РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

14 грудня 2017 року Справа № 906/370/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Дужич С.П. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання: Левчук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 28.09.17р. у справі №906/370/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (м.Київ)

до Комунального підприємства "Дирекція Чорнобильбуд" Житомирської обласної ради в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1 (м.Житомир)

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача:

- Кабінет Міністрів України (м.Київ);

- Житомирська обласна рада (м.Житомир);

- Головне управління Державної казначейської служби України в Житомирській області (м.Житомир);

- Департамент фінансів Житомирської обласної державної адміністрації (м.Житомир);

- Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (м.Житомир);

- Публічне акціонерне товариства "Коростишівгаз" (Житомирська обл., м.Коростишів);

- Дочірня компанія "ГАЗ України" Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" (м.Київ);

про зобов'язання включити грошові вимоги в сумі 17 460 644,35 грн. до ліквідаційного балансу

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність №14-54 від 04.04.2017 р.)

від відповідача голова ліквідаційної комісії ОСОБА_1 (серія паспорта №ВМ393863 від 10.09.1997 р.); ОСОБА_3 (довіреність №120 від 20.06.2017 р.)

від третьої особи-1: не з»явився;

від третьої особи-2: ОСОБА_4 (довіреність №р-5-22/2238 від 28.12.2016 р.)

від третьої особи-3: не з»явився;

від третьої особи-4: не з»явився;

від третьої особи-5: ОСОБА_5 (довіреність №zh-007сп-12844-1216 від 28.12.2016 р.)

від третьої особи-6: не з»явився;

від третьої особи-7: не з»явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області 28.09.2017 р. у справі №906/370/17 (суддя Маріщенко Л.О.) відмовлено у позові публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Дирекція Чорнобильбуд" Житомирської обласної ради в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не відповідають чинному законодавству і фактичним обставинам справи та не підтверджені належними доказами (т. 3 арк. справи 232-235).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подав апеляційну скаргу (т. 4 арк. справи 4-7), в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення , яким позов задоволити.

Зокрема в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що господарський суд Житомирської області у справі №906/370/17 неповно з'ясував та встановив обставин, що мають значення для справи; виклав висновки у рішенні, які не відповідають обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права.

Частинами 1, 2 ст. 104 ГПК України встановлено, що підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до абз.2 п.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» від 23.03.2012 №6 відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 4-2 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд першої інстанції не врахував аргументи позивача та невірно встановив, що пропущено строк для звернення до суду з позовом про зобов'язання ліквідаційної комісії Відповідача визнати грошові вимоги та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Позивачем. Так як Позивач, отримавши лист від Відповідача 24.03.2017, в якому зазначено, що Відповіданч має можливості задовольнити вимоги щодо повернення коштів звернувся з позовом до суду першої інстанції 24.03.2017, таким чином не порушивши ч.З ст.112 ЦК України «у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи».

Оскільки матеріали справи не місять доказів надсилання/отримання вимоги від 22.08.2014 року Відповідача Позивачу, суд дійшов помилкового висновку, що Позивач був обізнаний про те, що ліквідаційна комісія Відповідача розглянула його кредиторські вимоги, і саме з цієї дати розпочався місячний строк для звернення до суду з відповідним позовом. Тобто суд не надав жодної правової оцінки доводам Позивача, а виклав у оскаржуваному судовому рішенні лише доводи Відповідача, що на думку Позивача порушує вимоги щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином суд в порушення ч. 1 ст. 43 ГПК України не встановив в судовому процесі всіх обставин справи всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності з урахуванням об'єкта і предмета спору, а отже дійшов передчасних висновків, як і не врахував положення ст. 112 ЦК України.

Стосовно подання апеляційної скарги та сплати судового збору Філією «Центр метрології та газорозподільних систем» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - Філія «ЦМГС») від імені Компанії зазначаємо таке.

Відповідно до п.1.2 положення про Філію «ЦМГС» (затвердженого рішенням правління Компанії від 09.02.2016 №12) вона є відокремленим підрозділом Компанії, провадить свою діяльність від імені Компанії і не має статусу юридичної особи.

Рішенням правління Компанія від 23.09.2016, протокол № 170, питання 4, на Філію «ЦМГС» покладено функції самостійного ведення претензійно-позовної роботи за договорами, укладеними Компанією з замовниками спорудження об'єктів газопостачання на виконання Розпорядження №1001-р (рішення правління наявні у справі)

Таким чином, враховуючи наведене вище та керуючись положеннями Позивач просить суд скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 28.09.2017 року у даній справі повністю і прийняти нове, яким позов задоволити.

