ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа № 917/900/17

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Камишевої Л.М., судді Шутенко І.А.,

при секретарі Чумак Д.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Павлюк І.О. - за довіреністю від 27.01.2017р. №10-74/1933;

від 1-го відповідача - не з'явився;

від 2-го відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу "ІСКРА", с. Недогарки, Полтавська область

на рішення господарського суду Полтавської області від 27.09.2017р.

у справі №917/900/17

за позовом Сільськогосподарського кооперативу "ІСКРА", с. Недогарки, Полтавська область

до 1-го відповідача: Кременчуцької районної державної адміністрації м. Кременчук,

до 2-го відповідача: Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, м. Полтава

про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 27.09.2017р. у справі №917/900/17 (головуючий суддя Безрук Т.М., суддя Ореховська О.О., суддя Семчук О.С.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на статті 182, 328, 331, 375, 376 ЦК України, статтю 95 ЗК України, статтю 22 Закону України "Про основи містобудування", статтю 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", статтю 23, 24, 27, 29 Закону України "Про планування і забудову території", статтю 10 Закону України "Про пожежну безпеку", статтю 9 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", статтю 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження" мотивоване тим, що: по-перше, позивачем проведено будівництво без отримання дозволу на виконання будівельних робіт та без затвердженої проектної документації на спірне будівництво; по-друге, відсутні докази відповідності спірної будівлі вимогам нормативних актів з пожежної безпеки, нормам щодо радіофікації, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод, техногенної безпеки, екології, охорони праці, енергозбереження, ядерної та радіаційної безпеки; по-третє, спірне нерухоме майно не здано в експлуатацію, а також на нього не зареєстровано право власності. У зв'язку з цим, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено порушення відповідачами його прав на спірну будівлю.

Сільськогосподарський кооператив "ІСКРА" з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 27.09.2017р. у справі №917/900/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги СК "ІСКРА" задовольнити повністю, визнати за СК "ІСКРА" право власності на будівлю очистки і сушки зерна загальною площею 68,9 кв.м, яка в технічному паспорті позначена літерою " 1Г" та розташована на земельній ділянці під кадастровим номером :05:000:0531, сільськогосподарського призначення (під господарськими будівлями та дворами) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник вказує на те, що земельна ділянка площею 7,3290га передана позивачу відповідно до вимог статті 123 ЗК України на підставі договору від 27.12.2010р., укладеного між Кременчуцькою районною державною адміністрацією та СК "Іскра", оскільки на ній знаходяться об'єкти нерухомості, які належать позивачу. Будівництво об'єкта нерухомості здійснено на земельній ділянці, яка на той момент не була відведена для цієї мети, що зумовило неможливість отримання СК "Іскра" дозволу на виконання будівельних робіт та погодження проектно-кошторисної документації. Також, на думку скаржника, необхідність в отриманні дозволу від органу державного пожежного нагляду відсутня, оскільки спірна будівля є об'єктом нового будівництва. Крім того, скаржник зазначає, що статус об'єкта як самочинно збудованого унеможливлював оформлення проектно-кошторисної документації і дозвільної документації. Також позивач зазначає, що відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. N 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015р. N 750), введення спірного об'єкта в експлуатацію можливе лише після визнання права власності на нього в судовому порядку, а невідповідність об'єкта проектній документації та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил є підставою для відмови у реєстрації декларації або її скасуванні. Крім того, скаржник вважає, що повернення Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, унеможливлює подальшу державну реєстрацію права власності, тобто дії інспектора вказують на невизнання права власності на самочинно збудований об'єкт.

У письмових поясненнях від 30.11.2017р. Кременчуцька районна державна адміністрація зазначає, що вона не порушувала прав та охоронюваних інтересів позивача, у зв'язку з чим не визнає позовних вимог СК "ІСКРА". При цьому, вказує на те, що не може розцінюватись як порушення права власності позивача відмова Кременчуцької районної державної адміністрації у внесенні спірного об'єкта в державний реєстр речових прав на нерухоме майно, так як така відмова в оформлені права власності та видачі свідоцтва відбулась у зв'язку з ненаданням позивачем необхідних документів для такого оформлення права власності, що свідчить про відсутність оспорення 1-м відповідачем прав позивача на спірний об'єкт нерухомості. В частині визнання чи невизнання права власності за СК "Іскра" на пункт очистки і сушки зерна загального площею 68,9 м.кв, який в технічному паспорті позначений літерою " 1Г" та розташований на земельній ділянці площею 7,3290га, кадастровий номер :05:000:0531, Кременчуцька райдержадміністрація покладається на розсуд суду (т.2, а.с. 1,2).

