ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 року Справа № 904/7597/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Орєшкіної Е.В., Іванова О.Г.

секретар судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №б/н від 12.10.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №2 від 04.09.2017;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМАРШРУТ", м. Кам'янське Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 у справі № 904/7597/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМАРШРУТ",

м. Кам'янське Дніпропетровської області

до Комунального підприємства Кам'янської міської ради "ТРАМВАЙ",

м. Кам'янське Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості за договором оренди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 у справі №904/7597/17 (суддя Петрова В.І.) позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства Кам'янської міської ради "ТРАМВАЙ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМАРШРУТ" заборгованість зі сплати орендної плати - 111126,28 грн та 1666,90 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено з огляду на відсутність обовязку Позивача здійснювати технічне обслуговування транспортних засобів та обовязку Відповідача оплачувати таке обслуговування.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМАРШРУТ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, прийняти нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилався на наступне:

- суд не прийняв до уваги п. 2.3.3. договору щодо обовязку орендаря нести затрати на техобслуговування транспортних засобів;

- вказані роботи виконував Позивач з віднесенням витрат на Відповідача та направив вимогу про відшкодування цих витрат;

- суд залишив поза увагою підписаний акт наданих послуг від 03.07.2017 на суму 110027,41 грн, що підтверджує надання технічного обслуговування автотранспортних засобів, проведення поточного та капітального ремонту автотранспортних засобів, ремонту кузову автотранспортних засобів, які здійснюють пасажирські перевезення;

- вартість послуг підтверджується належними доказами, але суд не надав їм оцінки.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.10.2017 вказана апеляційна скарга прийнята до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Іванова О.Г.

У судовому засіданні 11.12.2017 повноважний представник Позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати, прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову про стягнення заборгованості зі сплати витрат на технічне обслуговування транспортних засобів у сумі 110027,41 грн.

Повноважний представник Відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначив, що акт надання послуг №1/5 від 03.07.2017 на суму 110027,41 грн від імені Відповідача підписаний невідомою особою та не містить відтиску печатки. Складання та підписання актів умовами договору не передбачено. Докази надсилання або вручення Відповідачу рахунку на оплату №6 від 03.07.2017 відсутні. Договором не передбачено здійснення орендарем усіх необхідних поточних та капітальних ремонтів орендованих автобусів, не передбачено ані періодів проведення технічного обслуговування транспортних засобів чи заміни витратних матеріалів, ані обсягів витрат на їх технічне обслуговування. 18.07.2017 орендовані транспортні засоби орендарем повернуті орендодавцю у належному технічному стані, що дозволяє його використання за призначенням в подальшому (зазначено в акті). Матеріали справи не містять доказів узгодження питання щодо заміни окремих деталей орендованих транспортних засобів та доказів встановлення запасних частин (використання витратних матеріалів) саме на передані в оренду транспортні засоби, листом від 26.07.2017 Відповідач повернув Позивачу рахунок на оплату №6 від 03.07.2017 та акт наданих послуг № 1/5 від 03.07.2017 як безпідставно надіслані.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що 31.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМАРШРУТ" як орендодавцем (надалі - Позивач) та Комунальним підприємством Кам'янської міської ради "ТРАМВАЙ" як орендарем (надалі Відповідач) був укладений договір оренди транспортних засобів №210/17 (надалі Договір) строком дії з 01.06.2017 по 31.08.2017. Відповідно до додаткової угоди від 18.07.2017 №257/17/ДУ сторонами погоджено розірвати договір оренди з 19.07.2017, останній день виконання зобовязань за договором - 18.07.2017 (а.с. 74).

Відповідно до п. 1 Договору Позивач передав Відповідачу в користування транспортні засоби, які перелічені в п.1.2. договору (всього 46 автобусів), для використання у господарській діяльності підприємства (акт приймання передачі транспортних засобів від 31.05.2017), а Відповідач зобовязався оплачувати їх використання.

