ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2017 Справа № 904/9459/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтрейд", м. Дніпро

до ОСОБА_1 оборони України, м. Київ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 акціонерне товариство акціонерний банк "Південний", м.Одеса

про внесення змін до договору № 286/1/17/24 від 22.06.2017 встановивши строк постачання продукції до 26.12.2017

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 14.09.2017 року

Від відповідача: ОСОБА_4 - № 220/384/д від 22.11.17.

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_5 державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів ОСОБА_1 оборони України про зміни умов договору від 22 червня 2017 року №286/1/17/24, встановивши строк постачання продукції до 26.12.2017р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що існує ймовірність порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" строків поставки продукції за договором від 22.06.2017 № 286/1/17/24. При цьому, таке порушення строків поставки має місце за відсутності вини з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" і відбувається внаслідок істотної зміни обставин, якими сторони керувалися в процесі погодження умов договору та його укладення, які суттєво впливають на можливість своєчасного виконання позивачем зобов'язань за договором, тому є підстави щодо перегляду сторонами умов договору в частині перенесення строків поставки продукції. Крім того, виконання позивачем договору від 22.06.2017 № 286/1/17/24 на існуючих у договорі на даний час умовах щодо строків поставки продукції порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє Товариство з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" того, на що воно розраховувало при укладенні договору. Істотна зміна обставин може бути подолана лише шляхом коригування умов договору щодо перенесення кінцевих строків постачання продукції.

Ухвалою суду від 09.11.2017р порушено провадження, розгляд справи призначено на 21.11.2017.

Позивачем, 06.11.2017р. було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству акціонерному банку "Південнний" здійснювати будь-які дії на виконання Гарантії № 16-33131 від 21.06.2017 до моменту набрання законної сили рішенням у цій справі.

Ухвалою суду від 09.11.2017 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" про забезпечення позову задоволено.

13.11.2017 позивач звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог та просить суд залучити до справи як відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" та змінити умови договору від 23.06.2017р. № 2306 встановивши строк постачання продукції до 26.12.2017 та змінити умови договору від 22.06.2017р. № 286/1/17/24 від 22.06.2017р. встановивши строк постачання продукції до 26.12.2017р..

14.12.2017 від ОСОБА_1 оборони України надійшла заява про заміну неналежного відповідача ОСОБА_5 державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів ОСОБА_1 оборони України на належного відповідача ОСОБА_1 оборони України. В обґрунтування даної заяви заявник зазначає, що ОСОБА_5 державних закупівель та постачання матеріальних резервів не юридична особа, а структурний підрозділ ОСОБА_1 оборони України, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців.

Ухвалою суду від 14.12.2017р. замінено неналежного відповідача у справі №904/9459/17 ОСОБА_5 державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів ОСОБА_1 оборони України на належного відповідача ОСОБА_1 оборони України.

14.12.2017р. від позивача надійшла заява про надіслання справи №904/9459/17 за підсудністю до Господарського суду м.Києва. В обґрунтування поданої заяви відповідач посилається на ч.5 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої справи у спорах, у яких відповідачем є, зокрема, вищий чи центральний орган виконавчої влади, розглядаються господарським судом міста Києва.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надав пояснення по справі.

Представник відповідача відзив на позов не надав, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд в позові відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, витребувані ухвалами суду документи не надав, був належним чином повідомлений про час розгляду справи.

В порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався до 05.12.2017р. та до 14.12.2017р.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.12.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2017р. ОСОБА_5 державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів ОСОБА_1 оборони України в електронній системі закупівель Рrozorro на сайті https://prozorro.gov.ua було розміщене Оголошення про проведення відкритих торгів на закупівлю нафти і дистилятів.

У розділі 13 вказаного Оголошення, щодо кожного окремого лоту, зазначено, що датою і часом закінчення періоду подання цінових пропозицій є 10.05.2017р.

У розділі 9, на дату розміщення оголошення (07.04.2017р.), щодо кожного лоту Оголошення під назвою "Строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг" було встановлено умови щодо строків доставки товару 30.10.17р.

Після проведення аукціону тендерний комітет ОСОБА_5 державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів ОСОБА_1 оборони України витягом з протоколу від 08.06.17р. №75/169/13 зафіксував своє рішення щодо прийняття пропозицій позивача за лотами 2,3 щодо закупівлі нафти і дистилятів (09130000-9) (бензин автомобільний А-80-Євро-4-Е5) 4 лоти за процедурою відкритих торгів та визначив переможцем процедури відкритих торгів нафти і дистилятів 4 лоти. 08.06.2017р. на веб-порталі Уповноваженого органу було розміщено повідомлення ОСОБА_5 державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів ОСОБА_1 оборони України про намір укласти договір з переможцем процедури закупівлі ТОВ "Газтрейд" за лотом 3 (09132000-3) бензин (бензин автомобільний А-80-Євро-4-Е5 або еквівалент).

Між ОСОБА_1 оборони України (далі Замовник) в особі ОСОБА_5 державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів ОСОБА_1 оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (далі Постачальник) 22.06.2017р. було укладено Договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) №286/1/17/24.