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області у письмових поясненнях від 04.12.2017р. зазначив, що згідно із Положенням про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, затвердженим наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 12.06.2017р. № 931, Департамент є територіальним органом - структурним підрозділом апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України та не є юридичною особою (т. 2, а.с. 133).

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги від 04.12.2017р. позивач вказує на те, що: по-перше, спірний об'єкт був збудований у зв'язку з гострою виробничою необхідністю належних умов зберігання високоврожайних сортів та гібридів іноземної селекції; по-друге, будівництво здійснено власними силами на підставі наказу від 18.01.2010р. №19 "Про початок будівництва будівлі пункту очистки і сушки зерна", зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта будівництва від 18.01.2010р.; проекту Будівлі пункту очистки і сушки зерна, розробленого головним інженером СК "ІСКРА" для внутрішнього використання; по-третє, згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій від 08.09.2016р. та висновку відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Кременчуцької районної державної адміністрації від 26.09.2016р. №147 "Щодо відповідності місця розташування об'єкту будівництва, збудованого без дозволу на виконання будівельних робіт, вимогам державних будівельних норм" об'єкт самочинного будівництва відповідає містобудівній документації та вимогам державних будівельних норм (т.2, а.с. 4-14).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 27.09.2017р. у справі №917/900/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги СК "ІСКРА" задовольнити повністю з підстав, визначених в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях.

Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить відтиск штампу на звороті ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 21.11.2017р. та повідомлення про вручення поштового відправлення, проте не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні (т.1,а.с.209,210,227,т.2, а.с. 139).

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка сторін не була визнана судом обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників відповідачів за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

18.01.2010р. головою СК "ІСКРА" видано наказ №19 "Про початок будівництва будівлі пункту очистки і сушки зерна", яким визначено розпочати будівництво будівлі сільськогосподарського призначення: пункту очистки і сушки зерна. Місце будівництва: земельна ділянка, кадастровий номер :05:000:0531, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Встановлено будівництво об'єкту здійснювати власними силами будівельної бригади. Призначено відповідальним за організацію будівельних робіт об'єкту та контроль за ними в цілому - головного інженера Воскобійника А. М. Визначено забезпечити необхідними матеріалами для будівництва об'єкту інженера з постачання Григоренко Ю. І. (т.1, а.с.54).

З матеріалів справи вбачається, що будівництво будівлі пункту очистки і сушки зерна здійснював позивач власними силами у 2010році, що підтверджується, зокрема, такими доказами: проектом "Будівлі пункту очистки і сушки зерна" на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.01.2010р.; зведеним кошторисним розрахунком вартості об'єкта будівництва будівлі "Пункту очистки і сушки зерна" на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, складеним станом на 18.01.2010р.; наказами про прийняття на роботу спеціалістів у цій галузі та посадовими інструкціями, зокрема, головного інженера, відповідального за справний стан і безпечну експлуатацію посудин, які працюють під тиском, електрика; відомостями по нарахуванню заробітної плати по СК "ІСКРА" за січень-листопад 2010року, видатковими накладними на закупку матеріалів (т.1, а.с. 56-100, т.2, а.с.16-94).

15.11.2010р. головою СК "ІСКРА" видано наказ №58 "Про завершення будівництва будівлі пункту очистки і сушки зерна", яким встановлено завершити будівельні роботи, пов'язані із будівництвом будівлі сільськогосподарського призначення: пункту очистки і сушки зерна, розташованої на земельній ділянці під кадастровим номером :05:000:0531, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Наказано вжити заходи щодо введення об'єкту в експлуатацію у встановленому діючим законодавством України порядку, відповідальність за виконанням даного наказу покладено на головного інженера СК "ІСКРА" Дубину І. Я. (т.1, а.с.55).

