КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Справа№ 910/8661/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Сотнікова С.В.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.,

за участю представників сторін:

від боржника: Похиленко А.В. - довіреність № 21/1-4/165 від 17.08.2012.

Левченко В.О. - директор, витяг з ЄДР від 24.10.2017.

Максимов А.А. - довіреність б/н від 11.12.2016.

від ГТУЮ у місті Києві: Михайлов А.І. - довіреність б/н від 30.06.2017.

від ініціюючого кредитора: Герасименко М.В. - довіреність б/н від 01.06.2017.

за участю:

журналіста ТОВ „Інформаційне агентство „Правдатут": Мацієвської Я. -

посвідчення № 18-019, дійсне до 31.12.2018.

оператора ТОВ „Інформаційне агентство „Правдатут": Падеріна Є. -

посвідчення № 18-025, дійсне до 31.12.2018.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики „Укрдорзв'язок" на ухвалу господарського суду міста Києва від 11.10.2017 року

у справі № 910/8661/17 (суддя Івченко А.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Дорстрой Монтаж"

до Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного

забезпечення та автоматики „Укрдорзв'язок"

про порушення провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.10.2017 року у справі № 910/8661/17, серед іншого, порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики „Укрдорзв'язок", визнано грошові вимоги ТОВ „Дорстрой Монтаж" у розмірі 1 224 682,99 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Роговенка О.В.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, боржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 11.10.2017 року про порушення провадження у справі про банкрутство та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ „Дорстрой Монтаж" у порушенні провадження у справі про банкрутство Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики „Укрдорзв'язок", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану апеляційну скаргу у справі № 910/8661/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А, Сотнікова С.В.

Ухвалою суду від 06.11.2017 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу у справі № 910/8661/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.11.2017 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник ініціюючого кредитора просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні 14.11.2017 року представником боржника заявлено відвід головуючому судді Остапенку О.М. та судді Сотнікову С.В. у справі № 910/8661/17 у зв'язку з наявністю, на його думку, обставин, що викликають сумніви у їх об'єктивності та неупередженості.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 року у задоволенні поданої заяви відмовлено.

Іншою ухвалою суду від 14.11.2017 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 28.11.2017 року на підставі ст. 77 ГПК України.

Судове засідання, призначене на 28.11.2017 року, не відбулось у зв'язку з перебуванням головуючого судді Остапенка О.М. на лікарняному.

Після виходу головуючого судді Остапенка О.М. з лікарняного ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 року розгляд справи призначено на 12.12.2017 року.

В судовому засіданні 12.12.2017 року оголошено перерву у справі до 14.12.2017 року на підставі ст. 77 ГПК України та зобов'язано представників боржника надати суду документи на підтвердження наявності заборгованості ТОВ „Дорстрой Монтаж" перед боржником.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду боржником надано додаткові документи по справі, які колегією суддів в судовому засіданні долучено до матеріалів справи, оскільки їх надано на виконання вимог суду від 12.12.2017 року.

Представники боржника в судовому засіданні вимоги своєї апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 11.10.2017 року про порушення провадження у справі про банкрутство та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ „Дорстрой Монтаж" у порушенні провадження у справі про банкрутство ДП „Укрдорзв'язок".

Представник ініціюючого кредитора проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 11.10.2017 року - без змін.

Представник ГТУЮ у місті Києві з приводу апеляційної скарги поклався на розсуд суду.

Розпорядник майна боржника в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

14.12.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ДП „Укрдорзв'язок" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 11.10.2017 року - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство боржника, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Як вбачається із матеріалів справи, ініціюючий кредитор звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство ДП „Укрдорзвязок" у зв'язку з неможливістю останнього виконати свої зобов'язання щодо погашення кредиторської заборгованості у розмірі 1 444 682,99 грн., з яких грошові вимоги на суму 1 442 509,87 грн. та неустойка (штраф, пеня) на суму 2 173,12 грн.

