ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017р. Справа № 917/55/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", 01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1

до Публічного акціонерного товариства "Кременчукгаз", 39601, Полтавська область, м.Кременчук, провулок Героїв Бресту, 46

про стягнення 8713860,67 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2-341 від 28.12.2016 р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 19/2634 від 08.08.2017 р.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором транспортування природного газу № НОМЕР_1 від 17.12.2015 р. в розмірі 8 713 860,67 грн., з яких: 8 519 040,00 грн. - основна заборгованість; 175 967,06 грн. - пеня; 18 853,61 грн. - 3 % річних.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21.03.2017 позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ "Кременчукгаз" на користь ПАТ "Укртрансгаз" заборгованість в розмірі 6551543,11 грн., пеню в розмірі 175967,06 грн., 3% річних -18853,61 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 101195,46 грн. В частині стягнення заборгованості в розмірі 1967496,89 грн. - провадження припинено на підставі пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою колегії суддів Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.17р. по справі № 917/55/17 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.17р. та рішення господарського суду Полтавської області від 22.03.17р. у справі № 917/55/17 в частині задоволення позову скасовано та справу в цій частині передано на новий розгляд.

Згідно авторозподілу справу № 917/55/17 передано на розгляд судді Киричук О.А.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.12.2017 р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.12.2017 р., зобов"язано сторони надати письмові пояснення та відповідні докази в обгрунтування своїх вимог та заперечень з врахуванням обставин, які зазначені в постанові касаційної інстанції.

12.12.2017 р. та 14.12.2017р. позивач через канцелярію суду надав пояснення на виконання вимог суду, викладених в ухвалі від 05.12.2017р.

14.12.2017р. відповідач через канцелярію суду надав пояснення на виконання вимог суду, викладених в ухвалі від 05.12.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, в обґрунтування позовних вимог посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору.

Представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві та письмових поясненнях.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

20.11.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - ПАТ "Укртрансгаз") та Публічним акціонерним товариством "Кременчукгаз" (далі - ПАТ "Кременчукгаз") укладено Договір транспортування природного газу № (далі Договір, а.с.12-22).

За умовами Договору, Оператор (ПАТ «УКРТРАНСГАЗ») надає Замовнику (ПАТ «КРЕМЕНЧУКГАЗ») послуги транспортування природного газу (далі - Послуги) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких Послуг.

Відповідно до п.17.1 Договору, він набирає чинності з дня його укладання на строк до 31 грудня 2016 року.

Пунктом 2.2 Договору встановлено, що послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором.

Пунктом 2.3 Договору визначені послуги, які можуть бути надані Замовнику за цим Договором:

послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у Договорі.

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів.

Розділом 3 Договору визначені права та обов»язки сторін, зокрема:

Оператор зобов»язаний: своєчасно надавати Послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від Замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов'язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України (п. 3.1 Договору).

Оператор має право: користуватися іншими правами, передбаченими цим Договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання Послуг, а також для виконання обов'язків оператора газотранспортної системи (п. 3.2 Договору).

Замовник зобов'язаний: зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим Договором та Кодексом, негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби Оператора; вчасно врегульовувати небаланси (п. 4.1 Договору).

Замовник має право:, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям.

Розділ IX Договору визначає вартості послуг балансування та порядок розрахунків за ними. Так зокрема, п.9.1 Договору передбачено, що у разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник зобов'язаний сплатити Оператору за послуги балансування.

Відповідно до п. 9.4 Договору, Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п'яти банківських днів.

При цьому, згідно п. 11.4 Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Замовником відповідно до Кодексу та розділу IX цього Договору.

Відповідно до п.17.1 Договору, він набирає чинності з дня його укладання на строк до 31 грудня 2016 року.

В позові позивач вказує на те, що ним умови Договору від 17.12.2015р. № виконані в повному обсязі та належним чином.

При цьому, позивач зазначив, що встановив наявність у відповідача негативного місячного небалансу в жовтні 2016 року в обсязі 1 200,000 тис. куб. м., що не був врегульований відповідачем у строк та в порядку, визначеними умовами Договору та Кодексом газотранспортної системи.

