ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

20.12.2017м. ДніпроСправа № 904/9173/17

За заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ про забезпечення позову від 20.10.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМО-Д", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 11 461 468,63

Суддя Бєлік В.Г.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМО-Д" про стягнення 11 461 468,63 грн., з яких: 2 754 554,17 грн. - заборгованість за кредитом, 1 566 177,32 грн. - заборгованість за процентами, 6 273 977,07 грн. - заборгованість з комісії, 728 032,36 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 24.01.2017 по 25.09.2017, 1000,00 грн. - фіксована частина, 137 727,71 грн. - штраф, відсоток від суми встановленого у п. А.2 Договору ліміту на цілі, відмінні від страхових платежів та платежів за реєстрацію предметів застави. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору № 2К082Г від 25.12.2007 про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії.

Крім того, разом з позовною заявою 24.10.2017 представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про забезпечення позову, яким просить суд:

- забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "КОМО-Д" (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32, ), а саме: комплекс, база відпочинку "Піщанка", що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул. Чкалова, 65б.

14.11.2017 відповідач подав до суду відзив на клопотання про забезпечення позову, яким просить суд в задоволенні вищезазначеного клопотання відмовити.

Господарський суд вважає, що клопотання позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності зі ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 Частини 1 Статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З наведеного вбачається, що сторони мають право вжити заходи до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011, № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

В даному випадку, наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" за позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно, і притому лише таке, що відноситься до предмета спору. В такому разі в ухвалі про забезпечення позову мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та за необхідності місцезнаходження майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано позов про грошових коштів за кредитним договором, а не позов про визнання права власності на нерухоме майно, чи про звернення стягнення на нерухоме майно за договором іпотеки, тощо.

Як свідчить додана до позовної заяви інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухоме майно, яке є предметом заходів позову, в іпотеці у ПАТ КБ "Приватбанк" не перебуває, інші обтяження банком та іншими особами не накладено.

Враховуючи, що комплекс база відпочинку "Піщанка" не стосується предмету позову, арешт на це майно не може бути накладено.

Згідно п. 47 Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Відтак, заявлені заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем вимогами та знаходяться за межами предмету позову.

Крім того, у відповідності до ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Суд не приймає доводи позивача, щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову.

Способи якими позивач вважає за необхідне забезпечити свої позовні вимоги не відповідають зазначеним принципам.

Таким чином, доводи позивача не знайшли свого підтвердження, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 20.12.2017.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1