РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017Справа № 910/20273/17

За позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово»

про стягнення 103 914,41 грн.

Суддя Удалова О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача Комиса С.В. - довіреність № 937 від 18.10.2017 р.;

від відповідача не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПрАТ «СК «УНІКА», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» (далі - ПрАТ «СК «Здорово», відповідач) про стягнення 103 914,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - ПрАТ «СК «УНІКА», на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 833001/4610/0000344 від 15.04.2016 р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем - ПрАТ «СК «Здорово», позивач направив останньому заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Враховуючи, що відповідачем не відшкодована заявлена сума, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 103 914,41 грн., з яких: 100 000,00 грн. - заборгованість з виплати страхового відшкодування в порядку регресу, 690,41 грн. - 3% річних, 3 224,00 грн. - інфляційна складова боргу.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.11.2017 р. порушено провадження у справі № 910/20273/17 та призначено її до розгляду на 07.12.2017 р.

28.11.2017 р. від Моторного (транспортного) страхового бюро України через відділ автоматизованого діловодства суду надійшла відповідь на судовий запит з відомостями про умови страхування цивільно-правової відповідальності особи, винної у ДТП, за полісом АК № 0838965.

07.12.2017 р. представник позивача надав для долучення до матеріалів справи документи, витребувані ухвалою суду від 20.11.2017 р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.12.2017 р. розгляд даної справи відкладено на 14.12.2017 р.

14.12.2017 р. у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, подав письмові пояснення з наведенням нормативно-правового обґрунтування щодо необов'язковості звернення з досудовою вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 20.11.2017 р. та 07.12.2017 р. про надання відзиву на позовну заяву не виконав.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, та наявність у матеріалах справи доказів необхідних і остатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

15.04.2016 р. між ПрАТ «СК «УНІКА» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник, вигодонабувач) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 833001/4610/0000344 (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки BMW М235І.

19.12.2016 р. до вищевказаного договору добровільного страхування сторонами була укладена додаткова угода № 3, згідно з умовами якої вигодонабувачем визначено ОСОБА_3.

18.03.2017 р. ОСОБА_4, керуючи автомобілем Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1, скоїв ДТП в м. Києві по вул. Січових Стрільців, 81 за участю автомобіля BMW М235І, державний номерний знак НОМЕР_2. Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

У постанові Шевченківського районного суду м. Києва від 19.06.2017 р. вказано, що в діях ОСОБА_4 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та встановлено вину останнього, проте, оскільки строк притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності закінчився, провадження у справі закрито.

Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 9689 від 04.04.2017 р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданий власнику BMW М235І, державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 165 082,15 грн.

20.04.2017 р. ПрАТ «СК «УНІКА» був складений страховий акт № 00219610, згідно з яким комісія дійшла висновку про те, що зазначена ДТП кваліфікується як страховий випадок, а виплаті підлягає страхове відшкодування у розмірі 125 757,89 грн.

24.04.2017 р. на виконання умов договору добровільного страхування страховик - ПрАТ «СК «УНІКА» сплатив вигодонабувачу - ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 125 757,89 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 016690.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ПрАТ «СК «Здорово» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК № 0838965, при цьому ліміт відповідальності по майну становив 100 000,00 грн., а розмір франшизи - 0,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв'язку з укладенням полісу АК № 0838965 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації автомобіля Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1.

На підтвердження звернення до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 125 757,89 грн. позивач надав заяву № 19528 (вих. № 3073 від 05.05.2017 р.), а також рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 638.

Однак, з вказаного рекомендованого повідомлення вбачається, що позивач направив заяву № 19528 (вих. № 3073 від 05.05.2017 р.) на адресу м. Київ, вул. К. Малевича, 68-Н, у той час як згідно з відомостями, розміщеними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є інша адреса, а саме: м. Київ, вул. К.Малевича, 86-Н.

У зв'язку з цим, суд зазначає, що згідно з роз'ясненнями, наведеними у оглядовому листі Вищого господарського суду України № 01-06/15/2014 від 14.01.2014 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з правовідносин страхування» страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право звернутися до суду з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, і таке право не пов'язане з попереднім зверненням з аналогічною вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом встановлено, що згідно зі звітом про оцінку КТЗ № 9689 від 04.04.2017 р. вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля марки BMW М235І, державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок ДТП становить 165 082,15 грн., однак позивачем було виплачено страхове відшкодування у меншому розмірі - 125 757,89 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 016690 від 20.04.2017 р.

У зв'язку з цим, суд звертає увагу, що страхове відшкодування не обов'язково має визначатись з урахуванням оціненої шкоди, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 р. у справі № 3-50гс15).

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що за умовами договору добровільного страхування № 833001/4610/0000344 від 15.04.2016, а також полісу АК № 0838965 розмір франшизи становить 0,00 грн. Крім того, ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Здорово» по майну згідно з вказаним полісом становить 100 000,00 грн.

Таким чином, заявлена позовна вимога щодо стягнення з відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 100 000,00 грн. є обґрунтованою та правомірною.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 690,41 грн. та інфляційну складову боргу в сумі 3 224,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України закріплено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 3-295гс16).

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства,

Враховуючи викладене, суд зазначає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційну складову боргу заявлені правомірно, проте виходячи з приписів ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України та зважаючи на встановлені судом обставини направлення позивачем заяви про виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 19528 (вих. № 3073 від 05.05.2017 р.) на адресу, яка не відповідає місцезнаходженню відповідача, суд позбавлений можливості встановити строк виконання відповідачем обов'язку сплатити позивачу суму виплаченого останнім страхового відшкодування, а також визначити дату, з якої почалось порушення строку виконання вказаного зобов'язання. Відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційної складової боргу задоволенню не підлягають.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу, а також 3% річних та інфляційної складової боргу підлягають частковому задоволенню. Так, стягненню з відповідача підлягає заборгованість з виплати страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 100 000,00 грн., проте у задоволенні іншої частини позову про стягнення 3% річних у розмірі 690,41 грн. та інфляційної складової боргу в сумі 3 224,00 грн. - суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати за позовом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, будинок 86-Н, ідентифікаційний код 33637321) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 70-А, ідентифікаційний код 20033533) заборгованість у розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 539,73 грн. (одна тисяча п'ятсот тридцять дев'ять грн. 73 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення складено 22.12.2017 р.

Суддя О.Г. Удалова