На підтвердження своїх посилань ініціюючим кредитором було подано рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2015 року у справі № 910/11979/15, наказ Господарського суду міста Києва від 12.08.2015 року у справі № 910/11979/15, постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2015 року, рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 року у справі № 910/13353/15, наказ Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 року у справі № 910/13353/15, постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2015 року, рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 року у справі № 910/11983/15, наказ Господарського суду міста Києва від 27.08.2015 року у справі № 910/11983/15, постанова про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2015 року а також лист Відділу ДВС Святошинського РУЮ у місті Києві від 26.05.2017 року

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.07.2017 року заяву ТОВ „Дорстрой Монтаж" про банкрутство ДП „Укрдорзв'язок" прийнято до розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.10.2017 року у справі № 910/8661/17, серед іншого, порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики „Укрдорзв'язок", визнано грошові вимоги ТОВ „Дорстрой Монтаж" у розмірі 1 224 682,99 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Роговенка О.В., вирішено інші процедурні питання.

Вказана ухвала мотивована наявністю підстав для порушення провадження у справі про банкрутство боржника, обґрунтованістю вимог заявника, їх безспірності та вжиття ним заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Разом з тим, скаржник з даною ухвалою місцевого господарського суду не погоджується та в апеляційній скарзі посилається на те, що станом на дату порушення справи про банкрутство (11.10.2017 року) розмір грошових вимог кредитора становив менше 960 000,00 грн. (3200 х 300), які необхідні для порушення справи про банкрутство, тобто заявлена сума боргу є меншою, ніж встановлено чинним законодавством, а відтак наявні підстави для відмови у порушенні справи про банкрутство.

Перевіряючи законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів вбачає підстави для її скасування з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Згідно із ч. 2 ст. 11 Закону до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема:

- докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом;

- рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили;

- відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора;

- докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті (ч. 6 Закону).

Згідно із частинами 1-3 ст. 16 Закону перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.07.2015 року у справі № 910/11979/15 стягнуто з ДП „Укрдорзв'язок" на користь ТОВ „Дорстрой Монтаж" 169 697,92 грн. заборгованості, 307,15 грн. пені, 307,00 грн. штрафу, 85 196,28 грн. інфляційних, 6 653,09 грн. 3% річних, 5 243,23 грн. судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення 12.08.2015 року господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 26.08.2015 року відкрито виконавче провадження № ВП 48546192.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 року у справі № 910/13353/15 стягнуто з ДП „Укрдорзв'язок" на користь ТОВ „Дорстрой Монтаж" основний борг в розмірі 857 086,95 грн., штраф в розмірі 1 558,97 грн., а також 17 172,92 грн. судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення 21.08.2015 року господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 24.09.2015 року відкрито виконавче провадження № ВП 48837490.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 року у справі № 910/11983/15 стягнуто з ДП „Укрдорзв'язок" на користь ТОВ „Дорстрой Монтаж" 295 351,88 грн. основного боргу, 196,63 грн. 3 % річних та 5 910,97 грн. судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення 27.08.2015 року господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 10.09.2015 року відкрито виконавче провадження № ВП 48803347.

Кошти щодо стягнення з боржника на користь стягувача - ТОВ „Дорстрой Монтаж" по вищенаведеним виконавчим провадженням не перераховувались, про що свідчить лист Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 26.05.2017 року, доданий ініціюючим кредитором до заяви.

Таким чином, оскільки безспірні вимоги кредитора протягом більше трьох місяців не були задоволені боржником та, з урахуванням часткового погашення боргу на суму 220 000,00 грн., становлять 1 224 682,99 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для порушення справи про банкрутство.

Водночас, колегія суддів не погоджується з таким твердженням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2015 року у справі № 910/11979/15 з боржника стягнуто заборгованість за неналежне виконання останнім зобов'язань за договором на надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного ремонту (аварійно-відновлювальної роботи мереж електропостачання) автодоріг державного та місцевого значення Київської області № 03-12/СП-13 від 03.12.2013 року, терміном дії договору до 31.12.2013 року. Стягнута судом заборгованість виникла у зв'язку з неповною оплатою наданих послуг по договору за грудень 2013 року відповідно до підписаних між сторонами та скріплених печатками актів приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) № 1 та № 2 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень (КБ-3).

Відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 року у справі № 910/13353/15 з боржника стягнуто заборгованість за неналежне виконання останнім зобов'язань за договором на надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного ремонту (аварійно-відновлювальної роботи мереж електропостачання) автодоріг державного та місцевого значення Київської області № 21-01/СП-14 від 21.01.2014 року, терміном дії договору до 31.12.2014 року. Стягнута судом заборгованість виникла у зв'язку з несплатою наданих послуг по договору за лютий 2014 року, травень 2014 року, червень 2014 року, липень 2014 року та жовтень 2014 року відповідно до підписаних між сторонами та скріплених печатками актів приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3).

