ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2017 р. Справа № 909/801/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кобзар О.

з участю представників:

від скаржника не зявився;

від позивача не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області , м. Коломия , Івано-Франківська область, вх.№01-05/5675/17 від 01.12.2017 року

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2017 року (час проголошення об 11 год. 20 хв. в м.Івано-Франківськ, суддя Гриняк Б.П., повний текст рішення складений 07.11.2017р.)

у справі №909/801/17

за позовом: Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області , м. Коломия , Івано-Франківська область

до відповідача: ОСОБА_2 соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області , м. Коломия , Івано-Франківська область

про: стягнення надміру виплаченої пенсії в сумі 2605,74 грн.,

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2017 року у справі №909/801/17 позовні вимоги Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області , до відповідача ОСОБА_2 соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області, про стягнення надміру виплаченої пенсії в сумі 2605,74 грн. задоволено повністю.

Рішення суду від 02.11.2017 року мотивоване тим, що протиправна поведінка відповідача яка полягає у подані до органів Пенсійного фонду недостовірної довідки та звіту, нарахування надмірного розміру пенсії, нарахування пенсії на основі недостовірного документу, надання таких довідок та звіту, стали причиною нарахування пенсії у розмірі більшому від обґрунтованого. Нарахування ж надмірного розміру пенсій призвело до необґрунтованих виплат в сумі 2605,74 грн., внаслідок чого було завдано шкоди державі.

Не погоджуючись з даним рішенням, відповідач ОСОБА_2 соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2017 року.

Підставами для скасування оскаржуваного рішення скаржник вважає те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідно до Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру та списання сум переплати пенсій, що є безнадійними до стягнення від 21.03.2003 р. № 6-4, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України від 15.05.2003 р. за № 374/7695, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Відповідно до п. З ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове, державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Коломийському обєднаному управлінню Пенсійного фонду стало відомо, що індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_3 подані з перевищенням терміну в 1 рік тільки під час проведення позапланової документальної перевірки 20.04.2016 р., що підтверджується актом № 22 від 20.04.2016 р., хоча Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області неодноразово раніше проводилися документальні перевірки, під час яких вони мали змогу раніше виявити розбіжності у нарахуванні страхового стажу. Апелянт також посилається на відсутність вини у діях свїх працівників та відповідного причинового звязку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2017р. справу № 909/801/17 призначено судді-доповідачу ОСОБА_4 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І., Орищин Г.В..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2017р., подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 19.12.2017р..

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. № 2147-VIII, у відповідності до якого Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції продовжує розглядати дану справу за правилами Господарського процесуального кодексу України в новій редакції.

У відповідності до ч.2 п.3 статті 222 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі , якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відводів складу суду та секретаря судового засідання в порядку ст.ст.35,37 Господарського процесуального кодексу України не заявлялось.

Представники сторін в судове засідання 19.12.2017 року не зявились, причин неявки суду не доповіли, хоч були належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду спору, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 19.12.2017р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, Коломийським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області згідно заяви від 06.05.2009 р. ОСОБА_5 призначено пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на підставі поданих нею документів. До заяви про призначення пенсії була додана довідка, видана Управлінням праці та соціального захисту населення Коломийської міської ради, від 27.03.2009 р. №269 про період отримання компенсаційної допомоги по догляду за престарілою особою ОСОБА_5 з 16.01.2005р. по 01.09.2007 р. Дана інформація підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу ( форма ОК-5).

На виконання листа головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яким зобов'язано провести позапланову перевірку щодо правильності нарахування компенсаційних виплат по догляду за інвалідами І групи та особами старше 80-ти років, достовірності відображення в єдиному державному реєстрі застрахованих осіб періодів догляду за інвалідами І групи та особами старше 80-ти років, така перевірка була проведена, зокрема і по матеріалах справи ОСОБА_5, що знаходилась на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Коломийської міської ради, про що складено Акт №22 від 20.04.2016 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи.

В ході вказаної перевірки встановлено, що ОСОБА_5 фактично здійснювала догляд з 16.01.2006р. по 11.08.2007р., а не з 16.01.2005р. по 01.09.2007 р., що не відповідає даним, вказаним у виданій управлінням праці та соціального захисту населення довідці №269 від 27.03.2009р. та індивідуальним відомостям про застраховану особу (зайво включено 1 рік). Для виправлення даних про застраховану особу ОСОБА_5 до системи персоніфікованого обліку управлінням праці та соціального захисту населення подано коригуючу звітність за вказаний період з зазначенням вірного періоду отримання виплат, а це, в свою чергу, призвело до проведення перерахунку пенсії ОСОБА_5.

В результаті приведення матеріалів пенсійної справи у відповідність до результатів перевірки та нових даних системи персоніфікованого обліку, розмір пенсії ОСОБА_5 зменшився та виникла переплата пенсії за період з травня 2009 року по жовтень 2016 року в розмірі 2605,74 грн.