Ухвалою суду від 02.11.2017 року прийнято апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дирекція Чорнобильбуд" Житомирської обласної ради в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1 публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П., суддя Мамченко Ю.А. та призначено до слухання.

20.11.2017 року від відповідача Комунального підприємства "Дирекція Чорнобильбуд" Житомирської обласної ради в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якій останній, щодо доводів викладених в апеляційній скарзі заперечив. Так, зокрема звертає увагу суду на те, що з врахуванням умов укладених договорів а саме: - не можуть бути предметом спору 10 договорів на фінансування, укладені в 2009 році де відсутні пункти 2.3.13,2.3.14,2.3.15 щодо повернення коштів ( додаткові угоди не укладались);

- ВІЗ договорах (додаткових угодах) які були укладені в 2010 -2012 роках пунктами 2.3.13, 2.3.14, 2.3.15 обумовлено повернути компанії суми грошових коштів, отриманих на добудову об'єктів, відповідно до ст.7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" або за рахунок субвенцій з державного бюджету. Відповідач своїх зобов'язань з повернення коштів не виконав так як субвенції з державного бюджету не надходили.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Рішенням Житомирської обласної ради від 10.04.2014 №1176 припинено юридичну особу - Комунальне підприємство "Дирекція "Чорнобильбуд" Житомирської обласної ради, затверджено склад ліквідаційної комісії (т.2 а.с.24 обор.).

Відповідно до п.5 додатку до рішення обласної ради від 10.04.2014 №1176 Про порядок і строки проведення ліквідації КП "Дирекція" Чорнобильбуд" Житомирської обласної ради надано два місяці для вжиття ліквідаційною комісією заходів щодо порядку або строку заявлення кредиторами своїх вимог з дати друку у друкованих засобах масової інформації,п.п.п.6,9 для складання проміжного балансу до 11.07.2014 та ліквідаційного балансу до 20.08.2014.

Статтею 105 ЦК України встановлено, що:

- строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи;

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство "Дирекція "Чорнобильбуд" Житомирської обласної ради (код 13552497) з 16.04.2014 перебуває в стані припинення за рішенням засновника.

Станом на 22.08.2014 про друк у Бюлетені Держаної реєстрації повідомлення про припинення юридичної особи КП "Дирекція "Чернобильбуд" 24.04.2014 позивачеві було відомо, що підтверджується відповідною вимогою.

У відповідності з ч.8 ст.111 ЦК України ліквідаційною комісією Комунальне підприємство "Дирекція "Чорнобильбуд" Житомирської обласної ради після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складено проміжний ліквідаційний баланс без включення вимог Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у зв'язку з відсутністю вказаних вимог.

За даних обставин, позивач як кредитор звернувся до суду про включення до ліквідаційного балансу відповідних вимог. При цьому включення такої вимоги до даного документу не може бути правомірним.

Беручи до уваги приписи ч.П ст.111 ЦК України, ліквідаційний баланс складається після завершення розрахунків з кредиторами, які в свою чергу, що вбачається зі змісту ч.8 ст.111 ЦК України, були включені до проміжного балансу.

Згідно з ч.3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Водночас, відповідно до приписів ч. 5 ст. 112 ЦК України, вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Разом із зазначеним, звертаємо увагу суду на те, що лише в серпні 2014 року національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна», звернулась до КП»Дирекція»Чорнобильбуд» із вимогою, тобто, з порушенням строків, визначених для пред'явлення кредиторами своїх вимог.

Не погоджуючись із пред'явленою вимогою, підприємство відмовило у вирішенні питання повернення коштів з підстав, викладених у листі від 01.09.14 №19 (додано до справи).

За таких обставин, починаючи з вересня місяця 2014 року, позивач був обізнаний про те, що ліквідаційна комісія відповідача розглянула його кредиторські вимоги, і саме з цієї дати розпочався місячний строк для звернення до суду з відповідним позовом.

Однак, позивач не звертався до суду за захистом своїх порушених прав у встановлений Законом термін, що в свою чергу не може бути підставою задоволення позовних вимог.

З цим позовом позивач звернувся до суду 24.04.17, тобто з пропуском встановленого ч. З ст. 112 ЦК України строку для звернення до суду з відповідним позовом, який закінчився 25.06.2014 і є присічним.

