ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Справа № 926/2629/17

За позовом Сторожинецької міської ради Чернівецької області

до сільськогосподарського кооперативу «Колос», м. Стороженець

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Сторожинецьке відділення Вижницької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області

про стягнення доходів від безпідставно набутого майна 143941,36 грн.

Суддя О.В. Гончарук

Представники:

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4;

від третьої особи - не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Сторожинецька міська рада Чернівецької області звернулась з позовом до сільськогосподарського кооперативу «Колос» про стягнення 373767,64 грн. доходів, отриманих від безпідставно набутого майна у вигляді несплаченої орендної плати.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з 29.01.2003 відповідач є співвласником нежитлових будівель, розташованих за адресою м. Сторожинець: вул. Хотинська, 3 (частка власності у майновому комплексі становить 44%). Проте, з часу набуття відповідачем права власності на нежитлові будівлі і фактичного використання земельної ділянки на яких розташовані будівлі, останній ухиляється від спалити обовязкових платежів, чим наносить шкоду у вигляді неодержаної орендної плати за землю.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 15.08.2017 порушено провадження у справі (суддя Скрипничук І.В.).

18 вересня 2017 року справу передано для розгляду судді Гончаруку О.В.

Ухвалою господарського суду від 26.09.2017 розгляд справи відкладено на 31.10.2017.

Ухвалою господарського суду від 31.10.2017 задоволено заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Сторожинецьке відділення Вижницької ОДПІ Головного управління ДФС у Чернівецькій області, та, за клопотанням представника відповідача, розгляд справи відкладено на 15.11.2017.

Ухвалою господарського суду від 15.11.2017 задоволено заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, за якою сума позову становить 143941,36 грн. збитків, розрахованих за період з березня 2014 року по жовтень 2017 року (включно). Цією ж ухвалою продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 04.12.2017.

У судове засідання 04.12.2017 представник третьої особи не зявився. Неявка представника третьої особи у судові засідання не перешкоджає вирішенню спору, оскільки третю особу належним чином повідомлено про час та дату розгляду справи.

Присутній у судовому засіданні 04.12.2017 представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. У цьому ж судовому засіданні оголошено перерву до 12.12.2017.

На день розгляду справи, 12.12.2017, представник позивача підтримує позицію щодо необхідності задоволення позову з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представники відповідача проти позову заперечують, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву, а також додатково просять суд взяти до уваги, що стаття 1214 Цивільного кодексу України не може застосовуватись при вирішенні даного спору.

Крім того, відповідачем подано заяву про застосування судом строку позовної давності.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд встановив наступне.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відповідач з 29.01.2003 року є співвласником комплексу будівель загальною площею 1968,20 кв.м. (44/100 %), які розташовані у м. Сторожинці на вул. Хотинській, 3.

З акту обстеження земельної ділянки від 16.03.2016, складеному комісією у складі представників позивача, вбачається, що земельна ділянка, якою фактично користується відповідач, а також фізичні особи-підприємці ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, становить 2,6га в м. Сторожинець (в населеному пункті) на вул. Хотинській, 3.

Виходячи з пропорційності часток у власності на обєкти нерухомого майна, які розташовані у м. Сторожинці на вул. Хотинській, 3, максимальна площа земельної ділянки, яку може використовувати відповідач, становить 1,144 га, проте позивач зазначає іншу площу 0,9310 га.

Листами від 30.08.2011, 12.01.2012, 23.01.2012, 10.08.2012 позивач повідомляв відповідача про необхідність виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка перебуває у його користуванні, однак останній вказану вимогу проігнорував та дій, спрямованих на оформлення права користування, не здійснив.

Комісією з визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам Сторожинецької районної державної адміністрації, діючій на підставі розпорядження Сторожинецької районної державної адміністрації від 04.02.2016 року №23 «Про створення комісії», двічі складались акти, якими встановлювався факт нанесення місцевому бюджету збитків з боку СГК «Колос», у звязку із використанням земельної ділянки площею без правовстановлюючих документів.

Позивач, при цьому, посилається на власний розрахунок збитків, згідно з яким вартість 1 кв. м. земельної ділянки, що розташована у м. Сторожинець на вул. Хотинській, 3, а саме в економіко-планувальній зоні, становить 114,41 грн. (86,02 грн. базова вартість 1 кв. м. землі * 1,33 зональний коефіцієнт цінності).

