 , а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зокрема, у відзиві зазначено, що до ТОВ «АГРОКОМОДІТІЗ» перейшли права нового кредитора та заставодержателя за Генеральною кредитною угодою №01/3-0-1/297 від 29.12.2008 на підставі Договору комісії від 08.09.2016, укладеного між ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» та ТОВ «Агрокомодітіз», та Договору факторингу від 09.09.2016, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» який діяв в інтересах ТОВ «Арокомодітіз».

Загальна сума заборгованості Позичальників перед Кредитором, відповідно до Договору факторингу, становить 198 771 557,55 грн.

Згідно зі ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (право), він зберігає право наступного стягнення на інші речі (права), що складають предмет застави.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року у справі №916/1617/17 прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючого судді Принцевської Н.М., суддів: Савицького Я.Ф., Колоколова С.І., розгляд справи призначено на 04.12.2017.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 у зв'язку з неявкою учасників провадження по справі №916/1617/17 в судове засідання, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, з урахуванням ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, додержання прав сторін, розгляд справи відкладено на 13.12.2017.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені ними письмово.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

29 грудня 2008 року Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та Товариством з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО", Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю „Ольга" (Позичальники) укладено Генеральну кредитну угоду №01/3-0-1/297 (надалі - Генеральна угода), за умовами якої Кредитор, на підставі цієї угоди, зобов'язується надавати Позичальникам кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених в додаткових кредитних договорах, що укладаються в рамках даної Угоди і які після їх підписання стають її невід'ємними частинами. (т.1, а.с.51-55)

В рамках Генеральної угоди №01/3-0-1/297 від 29.12.2008 між Товариством з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" та Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" було укладено:

- Кредитний договір №010/3-2/297 від 06.08.2010, а також додатки та додаткові угоди до нього; (т.1, а.с. 75-83)

- Кредитний договір №010/42-0-2/10 від 19.01.2012, а також додатки та додаткові угоди до нього; (т.1, а.с.84-96)

- Договір овердрафту №015/42-0-2/9 від 19.01.2012р., а також додатки та додаткові угоди до нього. (т.1, а.с.97-104)

З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальників за Генеральною кредитною угодою, Товариством з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО", Селянським (фермерським) господарством „ОЛЬГА" та Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" укладено наступні договори застави транспортних засобів:

06 серпня 2009 року між Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та Товариством з додатковою відповідальністю „Затишанське ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" (Заставодавець) - Договір застави транспортного засобу, посвідчений державним нотаріусом Фрунзівської районної державної нотаріальної контори, Романовою І.С. за реєстровим №1288;

06 серпня 2010 року між Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та Товариством з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" (Заставодавець) - Договір застави транспортних засобів, посвідчений державним нотаріусом Фрунзівської районної державної нотаріальної контори, Романовою І.С. за реєстровим №1287; (т.1, а.с.105-109)

10 лютого 2009 року між Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та Товариством з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" (Заставодавець) - Договір застави транспортних засобів, посвідчений державним нотаріусом Фрунзівської районної державної нотаріальної контори, Романовою І.С. за реєстровим №173; (т.1, а.с. 128-135)

05 лютого 2009 року між Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та Селянським (фермерським) господарством „ОЛЬГА" (Заставодавець) - Договір застави транспортних засобів, посвідчений державним нотаріусом Фрунзівської районної державної нотаріальної контори, Романовою І.С. за реєстровим №122.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна договір застави від 10 лютого 2009 року №173 зареєстрований 10.02.2009 за №8446630; договір застави 05 лютого 2009 року №122 зареєстрований 05.02.2009 за №8433841; договір застави від 06 серпня 2009 року №1288 зареєстрований за 06.08.2010 за № 10119126; договір застави від 06 серпня 2010 року № 1287 зареєстрований 06.08.2010 за №10119100.