Разом із зазначеним, звертає увагу суду на те, що позивач намагається ввести в оману Суд, змінивши трактування позовних вимог, а саме: предметом позовних вимог в суді першої інстанції було включення грошових вимог до ліквідаційного балансу, а вимогою, викладеної в апеляційній скарзі зазначено про зобов'язання Комунального підприємства «Дирекція «Чорнобильбуд» Житомирської обласної ради в особі ліквідаційної комісії включити грошові вимоги публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в сумі 17 460 644,35 гри до проміжного ліквідаційного балансу.

Вважаємо за необхідне повідомити суд про те, що:

- Проміжний ліквідаційний баланс включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред»явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду;

- Ліквідаційний баланс - бухгалтерський звітний баланс, що відображає матеріально-фінансовий стан юридичної особи на дату припинення діяльності. Складається ліквідаційною комісією і затверджується власником підприємства або іншим органом, що прийняв рішення про ліквідацію.

З огляду на викладене відповідач вважає, що позовні вимоги про зобовязання ліквідаційної комісії відповідача визнати вказані грошові вимоги та включити їх до ліквідаційного балансу, задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

20.11.2017 року від ПАТ «Житомиргаз» (третя особа) надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Так, зокрема вважає, що позивачем заявлено такі позовні вимоги: «Зобов'язати Комунальне підприємство «Дирекція «Чорнобильбуд» Житомирської обласної ради в особі голови ліквідаційної комісії включити грошові вимоги публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в сумі 17 460 644 грн. 35 коп. до ліквідаційного балансу».

Відповідно до ч.8 ст.111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Згідно з ч.11 ст.111 ЦК України, після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів.

Таким чином, законодавець визначив два різні документи при ліквідації юридичної особи, а саме:

проміжний ліквідаційний баланс, який включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду;

ліквідаційний баланс - бухгалтерський звітний баланс, що відображає матеріально-фінансовий стан юридичної особи на дату припинення діяльності. Складається ліквідаційною комісією (ліквідатором) і затверджується власником підприємства або іншим органом, що прийняв рішення про ліквідацію.

За даних обставин, позивач звернувся до суду з вимогою про включення до ліквідаційного балансу, як кредитора, при цьому включення позивача до даного документу не може бути правомірним, з огляду на обумовленість етапу на якому складається даний документ, а також його суті, беручи до уваги приписи ч. 11 ст. 111 ЦК України, ліквідаційний баланс складається після завершення розрахунків з кредиторами, які в свою чергу, що вбачається зі змісту ч. 8 ст. 111 ЦК України, були включені до проміжного ліквідаційного балансу.

Беручи до уваги вищевказане, обраний спосіб захисту позивачем за даних обставин справи не є ефективним в розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція), так як даний спосіб захисту не спрямований на відновлення порушених прав, на думку позивача, а також не свідчить про можливість виконання рішення суду, у випадку задоволення, так як задоволення кредиторських вимог можливе лише після включення до проміжного ліквідаційного балансу, а не до ліквідаційного балансу.

Так, ст. 13 Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Позовні вимоги позивача спрямовані на зобов'язання посадової особи ліквідаційної

комісії - голови ліквідаційної комісії, вчинити певні дії, що прямо суперечить, за даних обставин справи, нормам діючого законодавства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Також слід зауважити про те, що нормами цивільного законодавства України, які регулюють порядок припинення юридичної особи, визначено органи управління, після прийняття рішення про припинення юридичної особи, як ліквідаційна комісія або ліквідатор, при цьому діяльність останніх, спрямована на припинення юридичної особи, з дотриманням прав учасників такої процедури та відповідних норм.

З огляду на вказані обставини задоволення позовних є не можливим так, як орган управління відповідача є колегіальним - ліквідаційна комісія, що підтверджується рішенням від 10.04.2014 № 1176 «Про припинення комунального підприємства «Дирекція «Чорнобильбуд» Житомирської обласної рад», а не одноособовим, а тому зобов'язання голови ліквідаційної комісії відповідача включити вимоги позивача до ліквідаційного балансу не відповідають дійсним обставинам справи та не узгоджуються з нормами законодавства України.

У судове засідання 14.12.2017 року представники позивача та відповідача з»явилися. Доводи викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу підтримали. Представник ПАТ «Житомиргаз» також у судове засідання з»явився та підтримав свої пояснення надані письмово раніше. Представник Житомирської обласної ради у судове засідання з»явився, щодо вимог апеляційної скарги заперчив. Інші учасники судового прцесу не»явилися.