В свою чергу, відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 року у справі № 910/11983/15 з боржника стягнуто заборгованість за неналежне виконання останнім зобов'язань за договором на надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного ремонту (аварійно-відновлювальної роботи мереж електропостачання) автодоріг державного та місцевого значення Київської області № 01-18/СП-04 від 18.04.2014 року, терміном дії договору до 31.03.2015 року. Стягнута судом заборгованість виникла у зв'язку з неповною оплатою наданих послуг по договору за січень 2015 року відповідно до підписаних між сторонами та скріплених печатками актів приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) від 31.01.2015 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3).

Тобто, як встановлено судом апеляційної інстанції, заборгованість боржника, на підставі якої кредитором ініційовано порушення справи про банкрутство, виникла у період з 2013 року по 2015 рік. При цьому, вищезазначені рішення про стягнення відповідної заборгованості датовані липнем/серпнем 2015 року.

Разом з тим, боржником до відзиву на заяву про порушення справи про банкрутство додано акт звіряння взаємних розрахунків за період: травень 2014 року - грудень 2014 року, підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до якого станом на 31.12.2014 року заборгованість боржника перед ТОВ „Дорстрой Монтаж" становить 1 125 000,98 грн., а також акт звіряння взаємних розрахунків за 2015 рік, підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідно до якого станом на 31.12.2015 року заборгованість боржника перед ТОВ „Дорстрой Монтаж" становить 763 636,22 грн.

Таким чином, оскільки заборгованість боржника, на підставі якої кредитором ініційовано порушення справи про банкрутство, виникла у період з 2013 року по 2015 рік, строк виконання яких настав, а вищезазначені рішення про стягнення відповідної заборгованості датовані липнем/серпнем 2015 року, в той час як акт звіряння взаємних розрахунків між сторонами підписано станом 31.12.2015 року, тобто з урахуванням вищезазначеної заборгованості по договорах на надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного ремонту (аварійно-відновлювальної роботи мереж електропостачання) автодоріг державного та місцевого значення Київської області, то судова колегія вважає, що реальна заборгованість боржника перед кредитором становила саме 763 636,22 грн., що і було погоджено відповідним актом звіряння взаємних розрахунків.

Крім того, заперечуючи проти задоволення заяви про порушення справи про банкрутство, боржник у відзиві посилається на те, що станом на дату порушення справи про банкрутство (11.10.2017 року) розмір грошових вимог кредитора становив менше ніж 960 000,00 грн. (3200 х 300), необхідні для порушення справи про банкрутство.

На підтвердження вказаних вимог боржником до відзиву подано заяву від 27.06.2017 року про припинення зобов'язань заліком зустрічних однорідних вимог, та докази її направлення на адресу ініціюючого кредитора, про що свідчить фіскальних чек відділення поштового зв'язку.

Відповідно до цієї заяви, боржник зазначив, що має заборгованість перед ТОВ „Дорстрой Монтаж" у розмірі 166 303,96 грн. за договором № 03-12/СП-13 від 02.12.2013 року, у розмірі 274 055,75 грн. за договором №01-18/СП-04 від 18.04.2014 року та у розмірі 839 945,21 грн. за договором № 21-01/СП-14 від 21.01.2014 року, в той час як ТОВ „Дорстрой Монтаж" має заборгованість перед боржником у розмірі 173 029,04 грн. за договором № 19-02/15-СП від 19.02.2015 року та у розмірі 339 839,64 грн. за договором № 05-30/15-СП1 від 05.03.2015 року, а відтак повідомив ТОВ „Дорстрой Монтаж" про припинення зобов'язань ДП „Укрдорзв'язок" перед кредитором в сумі 509 868,68 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 12.12.2017 року судом витребувано у боржника первинні документи на підтвердження наявності заборгованості ТОВ „Дорстрой Монтаж" перед ДП „Укрдорзв'язок".

На виконання вказаних вимог, боржником надано суду первинні бухгалтерські документи, зокрема підписані між сторонами та скріплені печатками акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3) на підтвердження виконання зобов'язань за договором на надання послуг з експлуатаційного утримання мереж зовнішнього освітлення автомобільних доріг загального користування державного (в тому числі територіального) та місцевого значення Київської області, на ділянках згідно затверджених актів дефектів № 19-02/15-СП від 19.02.2015 року та за договором з експлуатаційного утримання мереж зовнішнього освітлення на автомобільних дорогах державного та місцевого значення загального користування у Київській області № 05-30/15-СП1 від 05.03.2015 року.