Надалі 08 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством „Міжнародний Інвестиційний Банк" (Комісіонер) та Товариством з обмеженою відповідальністю „АГРОКОМОДІТІЗ" (Комітент) було укладеного Договір комісії, за яким Комісіонер зобов'язався за дорученням Комітента за плату вчинити правочини, що визначені в п.2.2 Договору від свого імені, але за рахунок Комітента (п.2.1. Договору комісії). (т. 1, а.с.31-34)

У відповідності до п.2.2. Договору комісії, відповідно до даної вказівки Комітента, Комісіонер зобов'язується укласти з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", ідентифікаційний код 14305909, наступні правочини:

Відповідно до п. 2.2.1. - Договір факторингу, відповідно до якого Комісіонер зобов'язується передати (сплатити) ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" не більше 24810000,00 грн. без ПДВ, а ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" зобов'язується відступити права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги;

Згідно з п. 2.2.2. - Договори відступлення Прав Вимог за Договорами Забезпечення.

Умовами п.2.3. Договору комісії сторони погодили, що майнові права та права вимоги, які, відповідно, прийняті та набуті Комісіонером на виконання цього договору, є власністю Комітента.

Перелік кредитних договорів та договорів забезпечення до них, права вимоги на які мають бути відступлені, були визначені сторонами в розділі 1 Договору комісії.

Так, кредитні договори означають кожний з наступних договорів:

- Генеральну кредитну угоду №01/3-0-1/297 від 29.12.2008, а також додатки та додаткові угоди до неї, укладені між Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО";

- Кредитний договір №010/3-2/297 від 06.08.2010, а також додатки та додаткові угоди до нього, укладені між Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО";

- Кредитний договір №010/42-0-2/10 від 19.01.2012, а також додатки та додаткові угоди до нього, укладені Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО";

- Договір овердрафту №015/42-0-2/9 від 19.01.2012, а також додатки та додаткові угоди до нього, укладені між Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО".

Відповідно до п.3.1.1. Договору комісії, Комітент зобов'язується перерахувати Комісіонерові суму коштів у розмірі 24810000,00 грн. без ПДВ, які необхідні для виконання Комісіонером зобов'язань за Основним правочином, що визначений в п.2.2. Договору.

На виконання п.3.1.1. та п.5.1. Договору комісії, позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „АГРОКОМОДІТІЗ" перераховано кошти на рахунок Публічного акціонерного товариства „Міжнародний Інвестиційний Банк", що підтверджується платіжним дорученням №91 від 08.09.2016, №92 від 09.09.2016, №93 від 09.09.2016 та №94 від 09.09.2016.

09 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" (Клієнт) та Публічним акціонерним товариством „Міжнародний Інвестиційний Банк" (Фактор), який діяв в інтересах позивача, на підставі Договору комісії від 08 вересня 2016 року, укладено Договір факторингу. (т.1, а.с.35-41)

Відповідно до п.п. 2.1. Договору факторингу, Фактор зобов'язується передати Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов'язується відступити Факторові права вимоги за Кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.

З дати відступлення права вимоги Клієнт перестає бути стороною кредитних договорів, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за кредитними договорами та набуває всіх прав за ними.(п. 2.2. Договору факторингу).

Крім того, 09 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" та Публічним акціонерним товариством „Міжнародний Інвестиційний Банк" укладено Договір про відступлення прав за договорами поруки, Договір відступлення прав за договорами застави та Договір відступлення прав за договорами іпотеки, укладеними в забезпечення виконання кредитних договорів, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди №01/3-0-1/297 від 29.12.2008.

За Актом приймання-передачі від 09 вересня 2016 року Публічним акціонерним товариством „Міжнародний Інвестиційний Банк" передав Товариству з обмеженою відповідальністю „АГРОКОМОДІТІЗ" придбані права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечень до них та, відповідні документи.

Отже, до позивача перейшли права нового кредитора та заставодержателя за Генеральною кредитною угодою №01/3-0-1/297 від 29.12.2008 на підставі Договору комісії від 08.09.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством „Міжнародний Інвестиційний Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю „АГРОКОМОДІТІЗ" та Договору факторингу від 09.09.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" та Публічним акціонерним товариством „Міжнародний Інвестиційний Банк", який діяв в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОКОМОДІТІЗ".

Загальна сума заборгованості Позичальників перед Кредитором, відповідно до Договору факторингу, становить 198771557,55 грн.