27.12.2010р., тобто після завершення будівництва спірного об'єкта нерухомості, між Кременчуцькою районною державною адміністрацією (орендодавцем) та Сільськогосподарським кооперативом "ІСКРА" (орендарем) укладений договір оренди земельної ділянки №12, п.1 якого встановлено, що орендодавець на підставі розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації від 03.11.2010р. №813 надає, а орендар приймає в довгострокове платне користування земельну ділянку, кадастровий №:05:000:0531, сільськогосподарського призначення (під господарськими будівлями та дворами) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1, а.с.20-23).

Пунктами 2,3 цього договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,3290 га (під господарськими будівлями та дворами). На земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомого майна: господарські будівлі та господарські споруди СК "Іскра".

Відповідно до акту приймання - передачі земельної ділянки від 29.12.2010р. орендодавцем на підставі розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації від 03.11.2010р. № 813 надано, а орендарем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий № :05:000:0531, сільськогосподарського призначення (під господарськими будівлями та дворами) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1, а.с.25).

15.07.2016р. між ТОВ "Бюро технічної інвентаризації" (виконавцем) та СК "ІСКРА" (замовником) укладений договір №913, п.1.1 якого встановлено, що замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи по проведенню технічної інвентаризації нерухомого майна, що перебуває на балансі Сільськогосподарського кооперативу "ІСКРА" (т.2, а.с.104-106).

За результатами виконаних робіт з технічної інвентаризації виконавець складає та передає замовнику технічну документацію та на вимогу замовника дає роз'яснення щодо її змісту (пункт 3.1 цього договору).

На виконання умов вказаного договору, 12.08.2016р. ТОВ "Бюро технічної інвентаризації" виготовлений технічний паспорт на виробничий будинок: пункт очистки і сушки зерна, за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №3543, у якому визначений план виробничої будівлі, а також встановлено, що фундамент - з/бетон, стіни - металеві стійки, профлист (т.1, а.с.29-31).

Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій на об'єкті "Будівля пункту очистки і сушки зерна, на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області" від 08.09.2016р., складеного експертом Данилейко О.В., на замовлення Сільськогосподарського кооперативу "ІСКРА", технічний стан несучих конструкцій будівлі пункту очистки і сушки зерна відповідає задовільному стану (відсутні дефекти та пошкодження, які перешкоджають нормальній експлуатації або знижують несучу здатність). Також встановлено, що можливо розпочати експлуатацію будівлі пункту очистки і сушки зерна за умови реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації (т.1, а.с.34-45).

Згідно висновку Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Кременчуцької районної державної адміністрації від 29.09.2016р. №147 щодо відповідності місця розташування об'єкту будівництва, збудованого без дозволу на виконання будівельних робіт, вимогам державних будівельних норм, наданого за результатами розгляду спільної заяви СК "ІСКРА" від 12.09.2016р., встановлено, що пункт очистки і сушки зерна, розташований на земельній ділянці за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та передана в оренду СК "ІСКРА" (договір оренди земельної ділянки від 27.12.2010р.), відповідає містобудівній документації та вимогам державних будівельних норм (т.1, а.с.33).

Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил СК "Іскра", за результатами якої 06.03.2017р. складений акт перевірки, яким встановлено, що об'єкт будівництва "Будівля пункту очистки і сушки зерна, літ. " 1Г", розташований на земельній ділянці сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, збудовано у 2010році на земельній ділянці, яка була відведена для цієї мети без документа, що дає право на виконання будівельних робіт (дозвіл, декларація тощо), без затвердженої належним чином проектної документації, чим порушено ст.9 Закону України "Про архітектурну діяльність" та ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Відповідно до ст. 376 Цивільного Кодексу України дане будівництво вважається самочинним. Також встановлено, що під час перевірки будівельні роботи не виконувались, об'єкт не експлуатувався та має ознаки завершеного будівництва. Об'єкт збудовано у 2010 році (т.2, а.с.125,126).