Вказані докази приймаються судом під час апеляційного перегляду на підставі ст. 101 ГПК України, оскільки їх надано на вимогу суду апеляційної інстанції для повного дослідження фактичних обставин справи щодо правовідносин між сторонами.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Згідно із ст. ст. 202, 203 ГК України зобов'язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Із аналізу наведених норм вбачається, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному з яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

В силу ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб'єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 року у справі № 914/2492/14).

За змістом названих правових норм залік можливий лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Отже, за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї сторони. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду і спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи.

Слід зазначити, що згідно з приписами статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" регулювання правовідносин у сфері виконавчого провадження не обмежується лише цим Законом, а здійснюється "на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону, та інших законів...", добровільне виконання може здійснюватись у будь-який, передбачений чинним законодавством спосіб, або у спосіб, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Також не містять обмежень щодо зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконання судового рішення стаття 203 ГК України і стаття 602 ЦК України.

Судова колегія зауважує, що Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить прямої заборони щодо можливості зарахування зустрічних однорідних вимог. (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 26.06.2007 року у справі № 18/263пд, від 29.03.2005 року у справі № 5/143б/53б, а також у постанові Вищого господарського суду України від 21.09.2011 року у справі № 4/465).

При цьому, статтею 204 ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Ініціюючим кредитором, відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, не надано доказів визнання недійсною, в установленому законом порядку, заяви від 27.06.2017 року про припинення зобов'язань заліком зустрічних однорідних вимог.

Судом апеляційної інстанції, перевіривши надані суду на підтвердження заборгованості кредитора перед боржником первинні документи, а саме: акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3), встановлено, що боржником надано докази наявності вказаної заборгованості лише у розмірі 407 310,80 грн., зокрема по договору № 19-02/15-СП від 19.02.2015 року на суму 176 560,26 грн. та по договору № 05-30/15-СП1 від 05.03.2015 року на суму 230 750,54 грн., проте, у будь-кому випадку, вказана заборгованість виникла у 2015 року та, як встановлено апеляційним судом, відображена у акті звіряння взаємних розрахунків за 2015 рік.

Таким чином, оскільки доказів наявності іншої заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором не надано, то судова колегія дійшла висновку, що станом на дату звернення кредитора до суду із заявою про порушення справи про банкрутство ДП „Укрдорзв'язок" вимоги ТОВ „Дорстрой Монтаж" складали лише 763 636,22 грн., яку було визнано боржником шляхом підписання відповідного акту звіряння.

При цьому, судова колегія також враховує факт часткового погашення боржником наявної заборгованості у розмірі 220 000,00 грн., зокрема за договором № 01-18/СП-04 від 18.04.2014 року на суму 100 000,00 грн. (платіжне доручення № 1 від 13.09.2017 року) та за договорами №01-18/СП-04 від 18.04.2014 року, № 21-01/СП-14 від 21.01.2014 року та № 03-12/СП-13 від 02.12.2013 року на суму 120 000,00 грн. (платіжне доручення № 138 від 02.10.2017 року) після прийняття заяви про порушення справи про банкрутство до моменту проведення підготовчого засідання, що не заборонено законом.

За таких обставин, судова колегія вважає, що станом на дату порушення справи про банкрутство боржника заборгованість останнього складала лише 543 636,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 16 Закону про банкрутство суд з'ясовує наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство в підготовчому засіданні.

Абзацом 5 ч. 7 ст. 16 зазначеного Закону передбачено, що суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону (в тому числі, якщо розмір грошових вимог кредитора перевищує розмір трьохсот мінімальних заробітних плат).

Таким чином, базовий розмір грошових вимог, який дає право ініціювати процедуру банкрутства, повинен становити не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати. При цьому наведена вимога застосовується не лише при порушенні справи про банкрутство, а й під час проведення підготовчого засідання. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 року у справі № 922/4832/15).

За змістом пункту 8 частини першої статті 40 і пункту 4 частини другої статті 41 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається законом про Державний бюджет України; до набрання чинності законом про Державний бюджет України на поточний бюджетний період, соціальні стандарти та соціальні гарантії, у тому числі й мінімальна заробітна плата, застосовуються у цьому періоді у розмірах та на умовах, що діяли у грудні попереднього бюджетного періоду.