Враховуючи приписи ст. 101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, ст. 102 ГПК України про строки розгляду апеляційної скарги та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, клопотання апелянта не підлягає задоволенню, а судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та встановлено місцевим господарським судом на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 за №1001+р "Про добудову підвідних газопроводів" в період з 2009 по 2012 між НАК "Нафтогаз України" ( замовник, позивач) та Комунальним підприємством "Дирекція "Чорнобильбуд" Житомирської обласної ради (відповідач) укладено ряд договорів, згідно яких позивач за рахунок власних коштів фінансував добудову об'єктів газопостачання , відповідач зобов'язався здійснити їх добудову, ввести в експлуатацію,забепечити їх передачу у державну власність та повернути компанії суми грошових коштів, отриманих на добудову об'єктів, відповідно до ст.7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" або за рахунок субвенцій з державного бюджету. Відповідач своїх зобов'язань з повернення коштів не виконав, чим порушив умови договорів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до Статуту комунального підприємства "Дирекція "Чернобильбуд" Житомирської обласної ради, затвердженого рішенням відповідної ради 27.03.2009 №772, засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області і перебуває в управлінні обласної ради та оперативному управлінні обласної державної адміністрації згідно делегованими повноваженнями. Підприємство створено з метою забезпечення виконання функцій замовника - забудовника і технічного нагляду за будівництвом об'єктів, що фінансуються за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів згідно п. 8.2 цього статуту порядок і строки проведення ліквідації, в також строк для заяви претензій кредиторам визначаються органом управління.

Рішенням Житомирської обласної ради від 10.04.2014 №1176 припинено юридичну особу - Комунальне підприємство "Дирекція "Чорнобильбуд" Житомирської обласної ради, затверджено склад ліквідаційної комісії (т.2 а.с.24 обор.).

Відповідно до п.5 датку до рішення обласної ради від 10.04.2014 №1176 Про порядок і строки проведення ліквідації КП "Дирекція"Чернобильбуд" Житомирської обласної ради надано два місяці для вжиття ліквідаційною комісією заходів щодо порядку або строку заявлення кредиторами своїх вимог з дати друку у друкованих засобах масової інформації,п.п.п.6,9 для складання проміжного балансу до 11.07.2014 та ліквідаційного балансу до 20.08.2014. (т.2 а.с.24)

Статтею 105 ЦК України встановлено, що:

- учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію (ч. 1);

- учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи (ч. 3);

- до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється (ч. 4);

- строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч. 5);

- кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора (ч 6).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство "Дирекція "Чорнобильбуд" Житомирської обласної ради (код 13552497) з 16.04.2014 перебуває в стані припинення за рішенням засновника.

Станом на 22.08.2014 про друк у Бюлетені Держаної реєстрації повідомлення про припинення юридичної особи КП "Дирекція"Чернобильбуд" 24.04.2014 позивачеві було відомо, що підтверджується відповідною вимогою.(т.2 а.с.17-21)

Позивач зазначає, що відповідно до ст. 105 ЦК України звернення кредитора з вимогою до боржника можливе до затвердження ліквідаційного балансу. Інформація щодо затвердження ліквідаційного балансу відповідача у компанії була відсутня. 26.12.2016 компанія в особі філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулась до позивача (замовника) з вимогою на суму 17 460 644,35 грн Не отримавши відповіді на звернення від 26.12.2016 позивач 01.03.2017 з повторною вимогою до відповідача, але 24.03.2017 отримав лист голові ліквідаційної комісії КП " Дирекція "Чернобильбуд" від 21.03.2017 за №111 про відмову в задоволенні вимог щодо повернення коштів. (т.2 а.с.225-233)

Місцевим господарським судом встановлено, що в матеріалах справи містяться:

- лист - відповідь КП "Дирекція"Чернобильбуд" від 29.07.2014 №16 на лист НАК "Нафтогаз України" від 24.07.2014 щодо підписання актів звірки за договорами з фінансування добудови підвідних газопроводів, з якого вбачається, що відповідач повідомив компанію про свою ліквідацію за рішенням Житомирської обласної ради від 10.04.2014 №1176,про повернення коштів компанії на добудову підвідних газопроводів за рахунок субвенції;