Відповідно до п.2.3. Договору Відповідач зобовязався:

- самостійно та за власний рахунок підтримувати транспортні засоби у технічно-справному стані, нести витрати на їх технічне обслуговування, своєчасно проводити заміну розхідних матеріалів, перелік яких вказаний у Додатку №2 до договору (п.п.2.3.3.);

- за свій рахунок здійснювати всі необхідні поточні та капітальні ремонти орендованих автобусів (п.п.2.3.6.);

- після закінчення строку дії договору або після дострокового його розірвання не пізніше трьох днів повернути вказані у п.1.2. транспортні засоби в технічно-справному стані за актом прийому-передачі, який підписується сторонами договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що за користування одним транспортним засобом протягом одного календарного місяця Відповідач сплачує Позивачу орендну плату в розмірі, передбаченому п.3.2. договору. Фактична вартість користування протягом одного календарного року транспортними засобами, зазначеними в п.1.2. договору, не може перевищувати 800 000,00 грн з ПДВ. Остаточна загальна сума договору складається із сум актів приймання-передачі наданих послуг та актів про підтвердження користування транспортними засобами, які є невід'ємною частиною договору, але не більш ніж ціна договору.

Розмір орендної плати за кожний транспортний засіб встановлений п. 3.2. Договору. Оплата за користування транспортним засобом здійснюється щомісячно протягом 7 днів з моменту закінчення розрахункового періоду після підписання акту приймання передачі наданих послуг на підставі виставленого рахунку та акту про підтвердження користування транспортними засобами. Орендар зобов'язаний підписати акти приймання-передачі наданих послуг та акт про підтвердження користування транспортними засобами протягом триденного строку з дня отримання або надати протягом даного строку обґрунтовану відмову у підписанні. У разі ненадання орендарем обґрунтованої відмови послуги за договором у відповідному місяці вважаються прийнятими орендарем та підлягають оплаті (п. 3.3. Договору).

Згідно п.3.6. Договору розрахунковим періодом вважається період з першого по останнє число місяця, розрахунковий період може змінюватись відповідно до дати передання або повернення майна. Орендна плата не нараховується за час, коли транспортні засоби не використовувались.

На підтвердження використання обєктів оренди та вартості наданих послуг позивач надав до матеріалів справи наступні документи:

- акт про підтвердження користування обєктом оренди, в якому зазначено перелік транспортних засобів та час їх використання; акт надання послуг №1/4 від 30.06.2017 на суму 85640,00 грн, який підписаний сторонами, скріплений печатками та затверджений директором відповідача (а.с.21-22). Отримання послуг за цим актом на вказану суму визнається Відповідачем;

- акт про підтвердження користування обєктом оренди, в якому зазначено перелік транспортних засобів та час їх використання; акт надання послуг №1/7 від 19.07.2017 на суму 84986,28 грн (а.с.19-20) не визнаються Відповідачем з огляду на підписання їх невідомою особою та відсутність відтиску печатки КП КМР "ТРАМВАЙ".

Крім того, на підтвердження технічного обслуговування автотранспортних засобів, проведення поточного та капітального ремонту автотранспортних засобів, ремонту кузовів Позивачем наданий акт надання послуг №1/5 від 03.07.2017 на суму 110027,41 грн, а також калькуляція до нього (а.с. 24,25). Вимога про сплату зазначених витрат разом із рахунком №6 від 03.07.2017 була надіслана Відповідачу 18.08.2017 (а.с. 42,43). Факти надання та отримання послуг по вказаному акту Відповідачем заперечується, відповідач вказує на відсутність у нього договірних зобовязань щодо оплати таких послуг та підписання наданих актів невідомою особою.

З огляду на невиконання Відповідачем зобовязань по п. 3.2. Договору щодо оплати орендної плати, Позивач звернувся до суду із даним позовом та просив, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та часткового погашення Відповідачем заборгованості, стягнути з останнього борг зі сплати орендної плати у сумі 111126,28 грн, борг зі сплати витрат на технічне обслуговування транспортних засобів у сумі 110027,41 грн.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, спірні відносини є відносинами найму (оренди) транспортного засобу, що регулюються параграфом 5 глави 58 Цивільного кодексу України, загальними положеннями про найм (оренду) параграф 1 глави 58 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, обєкти оренди знаходилися у користування Відповідача з 31.05.2017р. (моменту прийняття їх у Позивача за актом приймання передачі, а.с. 14) по 18.07.2017 (моменту передачі їх назад Позивачу за актом приймання передачі від 18.07.2017, а.с. 75). Акти підписані обома сторонами. Відповідач підтверджує використання транспортних засобів з 31.05.2017 по 18.07.2017.