Постановою про арешт майна та оголошення заборони його відчуження Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 06.03.2015 на виконання ВП №46767203 накладено арешт на все рухоме майно Товариства з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" та зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічні обтяження №15247277 від 06.03.2015.

Постановою Відділу ДВС Великомихайлівського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 30.04.2015 на виконання ВП №47040705 накладено арешт на все рухоме майно Товариства з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" та зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічні обтяження №15330388 від 30.04.2015.

Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 17.10.2014 на виконання ВП №45112185, накладено арешт на майно боржника Товариства з додатковою відповідальністю „ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО". В межах даного виконавчого провадження, постановою від 20.11.2014 оголошено в розшук автотранспортні засоби, належні боржнику, а саме: - ВАЗ 21213, д/н 07480 ОТ, 2003 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС624537;

- ВАЗ 21213, д/н 07428 ОТ, 2003 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС624538;

- ИЖ 2717230, д/н ВН 6687 АА, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543205;

- ИЖ 2717230, д/н ВН 6685 АА, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543203;

- ИЖ 2717230, д/н ВН 6684 АА, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543202;

- ИЖ 2717230, д/н ВН 6683АА, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543201;

- ИЖ 2717230, д/н ВН 6686 АА, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543204;

- НЕФАЗ 8332, д/н ВН 1364 ХХ, 2003 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 571896;

- КАМАЗ 532150, д/н ВН 6688 АА, 2004р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543206;

- КАМАЗ 532150, д/н ВН 6689 АА, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543207;

- КАМАЗ 532150, д/н ВН 6690 АА, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543208;

- КАМАЗ 53215, д/н ВН 1476 АВ, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543636;

- НЕФАЗ 8332, д/н 1401 ХХ, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543446;

- НЕФАЗ 8332, д/н ВН 1402 ХХ, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543447;

- НЕФАЗ 8332, д/н ВН 1403 ХХ, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543448;

- КАМАЗ 53215, д/н ВН 1474 АВ, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543634;

- КАМАЗ 53215, д/н ВН 1475 АВ, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543635;

- КАМАЗ 53215, д/н ВН 2494 АВ, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543807;

- КАМАЗ 53215, д/н ВН 2495 АВ, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543808;

- КАМАЗ 53215, д/н ВН 2496 АВ, 2004 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 543809.

Постановою Відділу ДВС Великомихайлівського МРУЮ про арешт майна боржника від 07.05.2014 на виконання виконавчого провадження №42755741 накладено арешт на рухоме майно Селянського (фермерського) господарства „ОЛЬГА" та зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічні обтяження №14342375 від 07.05.2014, а саме:

Автомобіль легковий, ВАЗ 21074, номер державної реєстрації 33143ОК, свідоцтво про реєстрацію ОІС492744;

Причеп, ГКБ 8527, номер державної реєстрації 26954ОА, свідоцтво про реєстрацію ОІС492744;

Автомобіль вантажний, ЗИЛ 133, номер державної реєстрації ВН4235А, свідоцтво про реєстрацію ОІС672608 .

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 01.08.2014, на виконання ВП №44238920 накладено арешт на все рухоме майно Селянського (фермерського) господарства „ОЛЬГА" та зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічні обтяження №14479194 від 05.08.2014.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 01.08.2014, на виконання ВП №44238920 накладено арешт на все рухоме майно Селянського (фермерського) господарства „ОЛЬГА" та зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічні обтяження №14483243 від 07.08.2014.

Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 05.09.2016 на виконання ВП №52093296 накладено арешт на все рухоме майно Селянського (фермерського) господарства „ОЛЬГА" та зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічні обтяження №15964225 від 08.09.2016.

Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 17.10.2014 на виконання ВП №45111122 накладено арешт на все майно Селянського (фермерського) господарства „ОЛЬГА". В межах даного виконавчого провадження, постановою від 20.11.2014 оголошено в розшук автотранспортні засоби, належні боржнику, а саме:

- ВАЗ 21074, д/н 33143 ОК, 2002 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС492477;

- ГКБ 8527, д/н 26954 ОА, 1990 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 492744;

- ГАЗ 5312, д/н 48872 ОВ, 1987 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 624707;

- ЗИЛ 133, д/н ВН 4235 АС,1987 р.в., свідоцтво про реєстрацію ОІС 672608.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, договір застави №173 зареєстрований 10.02.2009 за №8446630, договір застави № 122 зареєстрований 05.02.2009 за №8433841, договір застави № 1288 зареєстрований за 06.08.2010 за №10119126, договір застави №1287 зареєстрований 06.08.2010 за № 10119100.

З огляду на зазначене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що право застави виникло раніше судових рішень, на підставі яких було відкрито виконавче провадження щодо задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

Позивач звертався до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділу ДВС Великомихайлівського МРУЮ та Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області з заявами про зняття арешту та розшуку з майна боржників, якими повідомляв про наявність зареєстрованої застави та про відсутність його згоди на реалізацію заставленого майна, про що свідчать відповідні листи, наявні в матеріалах справи.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.11 Цивільного Кодексу України унормовано, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти (ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України).

Ст.12 Цивільного Кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений, зокрема, у разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вимоги діючого законодавства та обставини справи колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду, що до позивача перейшли права нового кредитора у зобов'язанні та заставодержателя за Генеральною кредитною угодою №01/3-0-1/297 від 29.12.2008 на підставі Договору комісії від 08.09.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством „Міжнародний Інвестиційний Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю „АГРОКОМОДІТІЗ", Договору факторингу від 09.09.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" та Публічним акціонерним товариством „Міжнародний Інвестиційний Банк", який діяв в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОКОМОДІТІЗ".

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Ст. 589 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України „Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. (ч.ч. 2,3 ст. 12 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 14 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ст. 15 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач (продавець) рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит з відстроченням або розстроченням платежу, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше.

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. (ст. 19 Закону України „Про заставу").

Частинами 1, 3 ст. 20 Закону України „Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (право), він зберігає право наступного стягнення на інші речі (права), що складають предмет застави.

У відповідності до ст. 20 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо обтяжувач відступив іншій особі права за правочином, на підставі якого виникло обтяження, ця особа набуває всі відступлені права стосовно предмета обтяження, включаючи встановлений пріоритет за умови, що відомості про заміну обтяжувача були внесені до Державного реєстру протягом п'яти днів із дня відступлення прав.

Частинами 1,3,4 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції закону від 21.04.1999, який діяв на момент накладення арешту на майно) передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Між тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про виконання вказаних вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме: докази направлення у встановлені законом строки відповідного повідомлення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» або набувачу прав кредитора і заставодержателя ТОВ «АГРОКОМОДІТІЗ» відповідно до вказаних вище договорів.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, з огляду на що приймаються судовою колегією.

Згідно з п.6 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції закону від 02.06.2016, яка діє на теперішній час) спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Таким чином, право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна є належним способом захисту порушених прав.

Відповідно до пунктів 1 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції закону від 02.06.2016, яка діє на теперішній час) для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя.

Вказана вимога закону також не виконана. При цьому, слід зазначити, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТДВ «ЗАТИШАНСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО» і С(Ф)Г «Ольга» згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна договір застави №173 зареєстрований 10.02.2009 за №8446630, договір застави № 122 зареєстрований 05.02.2009 за №8433841, договір застави № 1288 зареєстрований за 06.08.2010 за №10119126, договір застави № 1287 зареєстрований 06.08.2010 за № 10119100, а отже, право застави виникло раніше судових рішень, за якими було відкрито виконавче провадження щодо задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про зворотнє суперечать фактичним обставинам справи і не можуть бути прийняті до уваги.

Загальна вартість об'єктів застави складає 8689194, 00 грн. та не покриває заборгованість Боржників перед новим Кредитором, ТОВ "Агрокомодітіз" в розмірі 198771557,55 грн.

Отже, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що підстави, з урахуванням вимог Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями за рахунок заставленого майна, відсутні.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року по справі №916/1617/17залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року по справі №916/1617/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року по справі №916/1617/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: С.І. Колоколов

Я.Ф. Савицький