ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"13" грудня 2017 р.Справа № 916/2791/13
За позовом: заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області
до відповідача: публічного акціонерного товариства "Туристично-виробнича фірма "Чорне море"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів:
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
публічне акціонерне товариство "ІМЕКСБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3
про зобовязання знести самовільно побудовану споруду
В судовому засіданні брали участь представники сторін:
Від прокурора: не зявився;
Від позивачів: не зявились;
Від відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю №55 від 08.09.2017р.
публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК": ОСОБА_6 за довіреністю №060916 від 06.09.16р.
В провадженні господарського суду Одеської області знаходиться справа №916/2791/13 за позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до публічного акціонерного товариства "Туристично-виробнича фірма "Чорне море", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3, про зобовязання знести самовільно побудовану споруду.
Положеннями ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України „Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року N 1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
В силу положень ст. 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.
Під час розгляду даної справи господарським судом ухвалами від 18.08.2017р., 11.09.2017р., 29.09.2017р., 13.10.2017р., 06.11.2017р. по даній справі судом було визнано явку учасників судового процесу обовязковою та зобовязано останніх надати суду письмові пояснення з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 19.07.2017р. по справі №916/2791/13.
Господарський суд зауважує, що судом касаційної інстанції у постанові від 19.07.2017р. по справі №916/2791/13 було наголошено, що знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови неможливості перебудови обєкту нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.
В даному випадку, незважаючи на визнання судом явки у судові засідання, призначенні по даній справі обовязковими, ані прокурором ані позивачами вимоги суду виконані не були, витребувані судом пояснення з урахуванням позиції Вищого господарського суду України, викладеної у постанові від 19.07.2017р. надані не були, що призвело до розгляду справи відповідно до позовних вимог в редакції, викладеній при зверненні із позовом до суду.
Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.
Згідно з ч. 4 ст. 29 ГПК України прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.
Невикористання прокурором наданих процесуальним законом прав на зміну предмету або підстав позову, ненадання витребуваних судом пояснень з урахуванням позиції Вищого господарського суду України, викладеної у постанові від 19.07.2017р. призвело до прийняття по даній справі рішення за позовними вимогами, викладеними при предявленні позову до суду у 2013 році.
Суд звертає увагу прокурора та позивачів, що сам факт звернення до суду з позовними вимогами про знесення самочинного будівництва не звільняє останніх від обовязку здійснювати надані законом функції щодо позасудового захисту прав територіальної громади м.Одеси у дотриманні субєктами господарювання вимог діючого законодавства, якими врегульовані питання містобудівної діяльності.
Підсумовуючи вищевикладене, невиконання прокурором та позивачами вимог суду щодо надання письмових пояснень та забезпечення явки в судові засідання по даній справі кваліфікується судом як ухилення від участі у справі, яка була ініційована з метою захисту прав територіальної громади м. Одеси.
Відповідно до ст. 90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.
У п. 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України „Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві від 15.03.2010 р. N 01-08/140 наголошено, що неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, може розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами. Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи може тягти за собою, зокрема, такі наслідки винесення у встановленому порядку окремих ухвал (статті 90 ГПК). Водночас необхідно враховувати, що притягнення певної фізичної та/або юридичної особи до встановленої законом відповідальності не звільняє підприємство чи організацію від обов'язку виконати ухвалу господарського суду, в тому числі про витребування необхідних документів і матеріалів.
Згідно розяснень, наведених у п. п. 5.1 5.3, 5.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26 грудня 2011 року N 18 (з наступними змінами та доповненнями) застосовуючи положення статті 90 ГПК, господарський суд повинен враховувати таке. Окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною першою статті 90 ГПК - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації). При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК. Окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно з рішенням зі справи. Водночас з урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи. В окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим. Вказівки, що містяться в окремій ухвалі, повинні бути максимально конкретними і реальними для виконання. Стаття 90 ГПК не встановлює обов'язку підприємства, установи, організації, посадової особи, на адресу яких надіслано окрему ухвалу, повідомляти господарський суд про виконання вказівок цієї ухвали, проте частина друга статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає обов'язковість виконання судових рішень. Керуючись цією нормою, останній з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, встановлює у ній строк для надання відповіді в залежності від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги встановлення судом факту ухилення прокурора та позивачів від участі у справі, а також невиконання покладених судом обовязків щодо надання письмових пояснень з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 19.07.2017р. по справі №916/2791/13, що мало наслідком вирішення спору у відповідності до позовних вимог в редакції 2013 року, незважаючи на звернення до суду з метою захисту прав територіальної громади м. Одеси, суд доходить висновку про наявність правових підстав для постановлення окремої ухвали по даній справі.
Також, господарський суд вважає за необхідне надіслати копію даної окремої ухвали на адресу прокуратури Одеської області з метою вжиття відповідних заходів щодо усунення порушень законодавства у діяльності прокуратури Приморського району м. Одеси (Одеської місцевої прокуратури №3).
При цьому, господарський суд зазначає, що невжиття заходів щодо окремої ухвали тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 4-5, 22, 86, 90, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

4. Попередити прокуратуру Приморського району м. Одеси (Одеську місцеву прокуратуру №3), Одеську міську раду, виконавчий комітет Одеської міської ради про відповідальність, встановлену ст. 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за невжиття заходів щодо окремої ухвали.
5. Надіслати копії окремої ухвали до виконання:
Відповідно до ст. 90, 106 ГПК України окрему ухвалу може бути оскаржено в апеляційному та касаційному порядку.
Головуючий суддя С.П. Желєзна

Суддя Ю.М. Щавинська

Суддя С.В. Літвінов