ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа № 925/1361/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем Олексенко Т.В. за участю прокурора Олійник І.А. за посвідченням та представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Степанецької сільської ради Канівського району до Товариства з обмеженою відповідальністю "МКВ" про стягнення 116 808,95грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 116 808,95грн. за договором оренди земельної ділянки від 20.04.2011р., з яких: 86 767,88грн. боргу по орендній платі, 2 785,45грн. пені, 4 232,25грн. 3%річних та 23 023,37грн. інфляційних.

В обґрунтування позову прокурор вказав на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором щодо повної та своєчасної сплати орендної плати.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача позов підтримали з підстав, названих у ньому.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, однак свого представника для участі у ньому повторно не направив, письмового відзиву на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами.

Заслухавши прокурора та представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлено наступне.

20.04.2011 між Канівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ТОВ «МКВ» (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,5170 га (далі за текстом Договір).

Відповідно до п. 1 Договору орендодавець на підставі розпорядження від 19.01.2011 № 17 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під розміщення автозаправного комплексу для обслуговування жителів територіальної громади, що знаходяться в адміністративних межах Степанецької сільської ради.

Згідно з п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,5170 га земель запасу, вид угідь - під господарськими будівлями та дворами, що знаходиться в адміністративних межах Степанецької сільської ради.

У пункті 3 Договору зазначено що на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна (нежитлові будівлі), що належать орендарю на праві власності. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 230 840,50 грн. за 0,5170 га.

Згідно з п. 6 Договір укладено строком на 49 років.

Пунктом 7 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 26 790 грн. за 1 га на рік, що становить 6% від нормативної грошової оцінки землі, до вводу в експлуатацію та в розмірі 53 535, 35 грн. за 1 га на рік, що становить 11,99% від нормативної грошової оцінки землі (після вводу в експлуатацію автозаправного комплексу комісією).

Отже орендна плата за перший (травень) місяць складає (26790/1,0000*0,5170)/12=1154,20 грн.

Згідно п. 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами, до 1 числа місяця, наступного за звітним на рахунок Степанецької сільської ради.

Тому за травень місяць розмір орендної плати обчислюється за наступною формулою - (1154,20 грн. / 31 день у травні місяці) * 12 днів користування орендованою земельною ділянкою = 446,79 грн.

Відповідно до п. 8 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням інфляції.

Тому за червень місяць 2011 року і наступні місяці користування орендованою земельною ділянкою орендар має сплачувати орендну плату з урахуванням індексу інфляції. Розрахунок проведено за червень місяць 2011 року, за наступною формулою - 1154,20* 100,8%(індекс інфляції у травні місяці 2011 року)=1163,43 грн.

Відповідно до п. 11 Договору розмір орендної плати переглядається раз в 3 роки, у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, ставок, коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з інформацією Степанецької сільської ради Канівського району в липні місяці 2013 року на рахунок орендної плати Степанецької сільської ради від товариства з обмеженою відповідальністю «МКВ» були сплачені кошти в сумі 32 347, 28 грн. З серпня місяця 2013 року по даний час орендна плата не сплачується.

Відповідно до інформації Канівського відділення Черкаської ОДПІ по Степанецькій сільській раді станом на 01.09.2017 борг з орендної плати за землю (код платежу 18010600) по ТОВ «МКВ» відсутній у зв'язку з неподанням податкових декларацій з плати за землю.

Проте, всупереч істотним умовам договору та домовленості сторін заборгованість з орендної плати за Договором з урахуванням сплачених в липні 2013 року 32 347, 28 грн. станом на 01.08.2017 становить 86 767, 88 грн.

Статтею 1 Земельного кодексу України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

У статті 3 Земельного кодексу України зазначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Крім того, відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Таким чином, законом встановлено, що не лише користування, а також і володіння земельною ділянкою є платним.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 1 ст. 288 Податкового кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

З огляду на вказане, орендодавець Степанецька сільська рада Канівського району має право вимагати від орендаря Товариства з обмеженою відповідальністю "МКВ" своєчасного внесення орендної плати.

Крім того, статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Обсяг прав та обов'язків визначається в договорі за згодою сторін.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

В силу ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою для застосування господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 636 ЦК України визначено, що виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Відповідно до п. 1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені. Якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов'язання визначено "по 1 серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня 2014 року", то останнім днем виконання такого зобов'язання буде 1 серпня 2014 року.

Відповідно до розрахунку Золотоніської місцевої прокуратури відповідач має сплатити втрати від інфляції за весь період прострочення з 01.10.2014 по 22.09.2017 в сумі 23 023, 37 гри. (формула обрахунку - втрати від інфляції = (сума заборгованості за конкретний місяць / 100) * ( інфляцію за конкретний період прострочення - 100).

Три проценти річних від простроченої суми становить 4 232, 25 грн. (відповідно до розрахунку Золотоніської місцевої прокуратури, формула - «три проценти річних від простроченої суми = сума заборгованості за конкретний місяць/ 100 * (0,03 / 365) * кількість днів прострочення зобов'язання за конкретний період»).

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Водночас ч. 6 ст. 231 ГК України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено договором або законом.

Законом України від 22.11.1996 «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», який діє на даний час без змін, в статті 3 встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В ч. 6 ст. 232 ГК України вказано, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При укладенні договору оренди землі від 20.04.2011 сторони передбачили відповідальність за несвоєчасне перерахування орендних платежів у вигляді пені з розрахунку 0,3% відсотка від несплаченої суми за кожний день прострочення (п. 12 Договору).

Враховуючи наведене, оскільки розмір пені вказаної в Договорі перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, а саме: в середньому облікова ставка НБУ за 2015-2016 рік становить - 22 % (тобто подвійна облікова ставка НБУ - 44 %), а пеня за договором становить 109,5 %.

Таким чином, при розрахунку пені, відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», використовувалась подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, за загальним правилом, відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У ст. 261 Цивільного кодексу України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для даного випадку 1 рік повинен відраховуватись від дати, наступної за датою оплати чергового платежу, який не було здійснено. Пеня нараховується на прострочену суму за період прострочення, що не може перевищувати 1 рік.

Розмір пені від простроченої суми заборгованості відповідно до розрахунку Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури становить 2 785, 45 грн., розрахунок здійснено за формулою - «сума пені = розмір заборгованості за відповідний місяць / 100 *( подвійна облікова ставка / 365 * кількість днів у періоді )».

Таким чином суд приходить до висновку про те, що на час розгляду справи відповідач заборгував 86 767,88 грн. орендної плати, а крім того повинен сплатити 2 785,45 грн. пені, 4 232,25 грн. 3% річних, 23 023,37 грн. інфляційних.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того з відповідача на користь прокурора підлягає відшкодуванню понесені останнім витрати на оплату судового збору в порядку ст.. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МКВ» (19031, Черкаська область, Канівський район, Черкаська область, с. Степанці, ідентифікаційний код 35777400) на користь Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області (ідентифікаційний код 35777400, р/р 0208, МФО 854018, Канівське УДКСУ Черкаської області, код доходів 18010600) 86 767,88 грн. - заборгованість з орендної плати, 2 785,45 грн. - пені, 4 232,25 грн. - 3% річних, 23 023,37 грн. інфляційних втрат.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ««МКВ» (19031, Черкаська область, Канівський район, Черкаська область, с. Степанці, ідентифікаційний код 35777400) на користь прокуратури Черкаської області (ідентифікаційний код 02911119, МФО 820172, р/р 3751 в ДКСУ у м. Київ) 1600,00 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення підписано 18 грудня 2017 р.

Суддя К.І.Довгань