КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа№ 910/15085/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Сітайло Л.Г.

Пашкіної С.А.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від відповідача за первісним позовом: Мазурок Я.В. - представник за довіреністю № 062/15/1-03-27 від 04.01.2017

від інших учасників судового процесу: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2017

у справі № 910/15085/16 (суддя Сташків Р.Б.)

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1. Святошинська районна організація партії «Реформи і порядок»

2. Орган самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Жуляни»

3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Життя і право»

про стягнення коштів

та за зустрічним позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про визнання недійсним рішень комісії

ВСТАНОВИВ:

Первісний позов, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 212 т. 1), заявлено про стягнення 12 931,73 грн. за актом порушення № 46610 від 11.11.2015 та 13 616,41 грн. за актом порушення № 46532 від 13.11.2015, нарахованих у зв'язку з безобліковим споживанням відповідачем електроенергії.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача й 42 669,32 грн. за актом порушення від 21.09.2015 № 35472, проте у вказаній вище заяві про уточнення позовних вимог звернувся до суду з проханням провадження у справі в цій частині припинити.

Зустрічний позов заявлено про визнання недійсними:

- рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акту правопорушення ПКЕЕ від 21.09.2015 № 35472 про нарахування Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» 42 669,32 грн. за 26 017,20 кВтг недорахованої електроенергії, яке оформлене протоколом від 13.01.2016 № 53;

- рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акту правопорушення ПКЕЕ від 11.11.2015 № 46610 про нарахування Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» 14 931,73 грн. за 8 848 кВтг недорахованої електроенергії, яке оформлене протоколом від 22.12.2015 № 3273;

- рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акту правопорушення ПКЕЕ від 13.11.2015 № 46532 про нарахування Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» 13 616,41 грн. за 8 059,20 кВтг недорахованої електроенергії, яке оформлене протоколом від 30.12.2015 № 3350.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2017, повний текст якого складений 20.10.2017, у справі № 910/15085/16 у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено. Ухвалою від 04.10.2017 провадження у справі в частині стягнення 42 669,32 грн. боргу припинено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпосередньо не використовував електроенергію за вищезазначеними адресами для власних потреб і, відповідно, не є споживачем у розумінні Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996, а відтак, позивачем не доведено, що зазначені в актах порушення, а саме самовільне підключення струмоприймачів до електромереж позивача з метою безоблікового споживання електроенергії, допущені саме відповідачем, який є балансоутримувачем спірних приміщень, у зв'язку з чим підстави для сплати ним коштів за безоблікове користування електроенергією відсутні, а вказані акти підлягають визнанню недійсними.

Не погоджуючись з рішенням, Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2017 у справі № 910/15085/16 в частині відмови в задоволенні позовних вимог і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю та відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Київенерго» послалось на те, що спірне рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки при розгляді справи судом порушено загальні принципи судочинства, закріплені ст. 125 Конституції України, ст.ст. 4-2, 4-7, 38, 43 ГПК України, без належного з'ясування та обговорення обставин справи, в зв'язку з чим підлягає зміні на підставі ст. 104 ГПК України.

Ухвалою від 28.11.2017 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Позивач та треті особи за первісним позовом представників в судове засідання не направили, треті особи про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників позивача та третіх осіб за первісним позовом за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо поданого 12.12.2017 позивачем за первісним позовом через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів клопотання, в якому позивач, з посиланням на отримання ухвали Київського апеляційного господарського суді від 28.11.2017, якою розгляд апеляційної скарги було призначено на 12.12.2017, лише 11.12.2017 та на необхідність надання письмових доповнень до апеляційної скарги, просить відкласти розгляд справи, колегія суддів зазначає таке.

За приписами ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, а відтак, надання апелянтом будь-яких письмових доповнень до апеляційної скарги не впливає на межі перегляду справи в апеляційній інстанції та не може вплинути на зміст прийнятої за результатами такого перегляду постанови.

Крім того, відповідно до приписів ст. 77 ГПК України відкладення розгляду справи є наслідком неможливості вирішення спору сторін по суті, а отже, у суду не виникає обов'язку відкласти розгляд справи лише через нез'явлення представника сторони в судове засідання або в зв'язку зі звернення будь-кого з учасників судового процесу з клопотанням про відкладення розгляду справи, за умови достатності в матеріалах справи доказів для вирішення спору сторін по суті.