Згідно умов даного договору постачальник зобов'язався постачати у 2017 році, у строк до 30.10.2017р. включно, нафти і дистилятів (бензин) (лот 3 бензин автомобільний, А-80-Євро-4-Е5 або еквівалент, а саме еквівалент паливо моторне альтернативне А-80А-ДЗ) (далі продукція) для потреб ОСОБА_1 оборони України згідно Специфікації, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з специфікацією (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.10.1 Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017р., а в частині проведення розрахунків до їх повного завершення.

З метою виконання умов вищезазначеного договору, позивачем (покупцем) було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" (постачальник) договір поставки №2306 від 23.06.2017р., який є виробником палива відповідно до Технічних умов ТУ У 24.6-3:2012 Паливо моторне альтернативне А-80А для інжекторних та карбюраторних двигунів, уведені в дію 22.02.2013 року.

Згідно даних Технічних умов Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" для виробництва палива необхідно використовувати сировину - газовий конденсат, який ТОВ "Трейд Коммодіті", в свою чергу, придбавав у постачальника - ТОВ "Хімпродторг ЛТД", за укладеним між вказаними підприємствами Договором поставки від 27.06.2017 р. №2706. ТОВ "Хімпродторг ЛТД" закуповувало газовий конденсат для виробництва палива за зовнішньоекономічним контрактом № РЕG-КРТ-010817, укладеним 01.08.2017 року з компанією "Реtro Energy Group Limited" (м. Дубаї, Арабські Емірати).

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України унормовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно додатків цивільного законодавства.

Відповідно до приписів статті 629 цього ж Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. (ст. 651 Цивільного кодексу України).

Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування (частина 3 статті 179 Господарського кодексу України).

Згідно вимог ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження.

Як вбачається з матеріалів справи, при оформленні партії газового конденсату за вантажною митною декларацією №UA504120/2017/105963 ТОВ "Хімпродторг ЛТД" було отримано відмову митних органів в оформленні вантажу, для його ввезення в Україну, що підтверджується Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.08.17 №UA504120/2017/00023 (а.с.38).

Згідно розділу VIII, п.8.2, 8.3 Договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) №286/1/17/24 від 22.06.2017р. сторона, що не може виконувати зобов'язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п'яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-Промисловою палатою України або органом виконавчої влади за місцем виникнення вищезазначених обставин.

Позивачем було отримано висновок Київської торгово-промислової палати, згідно якого підтверджено настання істотної зміни обставин за договором про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 22.06.2017р. №286/1/17/24, та зазначено, що у зв'язку з настанням істотної зміни обставин згідно зі ст. 652 ЦК України ТОВ "Газтрейд" має право вимагати перегляду та внесення змін до умов Договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 22.06.2017р. №286/1/17/24 в частині строків постачання продукції.

Отже, затримка митницею митного оформлення партії сировини, яка поставляється за Договором від 27.06.2017р. № 2706, укладеного між ТОВ "Трейд Коммодіті" та ТОВ "Хімпродторг ЛТД", яка, у тому числі є складовою для виробництва палива, що поставляється за Договором поставки №2306 від 23.06.2017р., та внаслідок чого відбулася затримка постачання продукції передбаченої умовами Договору №286/1/17/24 від 22.06.17р., укладеного між ТОВ "Газтрейд" та ОСОБА_1 оборони України відбулася не з вини позивача.

Вищевказані обставини прямо впливають на можливість ТОВ «Газтрейд» вчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов'язання за договором, є істотними, та такими, що не залежать від волі позивача, і ці обставини неможливо було передбачити під час укладання договору.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що всі вищевикладені обставини є підставою внесення змін до договору від 22.06.2017 № 286/1/17/24 в частині подовження строку поставки продукції до 26.12.2017.

Крім того, під час розгляду цієї справи, судом встановлено, що прострочення постачання продукції сталось через необґрунтоване та неадекватне втручання держави у відносини господарюючих суб'єктів шляхом регуляторного впливу та контролю за власністю під час митного оформлення сировини. Необґрунтованість та неадекватність застосованих засобів встановлено відповідним рішенням адміністративного суду.

З огляду на приписи статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Закон) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Законом України № 475/97 від 17.07.1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст. 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Отже, у зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятого у Парижі 20 березня 1952, було гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно во лодіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Так зване третє правило, щодо контролю за користуванням власністю, міститься в другому пункті статті 1 Першого протоколу: "...проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити такі закони, які на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення слати податків чи інших зборів або штрафів...".

Як вбачається з тексту цього положення, воно сформульоване в Конвенції як необмежене право держави регламентувати користування майном. У тім першим ж рішенням в цій сфері, Європейський суд з прав людини дав зрозуміти, що сприймає другий абзац статті 1 Першого протоколу як поширення положень Конвенції на заходи державного контролю за власністю. Тобто, Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 1 Першого протоколу забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Відповідно, у цій справі, до таких заходів, застосованих митними органами, також слід застосовувати принцип пропорційності - тобто оцінку, за якою дії митних органів, цілі та результати цих дій порівнюються із глибиною та обґрунтованістю втручання в право приватної власності господарюючих суб'єктів (ОСОБА_1 оброни України, ТОВ «Газтрейд», ТОВ «Трейд Коммодіті» та ТОВ «Хімпродторг ЛТД»).