За даними позивача, відповідач до номінації у жовтні 2016 року не включав обсяги природного газу на ВТВ, нормовані втрати газорозподільного підприємства, які в свою чергу не були виділені на вказані потреби ПАТ "Кременчукгаз" й жодним постачальником природного газу. Натомість, у звіті газорозподільної компанії ПАТ "Кременчукгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу за жовтень 2016 року було вказано про використання відповідачем в жовтні 2016 року 1 200,000 тис. куб. м. природного газу на ВТВ, при тому, що в графі "підтверджений обсяг номінацій" на вказану потребу ПАТ "Кременчукгаз" обсяги природного газу виділені не були.

Крім того, ПАТ "Кременчукгаз" в своєму Звіті за жовтень 2016 року вказав про відсутність планових обсягів природного газу на ВТВ в жовтні 2016 року, що складає 1200,000 тис. куб. м.

У зв'язку з не врегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу в жовтні 2016 року в обсязі 1 200,000 тис. куб. м. у строк та в порядку, визначеними умовами Договору та Кодексом, позивач, надав відповідачу послуги балансування, про що був складений та направлений відповідачу односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу та рахунок, а саме: акт № 10-16--БАЛАНС від 31.10.2016 з додатком; рахунок № 10-16--БАЛАНС від 31.10.2016.

Відповідно до положень пункту 9.2. Договору позивач нарахував відповідачеві вартість послуг балансування природного газу за жовтень 2016 року в розмірі 8519040,00 грн.

Посилаючись на те, що свої зобов'язання з оплати наданих позивачем відповідно акту послуг балансування обсягів природного газу № 10-16--БАЛАНС від 31.10.2016, відповідач не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 8519040,00 грн., яка станом на момент подачі позову у даній справі (29.12.2016) відповідачем не була сплачена, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором транспортування природного газу № НОМЕР_1 від 17.12.2015 р. в розмірі 8 713 860,67 грн., з яких: 8 519 040,00 грн. - основна заборгованість; 175 967,06 грн. - пеня; 18 853,61 грн. - 3 % річних.

Після порушення провадження у справі, 27.01.2017 відповідачем в рахунок погашення заборгованості по Договору за послуги з балансування природного газу за жовтень 2016 року було сплачено позивачу 1967496,89 грн., що підтверджується відповідною банківською випискою.

Враховуючи сплату відповідачем заборгованості з балансування природного газу за жовтень 2016 року в сумі 1967496,89 грн. під час розгляду справи, і визнання даного платежу позивачем саме в рахунок погашення боргу за спірний період, суд при прийнятті рішення 22.03.2017р. дійшов висновку про припинення провадження у справі в частині вимог по стягненню заборгованості в сумі 1967496,89 грн. на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України через відсутність предмету спору на день його розгляду.

В цій частині рішення 22.03.2017р. рішення не оскаржене, в касаційному порядку оскаржені рішення та постанова в частині стягнення заборгованості в сумі 4 644 149,62грн., пені в сумі 175 967,06грн. та 3% річних в розмірі 18 853,61грн.

Скасовуючи постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.17р. та рішення господарського суду Полтавської області від 22.03.17р. у справі № 917/55/17 в частині задоволення позову та передаючи справу в цій частині на новий розгляд, касаційна інстанція зазначила, що "судами не сприйнято посилання відповідача на лист за вих. № 05/1690 від 17.05.2017, в якому відповідач просить позивача вважати вірним призначення платежу у платіжних дорученнях від 27.01.2017 в сумі 1967496,89 грн., від 28.02.2017 в сумі 1000000,00 грн., від 28.02.2017 в сумі 1000000,00 грн., від 28.02.2017 в сумі 1370430,01 грн., від 27.03.2017 в сумі 1273719,61 грн., від 03.05.2017 в сумі 364130,81 грн., сплачених ПАТ "Кременчукгаз" за Договором на балансування природного газу № НОМЕР_1 від 17.12.2015 "за послуги балансування обсягів природного газу в жовтні 2016р. за Договором на балансування природного газу № НОМЕР_1 від 17.12.2015р."

Не сприйняті також надані відповідачем документи в підтвердження сплати заборгованості в сумі 3370430,01 грн. а саме: банківська виписка, яка сформована станом на 01.03.2017, платіжне доручення № 379 від 16.02.2017 на суму 1000000,00 грн., платіжне доручення № 380 від 16.02.2017 на суму 1000000,00 грн., платіжне доручення № 377 від 15.02.2017 на суму 1370430,01 грн., з посиланням на пункт 8.3. Договору та зазначено, що дані платежі правомірно зараховані позивачем за послуги балансування обсягів природного газу, які були надані в липні 2016 року".