До того ж, слід врахувати, що з наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 271 слідує, що ухвалу Київського апеляційного господарського суді від 28.11.2017, якою розгляд апеляційної скарги було призначено на 12.12.2017, позивач за первісним позовом отримав 01.12.2017, що спростовує його посилання в клопотанні на отримання вказаної ухвали 11.12.2017.

За таких обставин, у задоволенні клопотання позивача за первісним позовом про відкладення розгляду справи колегією суддів відмовляється.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, з урахуванням правил ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

21.09.2015 уповноваженими представниками позивача за первісним позовом (далі позивач) за участю представника третьої особи 2 за адресою м. Київ, вул. вул. Радянська, 3 щодо нежитлових приміщень, які перебувають в орендному користуванні третьої особи 2, було зафіксовано порушення ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 1.3, 5.1, 6.40 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 (далі Правила), а саме, виявлено самовільне підключення без наявності договору на поставку електричної енергії, про що складено Акт про порушення № 35472 (далі Акт 1) (а.с. 50 т. 1).

Зі змісту Акту 1 слідує, що один його примірник отримано представником третьої особи 2 для передачі орендодавцю.

11.11.2015 уповноваженими представниками позивача у присутності представника відповідача за первісним позовом (далі відповідач) за адресою м. Київ, вул. Гната Юри, 9 щодо офісного приміщення третьої особи 1 було зафіксовано порушення ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 1.3, 5.1, 6.40 Правил, а саме, виявлено самовільне підключення до мереж адміністративної будівля Г.Юри, 9 без дозволу та без укладення відповідного договору, про що складено Акт про порушення № 46610 (далі Акт 2) (а.с. 16 т. 1).

13.11.2015 уповноваженими представниками позивача у присутності представника відповідача за адресою м. Київ, вул. Гната Юри, 9 щодо нежитлових приміщень №№ 34, 34А, 43, що належать третій особі 3, було зафіксовано порушення ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 1.3, 5.1, 6.40 Правил, а саме, виявлено самовільне підключення до мереж адміністративної будівлі без дозволу та без укладення відповідного договору, про що складено Акт про порушення № 46532 (далі Акт 3) (а.с. 34 т. 1).

Зі змісту Акту 2 та Акту 3 актів слідує, що їх складено за участю представника відповідача Колоцюк Л.П., посадове становище якого зазначено як інженер, який від їх підпису відмовився.

За результатами розгляду вищевказаних актів, були прийняті рішення комісії, оформлені протоколами, на підставі яких відповідачу нарахована заборгованість за безобліково спожиту електроенергію, а саме:

- за Актом 1 - протоколи № 2783 від 21.10.2015 № 30106 від 30.11.2015 та № 53 від 13.01.2016 (Акт 1), за якими відповідачу нараховано 42 669,32 грн. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил (а.с. 76, 82, 90 т. 1);

- за Актом 2 - протокол № 3273 від 22.12.2015, за яким відповідачу нараховано 14 931,73 грн. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил (а.с. 26 т. 1);

- за Актом 3 - протокол № 3350 від 30.12.2015, за яким відповідачу нараховано 13 616,41 грн. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил (а.с. 41 т. 1).

Загальна вартість за вказаними вище протоколами становить 71 217,46 грн. (42 669,32+14 931,73+13 616,41).

Відповідач позивачу вартість недорахованої електричної енергії в сумі 71 217,46 грн. не сплатив, внаслідок чого останній звернувся до суду з цим позовом.

27.10.2016 позивач звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог (а.с. 212 т. 1), в якій зазначив про те, що відповідачем 21.07.2016 (до подачі позовної заяви) було сплачено позивачу 2 000 грн. в рахунок погашення заборгованості за Актом 2 та 12.10.2016 (після звернення до суду з цим позовом) сплачено в повному обсязі (42 669,32 грн.) заборгованість за Актом 1, з огляду на що просив прийняти уточнений розрахунок ціни позову та стягнути з відповідача на користь позивача нарахування за Актом 2 в сумі 12 931,73 грн. та нарахування за Актом 3 в сумі 13 616,41 грн., а провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 42 669,32 грн. - припинити.

Суд першої інстанції вказану заяву прийняв до розгляду та, ухвалою від 04.10.2017 провадження у справі в частині стягнення 42 669,32 грн. боргу припинив з посиланням на п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України (вказана ухвалу сторонами не оспорюється та, відповідно, не є предметом апеляційного перегляду - примітка суду).

Отже, предметом позову за первісним позовом є вимоги про стягнення 12 931,73 грн. за актом порушення № 46610 від 11.11.2015 та 13 616,41 грн. за актом порушення № 46532 від 13.11.2015, нарахованих у зв'язку з безобліковим споживанням відповідачем електроенергії.