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити законній меті в інтересах суспільства, а також повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на яку спрямований будь-який захід. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об'єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. При цьому втручання має бути законним, тобто здійснене на підставі закону. Під законом Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути «доступним» (accessible) та «передбачуваним» (foreseeable).

З матеріалів справи вбачається, що заходи контролю над власністю, застосовані державою в особі митних органів, не відповідають вищезгаданим критеріям (зокрема були необґрунтованими та непередбачуваними).

Таке втручання має наслідком прострочення поставки товару до ОСОБА_1 оборони України, загрозу застосування договірних штрафних санкцій до ТОВ «Трейд Коммодіті», і в порядку регресу - до ТОВ «Трейд Коммодіті» та ТОВ «Хімпродторг ЛТД».

З урахуванням принципу пропорційності, співмірності та рівноваги, неправомірно покладати на ОСОБА_1 оборони України чи ТОВ «Газтрейд» тягар негативних наслідків незаконних дій держави. Разом з тим, на день розгляду справи ОСОБА_1 оборони України не сплатило вартість товару, який має бути поставлений, та не зазнало будь яких інших майнових втрат чи негативних наслідків (до справи будь яких доказів не надано).

Окрім того, Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" надано в матеріли справи докази досудового врегулювання спору, шляхом звернення до ОСОБА_1 оборони України та ОСОБА_5 державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів ОСОБА_1 оборони України щодо продовження строків поставки продукції за спірним договором, зокрема, було надіслано лист від 26.09.2017р. №26/09-17-02, який відправлено 26.09.2017р. з використанням мережі Інтернет.

Відповідач листом від 19.10.2017р. вих. №286/10/6280 повідомив ТОВ "Газтрейд" про отримання листів від 21.09.17р. вх. №10720, від 27.09.17 вх.№11020, 11021 та від 03.10.17 вх. №11396, у яких позивач просив розглянути можливість продовжити термін постачання та змінити ціну продукції, а також просив негайно направити повноважного представника до ОСОБА_5 для вирішення зазначених питань.

Отже, сторонами надано в матеріали справи докази, що підтверджують намір про врегулювання питань з виконання договірних зобов'язань. Але доказів врегулювання спірних питань сторонами не надано.

Пунктами 9.1, 9.2 Договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) №286/1/17/24 від 22.06.2017р. передбачено, що у випадку спорів або розбіжностей сторони зобов'язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку.

Позивач звернувся з позовом про внесення змін до умов Договору №286/1/17/24 від 22.06.17р., встановивши строк постачання продукції до 26.12.2017р., оскільки через зміну обставин, у останнього не має можливості своєчасно поставити продукцію передбачену умовами даного договору.

Частиною 3 статті 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 "Про судове рішення" результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній частині, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову (статті 67, 68 Господарського процесуального кодексу України), відстрочку або розстрочку виконання рішення (ст.121 Господарського процесуального кодексу України).

Так, суд не може прийняти до розгляду в межах даної справи заяву про зміну позовних вимог, за якою позивач, окрім заявленої вимоги про внесення змін до договору №286/1/17/24 від 22.06.2017р., додатково заявив нову вимогу про внесення змін до договору №2306 від 23.06.2017р., яка при поданні позову не заявлялася. У відповідності до ст. 22 ГПК України позивач має право до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, а також збільшити розмір позовних вимог. Разом з тим, зміну позовних вимог не може бути пов'язано з пред'явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві. Окрім того, ТОВ "Трейд Коммодіті", не є стороною спірного договору та не є стороною у даній справі. Позивач у своїй заяві фактично заявляє нові вимоги, а такі вимоги не стосуються предмету спору у даній справі.

Не підлягає задоволенню заява відповідача про надіслання справи №904/9459/17 за підсудністю до Господарського суду м.Києва з огляду на наступне. Суд погоджується з тим, що розгляд позовної заяви слід здійснювати за місцем подання заяви. При цьому, судом неодноразово повідомлявся ОСОБА_5 державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів ОСОБА_1 оборони України про розгляд справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи, повідомлення про вручення поштового відправлення, однак будь-яких дій зі сторони ОСОБА_5 на виконання вимог ухвал суду не було здійснено. При цьому, враховуючи заперечення позивача, проти задоволення даної заяви, суд вважає, що надсилання справи до іншого суду тільки затягне розгляд справи та не буде дотримано принципу розумності у дотриманні строку розгляду справи.

Відповідно до ст. 68 Господарського процесуального кодексу України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Враховуючи те, що справу розглянуто по суті, позовні вимоги позивача задоволено, господарський суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою господарського суду від 09.11.2017р.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір по справі слід покласти на позивача, оскільки відсутня вина відповідача у виникненні спору.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Внести зміни до Договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) №286/1/17/24 від 22.06.2017р., укладеного між ОСОБА_1 оборони України в особі ОСОБА_5 державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів ОСОБА_1 оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" встановивши строк постачання продукції до 26.12.2017 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.12.2017

Суддя ОСОБА_6