Перерахунок пенсії проведено згідно вимог листа головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Пенсійного фонду України, які отримано у відповідь на запит Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (лист від 06.10.2016 №6305/03 та 30.09.2016 №30252/02-12).

04.11.2016р. позивачем на адресу ОСОБА_5 надіслано виклик про обов'язкову явку до управління для вирішення питання відшкодування. 05.12.2016р. ОСОБА_5 з'явилась в управління, проте після роз'яснення їй причин та розмір надміру виплачених коштів, від добровільного відшкодування переплати відмовилась, вказуючи на відсутність її вини, оскільки довідку та звіти їй надавало управління праці та соціального захисту населення.

26.01.2017 р. Коломийське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернулось до управління праці та соціального захисту населення Коломийської міської ради із претензією №1690/06 від 26.01.17 р., у якій просило відшкодувати переплату пенсії, що виникла у зв'язку з поданням недостовірних даних у розмірі 2605,74 грн.. Однак , відповіді на претензію відповідач не надав, борг не сплатив.

18.05.2017р. позивач повторно звернувся до ОСОБА_2 соціальної політики Коломийської міської ради (у зв'язку з реорганізацією управління праці та соціального захисту населення Коломийської міської ради перейменовано) із претензією №5894/06 від 18.05.2017 р..

Листом №1147/01-6/14 від 30.05.2017р. відповідач повідомив позивача про те, що на виконання акту №22 від 20.04.2016 р., управлінням праці та соціального захисту населення Коломийської міської ради внесено зміни та подано коригуючу звітність за вказаний період та зазначив про надсилання на адресу позивача 10.06.2016 р. листа про усунення недоліків та повернення виявлених та нарахованих під час перевірки переплат. Позивач підтверджує факт отримання ним 14.06.2016р. листа з управління праці та соціального захисту населення від 10.06.2016 р. №1215/01-6/14 з переліком осіб, щодо яких ними відшкодовані виявлені в ході перевірки переплати, проте вказує на те, що щодо особи ОСОБА_5 - зазначено тільки про виправлення ними внесених до Єдиного державного реєстру застрахованих осіб відомостей, а про повернення коштів - відомості відсутні.

Окрім того, тільки 17.10.2016 р. за №2096/01-06-14 направлено листа управлінням праці та соціального захисту населення про надання достовірних довідок про період виплати ОСОБА_5. Відповідачем в добровільному порядку не відшкодовано надмірно виплачену пенсію ОСОБА_5 за період з 02.05.2009 по 31.10.2016 в сумі 2605,74 грн., яка виникла внаслідок виданої ним довідки №269 від 27.03.2009р. з недостовірними даними про період отримання ОСОБА_5 компенсаційної допомоги по догляду за престарілою особою та подання недостовірних даних при здачі звітів до відділу персоніфікованого обліку, що правильно встановлено судом першої інстанції.

Приписами статей 1, 14, 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" унормовано, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом. Підприємства, установи і організації (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами) є страхувальниками для фізичних осіб, що працюють у них на умовах трудового договору (контракту), або інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, а згідно із статтею 15 - платниками страхових внесків. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду у спосіб зокрема відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльність особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди), їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності б хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не наступає. Згідно із ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Відповідно до п. 2 "Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4 визначено, що переплатою пенсій та грошової допомоги є сума пенсій та грошової допомоги, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

В ході вирішення справи судом першої інстанції підставно встановлено, що надання довідки про період отримання компенсаційної допомоги по догляду за престарілою особою ОСОБА_5 з вказанням невірного періоду та подання звітності з недостовірними даними стали підставою для нарахування пенсії в розмірі більшому від обґрунтованого, а нарахування надмірного розміру пенсії призвело до необґрунтованих виплат, які фактично є бюджетними втратами.

Отже, протиправна поведінка відповідача полягає у подані до органів пенсійного фонду недостовірної довідки та звіту, шкода - у нарахуванні надмірного розміру пенсії, а причинний зв'язок - у нарахуванні пенсії на основі недостовірного документу; вина відповідача - надання таких довідок та звіту. Тобто, видача відповідачем довідки та подання звіту до системи персоніфікованого обліку за відповідні періоди з недостовірними даними, стали причиною нарахування пенсії у розмірі більшому від обґрунтованого. Нарахування ж надмірного розміру пенсій призвело до необґрунтованих виплат в сумі 2605,74 грн. Отже, з боку відповідача наявний склад правопорушення вимог пенсійного законодавства, внаслідок чого було завдано шкоди державі, від імені якої виступає управління в сумі 2605,74 грн.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2017 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2017 року у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 275, 276, 281, 282, 283, 284, 285 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 соціальної політики Коломийської міської ради Івано-Франківської області, м. Коломия , Івано-Франківська область, вх.№01-05/5675/17 від 01.12.2017 року- залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.11.2017р. у справі № 909/801/17 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд ухвали в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено і підписано 26 грудня 2017р.

Головуючий суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.

суддя Орищин Г.В.