Статтею 8 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 року № 1801-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року, мінімальну заробітну плату з 01.01.2017 року встановлено у місячному розмірі - 3 200,00 грн.

Отже, мінімально необхідний розмір безспірних вимог кредитора для порушення справи про банкрутство повинен становити не менш 960 000,00 грн.

Пунктом 13 Інформаційного листа Вищого господарського суду України „Про Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 визначено, що завдання підготовчого засідання господарського суду у справі про банкрутство полягає у перевірці обґрунтованості заяви кредитора або боржника щодо наявності ознак неплатоспроможності, а заяви боржника - також і загрози його неплатоспроможності.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону про банкрутство, неплатоспроможністю є неспроможність суб'єкта підприємницької діяльності виконати після настання строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше як через відновлення його платоспроможності.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 7 ст. 16 вказаного закону, суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо, зокрема, заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених ч. 3 ст. 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених ст. 15 цього Закону.

Як було встановлено вище, вимоги заявника станом на дату порушення справи про банкрутство (11.10.2017 року) складали лише 543 636,00 грн., що сукупно становить менше необхідно визначеної законом суми - 960 000,00 грн., з огляду на що, розглянувши заяву ТОВ „Дорстрой Монтаж" про порушення справи про банкрутство ДП „Укрдорзвязок", дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, та здійснивши перерахунок безспірності заявлених кредитором вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Місцевий господарський суд, досліджуючи відповідну заяву та відзив на неї, безпідставно не надав оцінку доказам, доданих боржником до відзиву на заяву в якості підтвердження відсутності відстав для порушення провадження у справі, формально не взявши їх до уваги з підстав не відповідності відзиву вимогам закону про банкрутство, а також незавірених належним чином доданих до нього копій документів, чим припустився неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, що в свою чергу є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Доводи скаржника щодо неподання доказів сплати судового збору за подання заяви про порушення справи про банкрутство колегією суддів спростовуються як безпідставні та необґрунтовані, оскільки відповідно до платіжного доручення № 11747 від 06.04.2017 року про сплату судового збору у розмірі 16 000,00 грн., доданого до заяви, судовий збір ініціюючим кредитором сплачено за відповідними реквізитами Господарського суду міста Києва, і у місцевого суду не виникло сумнівів щодо його зарахування до спеціального фонду.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм законодавства щодо призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Роговенка О.В., а також незалучення до участі у справі органу, уповноваженого управляти майном боржника - Державного агентства автомобільних доріг України, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегією суддів під час перегляду справи в апеляційному порядку до уваги не беруться, оскільки по-перше, не є беззаперечними підставами для скасування ухвали від 11.10.2017 року в повному обсязі, а по-друге, призначення розпорядника майна боржника та залучення до участі у справі органу, уповноваженого управляти майном боржника, є похідними вимогами від прийняття ухвали про порушення справи про банкрутство, яку наразі скасовано даною постановою апеляційного господарського суду як безпідставно порушеної.

За наведених вище обставин, судова колегія дійшла висновку, що ухвалу господарського суду міста Києва від 11.10.2017 року у даній справі прийнято з порушенням норм чинного законодавства, доводи скаржника щодо безпідставного порушення справи про банкрутство знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а відтак наявні правові підстави для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали з прийняттям нового рішення про відмову у порушення справи про банкрутство.

Відповідно до ст. 49 ГПК України у зв'язку з задоволенням апеляційної скарги боржника, судовий збір за її подання покладається на кредитора.

Керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики „Укрдорзв'язок" на ухвалу господарського суду міста Києва від 11.10.2017 року у справі № 910/8661/17 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 11.10.2017 року у справі № 910/8661/17 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у порушенні провадження у справі про банкрутство Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики „Укрдорзв'язок" відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Дорстрой Монтаж" (63512, Харківська обл., Чугуївський район, село Кам'яна Яруга, вул. Харківська, будинок 65 Б, ідентифікаційний код 32796896) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду на користь Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики „Укрдорзвязок" (03179, м. Київ, вул. Михайла Чалого, будинок 3, офіс 287; ідентифікаційний код 05422987) 17 600,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити місцевому господарському суду видати наказ.

6. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі та державному реєстратору за місцем знаходження боржника.

7. Справу № 910/8661/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

С.В. Сотніков