РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017Справа №914/1139/17

За позовом Громадської організації «Російське товариство ім. О. Пушкіна» Львівської міської громадської організації «Російське товариство ім. О.Пушкіна»

До відповідача Львівської обласної ради

Про визнання права власності, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва на право власності, усунення перешкод у користуванні майном

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача-1 Косторний О.Д. (керівник)

від позивача-2 Астахов А.В. (керівник), Бельський Р.Л. (за дов.)

від відповідача не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Львівської області звернулася з позовом громадська організація «Російське товариство ім. О.Пушкіна» (позивач-1) та Львівська міська громадська організація «Російське товариство ім. О.Пушкіна» (позивач-2) до Львівської обласної ради про:

- визнання права власності за Громадською організацією «Російське товариство ім. О.Пушкіна» права власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Короленка, 1а;

- визнання недійсним рішення Львівської обласної ради № 477 від 26.02.2008 в частині оформлення права спільної власності територіальних громад Львівської області за Львівською обласною радою на приміщення кінотеатру ім. Короленка за адресою: м. Львів, вул. Короленка, 1а (підпункт 9 пункт 6 рішення);

- визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.04.2008 про реєстрацію права комунальної власності Львівської обласної ради на кінотеатр ім. Короленка за адресою: м. Львів, вул. Короленка, 1а;

- усунення перешкод у користуванні майном шляхом заборони Управлінню майном спільної власності Львівської обласної ради вчиняти будь-які дії по виселенню Львівської міської громадської організації «Російське товариство імені О.Пушкіна» з нежитлового приміщення по вул. Короленка, 1а у м. Львові.

Ухвалою господарського суду Львівської області № 914/1139/17 від 09.06.2017 позовну заяву до додані до неї документи направлено за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.06.2017 порушено провадження у справі № 914/1139/17.

Позовні вимоги громадської організації «Російське товариство ім. О.Пушкіна» та Львівської міської громадської організації «Російське товариство ім. О.Пушкіна» мотивовані тим, що позивач-1 є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Короленка, 1а, а тому дії і рішення відповідача, які пов'язані з прийняття спірного рішення, оформленням права власності за відповідачем і виселенням позивачів є незаконними та порушують право власності позивача-1та право користування приміщенням позивача-2. Дане право власності підлягає захисту у суді шляхом його визнання, визнання недійсним незаконних актів та усунення перешкод у здійсненні права власності. Обґрунтовуючи факт виникнення права власності позивач-1 посилається на рішення Львівської обласної ради народних депутатів № 293 від 21.08.1990 про передачу будинку № 1-А на вул. Короленка у м. Львові з балансу ВО «Кіновідеопрокат» на баланс Товариства друзів російської і української культур ім. О.Пушкіна, правонаступником якого він є. На думку порзивача-1, право власності Львівської обласної ради на спірний об'єкт було припинено з моменту передачі речі, дане рішення не оскаржувалось, і момент передачі речі, відповідно до ст. 128 ЦК УРСР, чинної на той час, є моментом виникнення права власності.

Громадська організація «Російське товариство ім. О.Пушкіна» подала клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Львівській обласній раді вживати будь-які дії, скеровані на подальшу перебудову або перепланування нежитлового приміщення, вивезення майна, що знаходиться в ньому та належить громадським організаціям, які є сторонами по цій справі та зареєстровані в будівлі, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Короленка, 1а, до набуття законної сили рішенням суду по даній справі.

Суд відхилив клопотання як необґрунтоване.

Відповідач у судові засідання не з'явився, відзиву на позов не подав. За таких обставин, відповідно до правил ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявним матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

21.08.1990 виконавчим комітетом Львівської обласної ради народних депутатів № 293 було прийнято рішення дозволити управлінню культури облвиконкому передати з балансу ВО «Кіновідеопрокат» на баланс Товариства друзів російської і української культур ім. О. Пушкіна приміщення кінотеатру ім. Короленка, вилучивши його з числа діючих в кіномережі міста Львова.

Рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 293 виконано 28.11.1990, про що свідчить акт № 6.

Факт правонаступництва громадської організації «Російське товариство ім. О.Пушкіна» Товариства друзів російської і української культур ім. О. Пушкіна встановлено рішенням господарського суду Львівської області у справі № 914/2939/16 за позовом Управління майном спільної власності Львівської обласної ради до Львівської міської громадської організації «Російське товариство ім. О.Пушкіна» про виселення спірних приміщень, яке набрало законної сили, а тому дана обставина, відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 ГПК України, не підлягає доказуванню.

Рішенням Львівської обласної ради № 477 від 26.02.2008 вирішено оформити право спільної власності територіальних громад Львівської області на будівлю кінотеатру ім. Короленка по вул. Короленка, 1а у м. Львові за Львівською обласною радою (підпункт 9 пункту 6 даного рішення).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України).

Здійснення права власності полягає в володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Отже, повнота панування власника над річчю означає можливість здійснення з цією річчю будь-яких дій.

Виходячи з вагомості права власності поряд з іншими цивільним правами законом встановлена його непорушність (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до цієї ж норми закону ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 ЦК України).