У листі від 10.04.2017р. № 1016-1.18/800 Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Полтавській області надано відповідь на запит голови СК "ІСКРА" від 06.04.2017р. №25 щодо порядку введення в експлуатацію самочинно збудованої будівлі очистки та сушки зерна, у якій зазначено, що на даний час прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється у відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 04.2011р. № 461, шляхом реєстрації декларацій встановленої форми. Іншого порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів не існує. Разом з тим, зазначений порядок не передбачає введення в експлуатацію будівель, які збудовані самочинно. Департамент вважає, що повернутися до питання щодо прийняття самочинно збудованої будівлі пункту очистки і сушки зерна в експлуатацію, можливо лише після вирішення у суді питання щодо права власності на зазначену будівлю, після чого буде достатньо відомостей для заповнення декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду ( додаток №5 Порядку) (т.1, а.с.101).

Листом від 12.04.2017р. № 1016-3.12/751 Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Полтавській області за результатами перевірки декларації про готовність об'єкта до експлуатації "Будівля пункту очистки і сушки зерна на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області" повернуто СК "ІСКРА" декларацію на доопрацювання у зв'язку з тим, що подана декларація містить дані не в повному обсязі та оформлена з порушенням встановлених вимог, відповідно до ч. 4 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (т.1, а.с.108).

25.04.2017р. СК "ІСКРА" звернувся до Кременчуцької районної державної адміністрації з листом №34, в якому просив визнати за Сільськогосподарським кооперативом "ІСКРА" право власності на будівлю очистки і сушки зерна загальною площею 68,9кв.м, яка в технічному паспорті позначена літерою " 1Г" та розташована на земельній ділянці під кадастровим номером :05:000:0531, сільськогосподарського призначення (під господарськими будівлями та дворами) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1, а.с.109-110).

04.05.2017р. Кременчуцькою районною державною адміністрацією надано відповідь №972/01-48 на вищевказаний лист, в якій повідомлено позивача про те, що згідно "Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461, право власності на самочинно збудований об'єкт визнається за рішенням суду за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації, за результатами проведення технічного обстеження об'єкта, у зв'язку з чим сектор з питань Державної реєстрації Кременчуцької райдержадміністрації не може внести даний об'єкт будівництва в Державний реєстр речових прав на нерухоме маймо та їх обмежень (т.1, а.с.111).

13.06.2017р. СК "ІСКРА" звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом про визнання права власності на будівлю пункту очистки і сушки зерна загальною площею 68,9кв.м, яка в технічному паспорті позначена літерою "1Г" та розташована на земельній ділянці під кадастровим номером :05:000:0531, сільськогосподарського призначення (під господарськими будівлями та дворами) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1, а.с.2-119).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 27.09.2017р. у справі №917/900/17 в позові відмовлено повністю з підстав, викладених вище (т.1, а.с.164-170).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушене право пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати ) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою інших осіб.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або відсутність обов'язків.

Будівництво об'єктів нерухомості є взаємопов'язаною діяльністю різних суб'єктів права, які поєднані єдиною метою, спрямованою на безпосереднє забезпечення та створення об'єкта будівництва, яка включає різні аспекти та етапи будівництва.

Для визначення будівництва самочинним воно має бути пов'язане з об'єктом нерухомості і порушувати одне з положень статті 376 ЦК України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У положенні спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині 1 статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визнаний самочинним, а саме: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена у встановленому порядку для цієї мети; об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належного затвердженого проекту; об'єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з частиною 3 статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Зазначена норма поширюється на випадки, коли самочинне будівництво здійснено на ділянці, що не була відведена для цієї мети (для будівництва відповідного об'єкта ) незалежно від того хто є власником цієї ділянки (особа, яка здійснила самочинне будівництво, чи інша особа).

Верховний Суд України, висновки якого відповідно до статті 111-28 ГПК України є обов'язковими, у постановах від 28.01.2015р., 09.11.2016р. зазначив, що аналіз частини 3 статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки власником та користувачем, якщо такий є, та не являється забудовником. Зазначена умова є єдиною для визнання права власності на об'єкт нерухомості за такою особою.

