ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 року Справа № 917/1744/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арда-Трейдинг", 49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРЕХ", 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лікаря ОСОБА_1, 2/7

про стягнення 59 591,91 грн.

Суддя Білоусов С.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: не з'явилися.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення 59 591,91 грн. заборгованості, з них: 49 867,86 грн. - основний борг, 7 000,63 грн. - пеня, 1 496,04 грн. - інфляційні нарахування та 1 227,38 грн. - 3 % річних.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, зокрема посилається на порушення відповідачем строків оплати.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, відзив на позовну заяву не надав, ухвала, направлена відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лікаря ОСОБА_1, 2/7), повернулася до суду з відміткою, що дана організація не працює.

Враховуючи, що адреса зазначена в позові співпадає з адресою вказаною у витязі з відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на яку було направлено ухвалу відповідачу, останній вважається повідомленим належним чином.

У зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах достатньо, і господарський суд повідомив належним чином відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання, неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, справа відповідно до ст.75 ГПК України розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

01.08.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Арда-Трейдинг" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОРЕХ" (покупець) укладено договір № 42-ЧЕРК (договір).

Відповідно до пункту 2.1. договору постачальник зобов'язується передавати у власність покупця, а покупець приймати та оплачувати на умовах і у порядку, визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у накладних, які є невід'ємною частиною цього договору.

За умовами пункту 2.2. договору поставка товару на склад покупця (адреса місця призначення узгоджується у замовленні) здійснюється транспортом постачальника та за рахунок постачальника на умовах DDP (Інкотермс 2000).

Згідно з пунктом 2.3. договору право власності на товар, а також ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) товару переходять від постачальника до покупця з моменту фактичної передачі товару, що засвідчується підписанням уповноваженими представниками сторін накладної.

Асортимент та кількість товару, що постачається зазначається у накладних (пункт 3.1. договору).

Пункт 4.1. договору передбачає, що ціни на товар вказуються у накладних на товар, які є невід'ємною частиною цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті України виключно у формі безготівкових розрахунків. У разі порушення покупцем цього правила, у тому числі у випадку передачі готівкових коштів будь-яких особам для оплати постачальнику, постачальник не несе відповідальність за можливі збитки покупця від втрати (розкрадання) таких коштів.

За приписами пункту 4.2. договору покупець зобов'язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару не пізніше 30 днів з дати її поставки.

Поставка здійснюється постачальником протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання замовлення (пункт 5.4. договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товару на суму 49 867,86 грн., що підтверджується видатковими накладними № 4682 від 19.10.2016 р. на суму 22 931,58 грн., № 6719 від 26.10.2016 р. на суму 13 232,40 грн., № 679 від 02.11.2016 р. на суму 7 726,32 грн. та № 2738 від 09.11.2016 р. на суму 5 977,56 грн.. Вказані видаткові накладні підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

На момент звернення до господарського суду відповідачем товар повністю не оплачений. Сума несплаченого товару складає 49 867,86 грн.

Таким чином, за прострочення виконання зобов'язання по оплаті поставленого товару позивач просить суд стягнути з відповідача: сума боргу - 49 867,86 грн., 3% річних з простроченої суми - 1 227,38 грн.; інфляційні - 1 496,04 грн.; пеня - 7 000,63 грн.

При прийнятті рішення зі спору суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

По матеріалам справи судом встановлено, що відповідно до умов договору позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 49 867,86 грн. згідно вищенаведених видаткових накладних.

Як вказує позивач, на момент пред'явлення позову та розгляду справи відповідач свої зобов'язання за договором поставки не виконав.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 49 867,86 грн. по договору поставки № 42-ЧЕРК від 01.08.2016 року є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 вищезазначеного Закону України, розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 6.1. договору у разі невиконання чи неналежного виконання своїх зобов'язань по даному договору, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

У випадку порушення покупцем строків, визначених пункту 4.2. договору, покупець оплачує постачальнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. Сторони домовилися про те, що нарахування неустойки за порушення покупцем строків вказаних в пункту 4.2. договору нараховується та сплачується за весь період невиконання або неналежного виконання покупцем своїх зобов'язань. Нарахування неустойки припиняється в день повного розрахунку за поставлений товар (пункт 6.6. договору).

За результатом перевірки зробленого позивачем розрахунку, стягненню з відповідача підлягає сума пені в розмірі 7 000.63 грн. за період з 19.11.2016 р. по 20.09.2017 р.

Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За результатом перевірки зробленого позивачем розрахунку, стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних в розмірі 1 222,88 грн. за період з 19.11.2016 р. по 20.09.2017 р. та 1 496,04 грн. інфляційних нарахувань за період з листопада 2016 р. по вересень 2017 р. В задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 4,50 грн. слід відмовити.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 49 867,86 грн. основного боргу, 7 000,63 грн. пені, 1 496,04 грн. інфляційних нарахувань та 1 222,88 грн. 3 % річних обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРЕХ" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Лікаря ОСОБА_1, 2/7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арда-Трейдинг" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1, ) - 49 867,86 грн. основного боргу, 7 000,63 грн. пені, 1 222,88 грн. 3% річних, 1 496,04 грн. інфляційних втрат та 1599,88 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Суддя Білоусов С. М.