Касаційна інстанція також зазначила, "що при цьому, суди не оцінили Акт №07-16- надання послуг балансування обсягів природного газу за липень 2016, поданий 28.12.2016, не зясували наявність чи відсутність боргу за цей період, а при наявності такого боргу не зясували його суму.

Суди також не врахували, що відповідно до п.3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в України право на зазначення інформації у реквізиті платіжного доручення "призначення платежу" належить платнику та не зясували чи вправі отримувач коштів самостійно змінювати призначення платежу при тому, що в платіжних дорученнях відповідач не зазначав період, але листом за вих. № 05/1690 від 17.05.2017 просив вважати вірним призначення платежу за конкретними платіжними дорученнями "за послуги балансування обсягів природного газу в жовтні 2016р. за Договором на балансування природного газу № НОМЕР_1 від 17.12.2015р."

Крім того, судами не обгрунтовано несприйняття наявності спільних протокольних рішень № № 986/у від 15.02.2017, № 988/у від 15.02.2017, № 876/у від 13.02.2017, № 3705/у від 28.12.2016, № 1874/у від 20.03.2017 з мотиву того, що вони є належними доказами проведення відповідного державного фінансування послуг балансування згідно Договору транспортування природного газу № НОМЕР_1 від 17.12.2015 за спірний період (жовтень 2016 року), при тому що судами зазначено, що грошові кошти у сумі 1273719,61 грн., які надійшли у відповідності до підписаного Спільного протокольного рішення № 1874/у, були зараховані позивачем за надані послуги з балансування обсягів природного газу, що надавались в липні 2016 року".

Враховуючи викладене, колегія суддів зробила висновок, "що суди попередніх інстанцій, без зясування та оцінки всіх обставин справи дійшли передчасного висновку про задоволення позову. Відповідно передчасними також є висновки щодо стягнення пені та 3% річних".

При цьому, в постанові ВГС України від 02.11.2017р. вказано, що при новому розгляді суду необхідно врахувати вищезазначені обставини, які стали підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, і повністю встановивши фактичні обставини справи, підтверджені належними та допустимими доказами, з наданням їм обґрунтованої юридичної оцінки, вирішити спір з приводу наявності чи відсутності підстав для задоволення позову із застосуванням до спірних правовідносин відповідних норм матеріального права.

Частиною 1 статті 111-12 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

При прийнятті рішення, враховуючи вказівки викладені в постанові Вищого господарського суду України від 02.11.2017, суд виходив з наступного.

Згідно з ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди (правочини), передбачені законом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно положень статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому приписи частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до пункту 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу газотранспортної системи одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Згідно з пунктом 9 глави 1 розділу XI Кодексу газотранспортної системи замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи послуги, що є складовими послуги транспортування, зокрема, замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою.

Відповідно до пункту 5 глави 1 Розділу І Кодексу газотранспортної системи:

- небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;

- алокація - підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об'єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII цього Кодексу.

Згідно з пунктом 8 глави 1 розділу XII Кодексу газотранспортної системи підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок входу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), поданого до газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу XII Кодексу газотранспортної системи підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок виходу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), взятого з газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Відповідно до пунктів 1-2 глави 3 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

Згідно пунктів 1-5 глави 1 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов'язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Відповідно до пункту 7 глави 3 Розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Згідно з пунктами 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Як убачається з матеріалів справи, позивач направив на адресу відповідача акт № 10-16--БАЛАНС наданих послуг балансування обсягів природного газу від 31.10.2016, який складений позивачем на основі звіту газорозподільної компанії ПАТ "Кременчукгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу за жовтень місяць 2016 року та в якому міститься інформація щодо наданих послуг балансування, зокрема відносно обсягу негативного небалансу та вартості послуг балансування.

Відповідно до пункту 9.4. Договору та пункту 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493, з моменту отримання відповідачем листа від 16.11.2016 № 15704/12 (з додатками) у нього виникло зобов'язання здійснити оплату ПАТ "Укртрансгаз" послуг балансування у строк, що не перевищує п'яти банківських днів з моменту отримання акту.

Відповідач у належний для цього строк надані послуги балансування для врегулювання негативного місячного небалансу в жовтні 2016 року в обсязі 1 200,000 тис. куб. м. вартістю 8519040,00 грн. грн. не оплатив, чим порушив умови пункту 9.4. Договору та пункту 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу.