З матеріалів справи вбачається, що протягом січня-листопада 2010року СК "ІСКРА" здійснив самочинне будівництво будівлі пункту очистки і сушки зерна, що підтверджується наказом голови СК "ІСКРА" від 18.01.2010р. №19 "Про початок будівництва будівлі пункту очистки і сушки зерна", проектом "Будівлі пункту очистки і сушки зерна" на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25.01.2010р.; зведеним кошторисним розрахунком вартості об'єкта будівництва будівлі "Пункту очистки і сушки зерна" на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, складеним станом на 18.01.2010р.; наказами про прийняття на роботу спеціалістів у цій галузі та посадовими інструкціями, зокрема, головного інженера, відповідального за справний стан і безпечну експлуатацію посудин, які працюють під тиском, електрика; відомостями по нарахуванню заробітної плати по СК "ІСКРА"; видатковими накладними на закупівлю матеріалів; наказом голови СК "ІСКРА" від 15.11.2010р. №58 "Про завершення будівництва будівлі пункту очистки і сушки зерна" (т.1, а.с.54-100, т.2, а.с. 16-94).

Крім того, Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області при проведенні позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил СК "Іскра", за результатами якої 06.03.2017р. складений акт перевірки, встановлено, що об'єкт будівництва "Будівля пункту очистки і сушки зерна, літ. " 1Г", розташований на земельній ділянці сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, збудовано у 2010році на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети без документа, що дає право на виконання будівельних робіт (дозвіл, декларація тощо) без затвердженої належним чином проектної документації (т.2, а.с.126-127).

27.12.2010р., тобто після завершення будівництва спірного об'єкта нерухомості, між Кременчуцькою районною державною адміністрацією (орендодавцем) та Сільськогосподарським кооперативом "ІСКРА" (орендарем) укладений договір оренди земельної ділянки №12, п.1 якого встановлено, що орендодавець на підставі розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації від 03.11.2010р. №813 надає, а орендар приймає в довгострокове платне користування земельну ділянку, кадастровий №:05:000:0531, сільськогосподарського призначення (під господарськими будівлями та дворами) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1, а.с.20-23),

Пунктами 2,3 цього договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,3290 га (під господарськими будівлями та дворами). На земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомого майна: господарські будівлі та господарські споруди СК "Іскра".

Відповідно до акту приймання - передачі земельної ділянки від 29.12.2010р. орендодавцем на підставі розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації від 03.11.2010р. № 813 передано, а орендарем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий № :05/.000;0531, сільськогосподарського призначення (під господарськими будівлями та дворами) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (т.1, а.с.25).

З наведеного вбачається, що СК "ІСКРА" здійснило самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, яка вподальшому розпорядником цих земель, відповідно до вимог ЗК України (чинного на момент передачі вказаної земельної ділянки в оренду) в установленому законом порядку надана позивачу під уже збудоване нерухоме майно, що свідчить про наявність правових підстав для застосування частини 3 статті 376 ЦК України та визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 4 статті 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що факт передачі земельної ділянки в оренду, на якій знаходиться самочинне будівництво свідчить про відсутність заперечень власника проти визнання права власності, а істотні умови договору оренди, зокрема розмір земельної ділянки, переданої в оренду (7,3290га), на якій знаходяться також інші об'єкти нерухомості позивача, та строк дії договору (49 років) свідчать про те, що визнання права власності на об'єкт, який розміщений на цій земельній ділянці, не порушує прав інших осіб.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять, а відповідачами не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що самочинне будівництво порушує права інших осіб, як і не висловили своїх заперечень проти визнання права власності на цей об'єкт.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій на об'єкті "Будівля пункту очистки і сушки зерна на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області" від 08.09.2016р., складеного експертом Данилейко О.В., технічний стан несучих конструкцій будівлі пункту очистки і сушки зерна відповідає задовільному стану (відсутні дефекти та пошкодження, які перешкоджають нормальній експлуатації або знижують несучу здатність). Також встановлено, що за умови реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації можливо розпочати її експлуатацію (т.1, а.с.34-45).

Також, згідно висновку Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та інфраструктури Кременчуцької районної державної адміністрації від 26.09.2016р. № 147 щодо відповідності місця розташування об'єкту будівництва, збудованого без дозволу на виконання будівельних робіт, вимогам державних будівельних норм, пункт очистки і сушки зерна, розташований на земельній ділянці за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та передана в оренду СК "ІСКРА" (договір оренди земельної ділянки від 27.12.2010р.), відповідає містобудівній документації та вимогам державних будівельних норм (т.1, а.с.33).