Судом на підставі статті 35 Господарського процесуального кодексу України також беруться до уваги встановлені щодо Сторожинецької міської ради рішенням господарського суду Чернівецької області у справі №926/4697/16 обставини (рішення набрало законної сили 21.03.2017), які підтверджують розрахунок позивача вартості 1 кв.м. земельної ділянки у даному спорі, зокрема те, що відповідно до рішення ХVІІ сесії Сторожинецької міської ради VІ скликання від 15.11.2012 №225-17/2012 «Про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель міста Сторожинець» вартість 1 кв. м. земельної ділянки, що розташована у м. Сторожинець на вул. Горіхова, 1А, також становить 114,41 грн. (86,02 грн. базова вартість 1 кв. м. землі * 1,33 зональний коефіцієнт цінності).

Станом на дату ухвалення рішення, у матеріалах справи відсутні будь-які докази добровільної сплати відповідачем збитків чи орендної плати як земельного податку за використання земельної ділянки, що розташована у м. Сторожинець на вул. Хотинській, 3.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого було порушено. З урахуванням положень частини 2 статті 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З огляду на загальні положення наведених вище норм для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. При цьому для стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) також необхідним є встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Приписами статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За статтею 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного Кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, а пунктом "д" статті 156 Земельного кодексу України передбачено відшкодування власникам землі та іншим землекористувачам збитків, заподіяних внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом статті 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за приписами частини 1 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з пунктом 288.1. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Не оформивши відповідно до чинного законодавства користування земельною ділянкою, на якій розташовані належні йому об'єкти нерухомості, відповідач порушив наведені вище положення законодавства.

Користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Відповідно до пункту 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Згідно з пунктом 1 Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи, згідно з пунктом 2 Порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем вірно розраховано розмір збитків заподіяних відповідачем при використанні земель без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) земельної ділянки, який дорівнює сумі, яка могла б надійти до місцевого бюджету в разі, якщо б зазначений договір був укладений між орендодавцем та орендарем та нараховується на підставі даних нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

При цьому, позивач не позбавлений права самостійно здійснити розрахунок збитків.

За змістом статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані довести обставини справи, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, належними та допустимими доказами.

В силу положень статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно статей 116, 123 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Згідно статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Разом з тим судом встановлено, що у відповідача відсутні будь-які докази, що посвідчують його право власності чи право користування земельною ділянкою площею 0,9310 га, яка розташована на вул. Хотинській, 3 у м. Сторожинці.

Враховуючи що користування відповідачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє Сторожинецьку міську раду права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який вона могла би отримувати, якби її право не було порушено і який не сплачується фактичним користувачем землі, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову.

Відповідна правова позиція щодо правомірності відшкодування збитків, заподіяних власнику земельної ділянки тимчасовим невикористанням земельної ділянки викладена також у постанові Верховного Суду України від 14.09.2016 у справі № 6-2588цс15.

Згідно з частиною першої статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Одночасно, слід зауважити, що за статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі зробленою до винесення ним рішення. Частиною четвертою цієї норми передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом в процесі розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до господарського суду з даним позовом 15 серпня 2017 року та, водночас, нарахував збитки за період з березня 2014 року по жовтень 2017 року (включно). Відтак, позов в частині стягнення збитків за період з березня 2014 року по 14.08.2014 подано за межами трирічного строку позовної давності, у звязку з чим у позові в цій частині слід відмовити.

За розрахунками суду, стягненню підлягають вищезазначені збитки нараховані за період з 15.08.2014 по жовтень 2017, розмір яких становить 129295,42 грн.

Доводи відповідача щодо неможливості задоволення позову спростовуються вищезазначеними нормами законодавства та судовою практикою Верховного Суду України.

Судові витрати у вигляді судового збору стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Надлишково сплачений судовий збір підлягає поверненню позивачу за його заявою.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32, 33, 34, 35, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з сільськогосподарського кооперативу «Колос» (м. Стороженець, вул. Горіхова, 2, код 01241800) на користь Сторожинецької міської ради Чернівецької області (м. Сторожинець, вул. Грушевського, 6, код 37835756) 129295,42 грн. доходів, отриманих від безпідставно набутого майна та 1939,41 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти частини позову відмовити.

4. З набранням судовим рішенням законної сили видати накази.

Повне рішення підписано 18.12.2017.

Суддя О.В. Гончарук