Таким чином, позитивний аспект права власності означає можливість реалізації прав на річ (майно) без участі всіх інших осіб, а негативний - усунення всіх інших осіб від речі і захист її від всіх цих осіб.

Одним із способів захисту права власності є визнання його в судовому порядку.

Зокрема, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вказаний спосіб захисту права власності пов'язаний з тим, що право власності має спиратись на певний титул, щоб бути доведеним перед іншими особами. Саме суд в разі виникнення спору здійснює це доведення.

Отже, рішення суду про визнання права власності, яке прийнято за результатами розгляду позову, поданого в порядку ст. 392 ЦК України, є правозахисним актом, і спрямоване на захист наявного у позивача права власності.

У зв'язку з цим, момент виникнення права не залежить від набрання рішенням законної сили, оскільки підставою для прийняття останнього є наявність у позивача до звернення до суду тих матеріально-правових фактів, з якими закон пов'язує виникнення права власності.

Тобто, підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності згідно зі ст. 392 ЦК України є оспорення існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.

Право власності, які і будь-яке суб'єктивне право, виникає за наявності певний юридичних фактів. Дані юридичні факти, які утворюють правовідносини власності, поділяються на первісні і похідні.

За первісних фактів право власності виникає на річ вперше, за похідних - право власності виникає у суб'єкта внаслідок волевиявлення попереднього власника.

Оскільки підстави виникнення права власності на будівлю кінотеатру ім. Короленка по вул. Короленка, 1а у м. Львові, якими позивач-1 обґрунтовує свої вимоги, стосуються розпорядчого акту відповідача, що може бути похідним способом набуття права власності на майно, даний документ підлягає оцінці на його спроможність набуття статусу правовстановлюючого документу.

Станом на 21.08.1990 відносини власності були врегульовані Цивільним кодексом УРСР, відповідно до якого власність виступала в таких формах: державна, власність профспілкових та інших громадських організацій, колгоспно-кооперативна власність та особиста власність.

За приписами Цивільного кодексу УРСР, станом на 21.08.1990 у виключній власності держави були земля, її надра, води і ліси, та надавались тільки в користування. Державі також належали основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв'язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави (ст. 90 ЦК УРСР).

Порядок розпорядження державним майном, що належить до основних засобів, було врегульовано ст. 91 ЦК УРСР, відповідно до якої порядок передачі будівель, споруд, устаткування та іншого майна, що належить до основних засобів державних організацій, іншим державним організаціям, а також колгоспам, іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР. Будівлі і споруди передаються від однієї державної організації іншій безоплатно.

Отже, чинним законодавством станом на час прийняття виконавчим комітетом Львівської обласної ради народних депутатів рішення № 293 не було передбачено можливості безоплатного набуття громадськими організаціями майна, що є державною власністю.

Дане слідує також з Порядку передачі підприємств, об'єднань, організацій, установ, будівель і споруд, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР 16.10.1979 № 940 (далі - Порядок).

Відповідно до Порядку, міністерства, державні комітети, відомства і виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів могли передавати громадським організаціям і приймати від них підприємства, об'єднання, організації і установи тільки з дозволу Ради Міністрів СРСР або Ради Міністрів союзної республіки в залежності від підпорядкування державного органу, що приймає участь у передачі. Міністерства, державні комітети мали право передавати громадським організаціям і приймати від них будівлі і споруди. Порядок вказаної передачі затверджувався Радою Міністрів відповідної союзної республіки (п. 7 Порядку).

Згідно з п. 8 Порядку така передача мала оплатний характер.

Позивачами не надано жодних доказів, що приймання майна, яке мало місце на виконання рішення від 21.08.1990 виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 293, здійснено за плату.

Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення вартості і складу майна, та не визначає підстав знаходження майна у підприємства (організації).

За таких обставин рішення від 21.08.1990 виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів № 293 не є актом, внаслідок якого мало місце набуття Товариством друзів російської і української культур ім. О. Пушкіна права власності на спірне майно.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою УРСР 01.12.1990 Закону УРСР «Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування», а також 07.02.1991 Закону УРСР «Про власність», 05.11.1991 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)», якою передбачено, що розмежування майна між власністю областей, міст Києва та Севастополя і власністю районів, міст обласного підпорядкування, районів міст Києва та Севастополя провадиться облвиконкомами, Київським і Севастопольським міськвиконкомами з участю виконкомів нижчестоящих Рад народних депутатів.

Наведене свідчить про те, що оскаржуване рішення Львівської обласної ради № 477 від 26.02.2008 прийнято відповідно до повноважень останньої та жодним чином не порушує прав позивачів, оскільки останні не є власниками майна.

З огляду на це, підстави для визнання недійсним рішенням Львівської обласної ради № 477 від 26.02.2008 щодо оформлення права власності територіальних громад Львівською області за Львівською обласною радою (підпункт 9 пункту 6 даного рішення) на будівлю кінотеатру ім. Короленка по вул. Короленка, 1а відсутні.

Оскільки інші вимоги позивачів є похідними від вимоги про визнання недійсним рішення, вони також не підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивачів.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 32, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 15.12.2017.

Суддя С. А. Ковтун