З наведеного в сукупності вбачається, що об'єкт незавершеного будівництва не порушує прав інших осіб на зазначену земельну ділянку; спірний об'єкт збудований з дотриманням будівельних норм та правил, відповідає містобудівній документації та відсутні заперечення зі сторони власника земельної ділянки.

Крім того, слід зазначити, що на земельній ділянці, яка передана в оренду та на якій розміщено об'єкт самочинного будівництва, який збудований у зв'язку з виробничою необхідністю, а саме: для сушки вирощеної продукції (зерна), позивач здійснює підприємницьку діяльність, тим самим збільшує надходження коштів до місцевого бюджету (територіальної громади).

Місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про те, що відсутні підстави для визнання права власності на об'єкт нерухомості, оскільки спірне нерухоме майно не було здано до експлуатації та право власності на нерухоме майно відповідно до закону не було зареєстровано, з тих підстав, що: по-перше, наявність доказів реєстрації права власності на нерухоме майно свідчило б про відсутність предмету спору в порядку статті 376 ЦК України; по-друге, введення в експлуатацію самочинного будівництва здійснюється відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461, п.10 якого встановлено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. У додатку 5 до Порядку визначено форму декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, у п.8 якої встановлено необхідність надання інформації про рішення суду, що свідчить про те, що самочинно збудований об'єкт може бути введений в експлуатацію лише за наявності рішення суду про визнання на нього права власності.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що Кременчуцька районна державна адміністрація є належним відповідачем у даній справі, оскільки до її повноважень належало вирішення питання щодо розпорядження відповідними землями сільськогосподарського призначення.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. N6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", у якому зазначено, що позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі.

Крім того, місцевий господарський суд не встановив правового статусу 2-го відповідача - Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, що призвело до порушення норм процесуального права та прийняття необґрунтованого рішення щодо вимог позивача до другого відповідача з наступних підстав.

Згідно зі статтею 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно з частиною четвертою статті 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частиною 2 статті 64 ГК України визначено, що функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Згідно з пунктом 1 Положення про Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, затвердженого наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 12.06.2017р. №931, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області є територіальним органом, без статусу юридичної особи публічного права, утвореним як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України (т.2,а.с.134).

Статтею 21 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

У пункті 4.2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що, зокрема, позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

Встановивши, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області не має статусу юридичної особи та щодо нього як юридичної особи відсутні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про припинення провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України щодо вимог позивача до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області з підстав відсутності у нього статусу юридичної особи.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Полтавської області від 27.09.2017р. у справі № 917/900/17 прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції слід скасувати, апеляційну скаргу СК "Іскра" задовольнити частково. Позов до Кременчуцької районної державної адміністрації задовольнити. Визнати за СК "Іскра " право власності на будівлю пункту очистки і сушки зерна загальною площею 68,9 кв.м, яка в технічному паспорті позначена літ. " 1Г" та розташована на земельній ділянці, кадастровий номер :05:000:0531, сільськогосподарського призначення (під господарськими будівлями та дворами) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. Припинити провадження у справі стосовно другого відповідача Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на 1-го відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п.1 ч. 1 ст.80, п. 2 ст.103, п.1, п. 4 ч.1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Харківський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу "Іскра" задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду Полтавської області від 27.09.2017р. у справі №917/900/17 скасувати.

3. Позов до Кременчуцької районної державної адміністрації задовольнити. Визнати за Сільськогосподарським кооперативом "Іскра" (Полтавська область, с. Недогарки, вул. Приморська, ) право власності на будівлю пункту очистки і сушки зерна загальною площею 68,9 кв.м, яка в технічному паспорті позначена літ. " 1Г" та розташована на земельній ділянці, кадастровий номер :05:000:0531, сільськогосподарського призначення (під господарськими будівлями та дворами) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

4.Припинити провадження у справі стосовно другого відповідача Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області.

Повний текст постанови складений 18.12.2017р.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Камишева

Суддя І.А. Шутенко