Під час первісного розгляду даного спору, судом першої інстанції було з"ясовано, що після порушення провадження у справі, 27.01.2017 відповідачем в рахунок погашення заборгованості по Договору за послуги з балансування природного газу за жовтень 2016 року було сплачено позивачу 1967496,89 грн., що підтверджується відповідною банківською випискою.

Під час нового розгляду справи позивач повідомив, що враховуючи лист Відповідача за вих.№ 05/1690 від 17.05.2017. ним здійснено коригування платежів, здійснених Відповідачем (26.01.2017 в сумі 1967496.89 грн., 28.02.2017 в сумі 1000000.00 гри.. 28.02.2017 в сумі 1000000.00 гри.. 28.02.2017 в сумі 1370430.01 грн.. 27.03.2017 в сумі 1273719.61 грн., 03.05.2017 в сумі 364130.81 грн.. 31.05.2017 в сумі 239 208.48 грн.). в рахунок погашення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за жовтень 2016 року.

Таким чином, станом на дату прийняття рішення, непогашена заборгованість Відповідача перед Позивачем за надані послуги балансування обсягів природного газу у жовтні 2016 року за Договором транспортування природного гачу № НОМЕР_1 від 17.12.2015 становить 1 304 054,20 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з балансування природного газу в розмірі 1 304 054,20 грн. є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню, та про припинення провадження в частині вимог про стягнення частини боргу, що сплачений після подання позивачем позову, на підставі п. 1.1. ст. 80 ГПК України.

При цьому, суд погоджується з наданими сторонами поясненнями щодо того, що в рамках даної справи позивачем заявлена до стягнення заборгованість, що виникла в жовтні 2016 року, заборгованість за липень 2016р. (Акт №07-16- надання послуг балансування обсягів природного газу за липень 2016) до стягнення не заявлялася в рамках даної справи, а тому не є предметом спору при розгляді даної справи.

Виконуючи вказівки касаційної інстанції щодо необхідності оцінювання Акту №07-16- надання послуг балансування обсягів природного газу за липень 2016, поданий 28.12.2016, зясування наявності чи відсутності боргу за цей період, суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що виникнення негативного небалансу у липні 2016 року по газорозподільній зоні ПАТ «Кременчукгаз» зумовлено відбором обсягів природного газу саме ПАТ «Полтаваобленерго», а не Відповідачем.

Зокрема, суд погоджується з твердженням відповідача, що виникнення негативного небалансу у липні 2016 року по газорозподільній зоні ПАТ «Кременчукгаз» зумовлено відбором обсягів природного газу саме ПАТ «Полтаваобленерго», а не Відповідачем, виходячи з наступного.

За приписами пункту 1 глави 3 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи оператор газотранспортної системи (ПАТ «Укртрансгаз») визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу ( у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць.

Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування (ПАТ «Полтаваобленерго») до 12-го числа наступного місяця:

- здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування.

- здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання останнього небалансу за цей газовий місяць.

Згідно з пунктом 7 глави 3 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовуються оператором газотранспортної системи (ПАТ «Укртрансгаз») за рахунок надання послуг балансування у разі наявності негативного місячного небалансу.

У свою чергу послуги з балансування надаються оператором газотранспортної системи на оплатній основі. Прядок проведення розрахунків за вищевказані послуги визначено главою 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи в редакції чинній до 07.05.2017 року, відповідно до норм якої розрахунок вартості послуг балансування, що були надані замовнику послуг транспортування (в даному випадку ПАТ «Полтаваобленерго») за місяць проводиться оператором газотранспортної системи (ПАТ «Укртрансгаз») після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

У разі не виконання замовниками вищевказаного положення неврегульовані обсяги небалансу, які виникли у замовника послуг транспортування (постачальника) у віртуальних точках виходу до газорозподільної системи, вважаються обсягами небалансу відповідного оператора газорозподільної системи, в даному випадку ПАТ «Кременчукгаз» ( пункт 5 глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи в редакції, що діяла до 07.05.2017 року) .

При цьому як вбачається з фактичних обставини справи Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» у липні 2016 року для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (надання послуг гарячого водопостачання) було спожито 750,560 тис. куб.м., що підтверджується наданою останнім довідкою про обсяги використаного природного газу філією Кременчуцька ТЕЦ ПАТ «Полтаваобленерго» у липні 2016 року та актом прийому-передачі фактично розподілених обсягів газу № 7475 від 31.07.2016 року (наявні в матеріалах справи). До того ж вищевказаним актом приймання-передачі визначено, що даний обсяг природного газу був ввезений на митну територію України постачальником ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та розподілений на користь ПАТ «Полтаваобленерго».