Отже, враховуючи факт користування обєктами оренди, а також умови п.2.3.7., п.3 Договору апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності стягнення з Відповідача орендної плати у сумі 111126,28 грн (84986,28 грн + 85640,00 грн - 59500,00 грн (сплачені Відповідачем за період з 21.07.2017 по 17.08.2017, а.с. 67-72).

Вимоги щодо стягнення з відповідача суми 110027,71 грн, що зазначена в акті №1/5 від 03.07.2017, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.3.3. Договору Відповідач зобовязався самостійно та за власний рахунок підтримувати транспортні засоби у технічно-справному стані, нести витрати на їх технічне обслуговування, своєчасно проводити заміну витратних матеріалів, перелік яких вказаний у Додатку №2 до договору (п.п.2.3.3.).

Зазначений пункт Договору кореспондується із нормою ст. 801 Цивільного кодексу України, відповідно до якої наймач зобовязаний підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані, нести витрати, повязані з його використанням.

Як зазначалось, відповідно до акту прийманняпередачі транспортних засобів від 18.07.2017 останні у звязку із укладенням додаткової угоди про розірвання Договору повернуті Відповідачем Позивачу. Зазначено, що на момент передачі майно, що передається, знаходиться у належному технічному стані, що дозволяє його використання в подальшому.

Враховуючи, що акт надання послуг №1/5 складений 03.07.2017, потреба у заміні окремих деталей орендованих транспортних засобів виникла у червні 2017 року, тобто протягом першого місяця орендного користування. Однак, матеріали справи не містять обґрунтування щодо виникнення такої потреби; доказів на підтвердження узгодження орендодавцем цього питання та переліку необхідних запасних частин з орендарем; встановлення запасних частин (використання витратних матеріалів), зазначених у калькуляції до акту надання послуг №1/5 від 03.07.2017, на передані в орендне користування транспортні засоби. Будь-яке листування (вимоги чи прохання орендаря) між сторонами з приводу здійснення технічного обслуговування орендованих транспортних засобів чи проведення їх поточного або капітального ремонту за період з 01.06.2017 по 18.07.2017 відсутнє. В матеріалах справи також відсутні докази на придбання та встановлення Позивачем на орендовані транспортні засоби вказаних у калькуляції до акту надання послуг №1/5 від 03.07.2017 запасних частин та витратних матеріалів, виконання таких робіт іншою особою.

Крім того, додатком №2 до Договору сторони погодили перелік витратних матеріалів, заміну яких зобовязався здійснювати Відповідач за власний рахунок (а.с. 16). Запасні частини, зазначені у калькуляції до акту №1/5 від 03.07.2017 не входять до цього переліку, крім деяких позицій, як-то масло моторне, фільтри.

Докази, надані Позивачем щодо придбання матеріалів та запчастин (а.с. 88-116), не підтверджують, що саме для спірних автобусів це було придбано та встановлено за заявками орендаря з обґрунтуванням неможливості самостійно виконати такі ремонти.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення витрат на технічне обслуговування транспортних засобів у сумі 110027,41 грн з огляду на не підтвердження придбання та встановлення Позивачем саме на орендовані транспортні засоби запчастин та матеріалів, наведених у калькуляції, відсутність зобовязання Відповідача щодо відшкодування заявлених витрат Позивачу, підписання акту та калькуляції особою, повноваження якої на такі дії не підтверджені позивачем, та не погодження таких дій відповідачем (акти не затверджені керівником підприємства).

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області - без змін.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМАРШРУТ", м. Кам'янське Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 у справі №904/7597/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 у справі №904/7597/17 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 14.12.2017.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.Г. Іванов