- вимога НАК "Нафтогаз України" від 22.08.2014 №14/2-4399 на адресу ліквідаційної комісії КП "Дирекція"Чернобильбуд" про перерахування компанії 17 460 644,35 грн заборгованості з фінансування протягом 2009-2012 років добудови об"/ктів газопостачання Житомирської області відповідно до укладених договорів у зв'язку з припиненням юридичної особи - боржника - комунального підприємства;

- лист - відповідь останнього від 01.09.2014 №19 на вимогу компанії від 22.08.2014 щодо повернення коштів з фінансування добудови підвідних газопроводів, в якому ліквідаційна комісія послалась на повернення коштів компанії, здійснених нею на фінансування добудови підвідних газопроводів, за рахунок субвенції.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи (ч. 8 ст. 111 ЦК України).

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що згідно з ч. 3 ст. 112 ЦК України уразі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Водночас, відповідно до приписів ч. 5 ст. 112 ЦК України, вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що вимога кредитора має бути розглянута з прийняттям та направленням відповідного рішення ліквідаційною комісією не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора, а кредитор, у випадку відмови ліквідаційної комісії у задоволенні його вимог або ухилення від їх розгляду, має право на звернення до суду з відповідним позовом протягом місця з дати коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову, в той час як вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вважаються погашеними.

Як встановлено судом, з відповідною вимогою позивач до відповідача звернувся 22.08.2014.

Відповідачем вказана вимога була розглянута та 01.09.2014 надана відповідь про відмову у задоволенні вимоги від 22.08.2014р.

Крім того, лист - відповідь від 29.07.2014 №16, як і лист - відповідь від 01.09.2014 на вимогу позивача від 22.08.2014 №14/2-4399 від комунального підприємства були надані за підписом голови ліквідаційної комісії відповідача.

Колегія суддів вважає, що починаючи з вересня місяця 2014 року, позивач був обізнаний про те, що ліквідаційна комісія відповідача розглянула його кредиторські вимоги, і саме з цієї дати розпочався місячний строк для звернення до суду з відповідним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи з цим позовом позивач звернувся до суду 24.04.17, про що свідчить відмітка відділення зв'язку на конверті, в якому позовна зава надійшла до суду, тобто з пропуском встановленого ч. 3 ст. 112 ЦК України строку для звернення до суду з відповідним позовом, який закінчився 25.06.2014 і є присічним.

Таким чином, відповідно до приписів ч. 5 ст. 112 ЦК України кредиторські вимоги позивача, щодо яких ним відповідачу було направлено вимогу кредитора № 14/2-4399 від 22.08.2014 та визнання яких є предметом цього позову.

Крім цього колегія суддів критично оцінює твердження позивача, що 26.12.2016 останній звернувся до відповідача з вимогою № 50/05-916 на суму 17 460 644,35 грн., проте доказів, які б надали можливість встановити дату отримання відповідачем вказаної вимоги, матеріали справи не містять. Тому обчислення такого строку слід керуватись строками, встановленими нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, згідно з якими строк пересилання рекомендованої кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) для даного випадку (направлення рекомендованої кореспонденції в межах області) становить день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку та чотири дні (п.п. 2 розділу ІІ).

Отже, вимогу позивача від 26.12.2016 , з урахуванням вихідних днів, відповідач мав отримати 02.01.2017., а розглянути, відповідно, в строк до 02.02.2017 включно.

Колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що з урахуванням вищезазначених строків пересилання поштових відправлень, отримати лист від відповідача за результатами розгляду заявлених кредиторських вимог позивач мав в строк до 08.02.2017 включно, а відтак, починаючи з 09.02.2017, позивач був обізнаний про те, що ліквідаційна комісія відповідача ухилилась від розгляду його кредиторських вимог, і саме з цієї дати розпочався місячний строк для звернення до суду з відповідним позовом.

З цим позовом позивач звернувся до суду 24.04.17, про що свідчить відмітка відділення зв'язку на конверті, в якому позовна зава надійшла до суду, тобто з пропуском встановленого ч. 3 ст. 112 ЦК України строку для звернення до суду з відповідним позовом, який закінчився 09.03.2017.

За таких обставин місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги про зобов'язання ліквідаційної комісії відповідача визнати вказані грошові вимоги та включити їх вимоги до ліквідаційного балансу задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

З огляду на викладене, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому місцевий господарський суд діяв у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільчих систем" ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 28.09.17р. у справі №906/370/17 залишити без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.