Вищевказаний обсяг природного газу в розмірі 750,560 тис. куб.м був визначений ПАТ «Укртрансгаз» як обсяг місячного негативного небалансу ПАТ «Кременчукгаз», що підтверджується актом № 07-16--БАЛАНС надання послуг балансування обсягів природного газу від 28.12.2016 року.

При цьому ПАТ «Укртрансгаз» не було враховано положення пункту 5 глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи в редакції чинній до 07.05.2017 року.

Як зазначалося вище у разі не виконання замовниками положення пункту 4 глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи неврегульовані обсяги небалансу, які виникли у замовника послуг транспортування (постачальника) у віртуальних точках виходу до газорозподільної системи, вважаються обсягами небалансу відповідного оператора газорозподільної системи, в даному випадку ПАТ «Кременчукгаз». Одночасно абзацом 2 пункту 5 глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи встановлено, що положення цього пункту не стосується замовників послуг транспортування (постачальника), які поставляють виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Наведене вище свідчить про обгрунтованість посилань відповідача на те, що виникнення негативного небалансу у липні 2016 року по газорозподільній зоні ПАТ «Кременчукгаз» зумовлено відбором обсягів природного газу саме ПАТ «Полтаваобленерго».

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

Відповідно до п. 13.5 Договору, у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, із Замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі вищевикладеного та з урахуванням положень статті ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" судом було здійснено перерахунок заявленої позивачем до стягнення пені за допомогою калькулятору "ЛІГА: Закон" та встановлено, що нарахована позивачем за період з 30.11.2016р. по 26.12.2016р. в розмірі 175 967,06 грн. не перевищує розмір подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за періоди вказані позивачем в розрахунку, не порушує приписів ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та підлягає задоволенню судом.

Крім того, судом на підставі ст. 625 ЦК України було здійснено перерахунок заявлених позивачем до стягнення 3% річних за період з 30.11.2016р. по 26.12.2016р. в розмірі 18 853,61грн. за допомогою калькулятору "ЛІГА: Закон" та встановлено, що їх нарахування є правомірними та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених сум, оскільки при перевірці їх розміру судом не було виявлено їх завищення з боку позивача.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об"єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з балансування природного газу в розмірі 1 304 054,20 грн., пені в розмірі 175 967,06 грн. та 18853,61 грн. 3% річних доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті вимог суд припиняє провадження, на підставі п. 1.1. ст. 80 ГПК України, в зв»язку зі сплатою.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, при вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, судом враховано, що в частині вимог суд припинив провадження, на підставі п. 1.1. ст. 80 ГПК України, в зв»язку зі сплатою.

За змістом положень частини 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Загальні питання повернення сплачених сум судового збору врегульовано статтею 7 Закону України "Про судовий збір" в редакції Закону №484-VIII від 22.05.2015р., яка набрала чинності 01.09.2015р.

Зокрема, вказаною статтею визначено вичерпний перелік підстав повернення судового збору, в тому числі закриття (припинення) провадження у справі (п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Так, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 Закону України "Про судовий збір", у випадках, встановлених п. 1 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, в ч. 1 цієї статті, - повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Як зазначено у п.5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 22.02.2013р. (із змінами внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 16.12.2015р. №2), статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі зазначено закриття (припинення) провадження (стаття 80 ГПК), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Враховуючи спосіб формулювання даного положення, поняття закриття та припинення слід вважати тотожними.

Тобто, в ухвалі про припинення провадження у справі з підстав передбачених п.1-1 ч.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України суд обов'язково повинен вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат за правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу, про повернення судового збору з бюджету.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позивачу слід повернути судовий збір з Державного бюджету України за подання позовної заяви, сплачений відповідно до платіжного доручення № 17357 від 27.12.2016р. у розмірі 108 224,79 грн.

Керуючись статтями 44,49, 80 (ч.1 п.1-1), 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчукгаз" (39601, Полтавська область, м. Кременчук, провулок Героїв Бресту, 46, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) 1 304 054,20 грн. основного боргу, 175 967,06 грн. пені, 18853,61 грн. 3% річних, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 22 483,12 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову провадження припинити.

4. Повернути Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 108 224,79 грн., перерахований платіжним дорученням № 17357 від 27118.16р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 917/55/17.

Повне рішення складено 19.12.2017р.

Суддя О.А. Киричук