Водночас відповідач, не погоджуючись з рішеннями позивача щодо нарахування йому вартості недорахованої електроенергії, вимоги щодо стягнення якої є предметом розгляду у цій справі, звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив визнати вказані рішення позивача недійсними.

Суд першої інстанції в задоволенні первісного позову відмовив, зустрічний позов задовольнив, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» (далі Закон) споживання енергії можливе на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно з законодавством України.

Згідно з приписами ст. 1 Закону, споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю;

Пунктом 1.2 Правил визначено, що споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Статтею 1 Закону та пунктом 1.2 Правил визначено, що електроустановка - комплекс взаємопов'язаних устаткування і споруд, що призначаються для виробництва або перетворення, передачі, розподілу чи споживання електричної енергії.

У п. 1.11 Правил зазначено про те, що у разі передачі електроустановки або її частини в оренду та обумовлення договором оренди передачі орендареві відповідних повноважень щодо врегулювання договірних відносин з електропередавальною організацією та/або постачальником електричної енергії щодо електрозабезпечення орендованої електроустановки або її частини, між орендарем та суб'єктами електроенергетики мають бути укладені відповідні договори згідно з вимогами цих Правил.

Як слідує з матеріалів справи:

- на підставі укладених між третьою особою 2 як орендарем, відповідачем як балансоутримувачем та Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) як орендодавцем договорів про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 828 від 15.11.2012 та № 828-1 від 29.04.2016 (а.с. 119-133 т. 1) третій особі 2 передані в оренду нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Радянська, 3, загальною площею 41,30 кв.м. (щодо вказаних приміщень складено Акт 1 - примітка суду).

У пунктах 4.9 та 4.2.11 вказаних договорів № 828 та № 828-1 відповідно, сторони обумовили, що орендар (третя особа 2) зобов'язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями;

- на підставі укладеного між третьою особою 1 як орендарем, відповідачем як балансоутримувачем та Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) як орендодавцем договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 10.07.2015 № 1970 (а.с. 112-118 т. 1) третій особі 1 передані в оренду нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Гнати Юри, 9, загальною площею 53,50 кв.м., (щодо вказаних приміщень складено Акт 2 - примітка суду).

У п. 4.9 вказаного договору сторони обумовили, що орендар (третя особа 1) зобов'язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями;

- нежитлові приміщення №№ 34, 34А, 43 за адресою м. Київ, вул. Гната Юри, 9, щодо яких складено Акт 3, як зазначено в самому акті, належать третій особі 3.

Отже, з матеріалів справи слідує, що на момент складення актів порушення статус споживачів комунальних послуг щодо вищевказаних приміщень мали треті особи, які мали відповідні повноваження щодо самостійного врегулювання договірних відносин з електропередавальною організацією та/або постачальником електричної енергії.

Згідно з п. 6.41 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Згідно з п. 6.42 Правил, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Враховуючи, що відповідач на дату складання актів порушень безпосередньо не використовував електроенергію за зазначеними в них приміщеннями для власних потреб та, відповідно, не мав статусу споживача в розумінні Закону та Правил, складання актів порушень та нарахування заборгованість за безобліково спожиту в указаних приміщеннях електроенергію щодо відповідача не ґрунтується на вимогах закону.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом про стягнення з відповідача 12 931,73 грн. за актом порушення № 46610 від 11.11.2015 та 13 616,41 грн. за актом порушення № 46532 від 13.11.2015, нарахованих у зв'язку з безобліковим споживанням відповідачем електроенергії внаслідок порушення ним статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. п.п. 1.3, 5.1, 6.40 Правил, задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Вимоги за зустрічним позовом про визнання рішень комісії Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду: акту правопорушення ПКЕЕ № 35472 від 21.09.2015, оформленого протоколом № 53 від 13.01.2016, акту правопорушення ПКЕЕ № 46610 від 11.11.2015, оформленого протоколом № 3273 від 22.12.2015, та акту правопорушення ПКЕЕ № 46532 від 13.11.2015, оформленого протоколом № 3350 від 30.12.2015, - законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2017 у справі № 910/15085/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України судові витрати за подачу апеляційної скарги покладаються на Публічне акціонерне товариство «Київенерго».

Керуючись ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2017 у справі № 910/15085/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2017 у справі № 910/15085/16 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/15085/16.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.Г. Сітайло

С.А. Пашкіна