ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2017 Справа № 904/8399/17
За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Максима", м. Дніпро

до відповідача-1: Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Дніпро

відповідача-2: Управління Державної казначейської служби України у Новокодацькому районі міста Дніпра, м. Дніпро

про стягнення 191 051 грн. 29 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. 08.11.2017р. №1;

від відповідача-1: ОСОБА_2 - представник, дов. від 22.11.2017р. №59978;

від відповідача-2: ОСОБА_3 - представник, дов. від 14.11.2016р. №01-10/4971 (був присутній у судовому засіданні 23.11.2017р.).

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з державного бюджету України 191 051 грн. 29 коп. - шкоди, завданої незаконними діями відповідача-1.

Відповідач-1 у відзиві (вх.№53576/17 від 23.11.2017р.) на позовну заяву просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що: - державні виконавці, в провадженні яких перебувало виконавче провадження №51827708 станом на теперішніх час звільнені з займаної посади; - проведено оперативну нараду з державними виконавцями відділу щодо неухильного дотримання вимог чинного законодавства; - відповідач не є вигодонабувачем та позбавлений можливості повернення коштів; - відповідно до платіжного доручення від 05.05.2017р. №1007 стягнуті з позивача грошові кошти з у розмірі 173 519 грн. 35 коп. перераховані на користь стягувача згідно наказу №904/8110/15; - відповідно до платіжного доручення від 05.05.2017р. №990 стягнуті з позивача грошові кошти у розмірі 17 351 грн. 94 коп. перераховані на користь відповідача-2 згідно постанови від 10.08.2016р. про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.08.2016р.; - відповідно до платіжного доручення від 05.05.2017р. № 991 стягнуті з позивача грошові кошти у розмірі 180 грн. 00 коп. перераховані на користь Головного управління юстиції у Дніпропетровській області згідно постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.08.2016р.

Відповідач-2 у запереченні (вх.№63724/17 від 23.11.2017р.) на позовну заяву про відшкодування шкоди просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, у зв'язку з тим, що: - казначейство не має повноважень щодо здійснення безспірного списання коштів з Державного бюджету України для відшкодування шкоди; - належним відповідачем у справі може бути лише особа, яка має зобов'язання перед позивачем за обставини, які є предметом позову; - органи казначейства не відповідають за недостовірність змісту платіжного доручення, оформленого клієнтом, а також за порушення порядку нарахування і несвоєчасність сплати клієнтом податків та зборів; - розпорядження грошовими коштами, такі як виконавчий збір, який зараховується на відповідний рахунок державної виконавчої служби, здійснює тільки державна виконавча служба, а орган казначейства здійснює тільки перерахування коштів відповідно до платіжних доручень.

Позивач у письмових поясненнях (вх.№66262/17 від 06.12.2017р.) щодо заперечення Управління Державної казначейської служби України в Новокодацькому району зазначає про те, що: - залучення до участі у справі про відшкодування шкоди, завданої державним виконавцем юридичній особі під час виконання рішення, в якості іншого відповідача, відповідного територіального органу Державної казначейської служби України є вимушеною необхідністю, що пов'язана з практичним моментом виконання такого роду рішень; - казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи; - казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; - територіальні органи Казначейства наділені компетенцією здійснювати безспірне списання коштів державного бюджету.

Крім того, позивач у письмових поясненнях (вх.№66265/17 від 06.12.2017р.) щодо заперечення Новокодацького відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області пояснює про те, що: - мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду; - якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, на підставі пункту 4 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження"; - державний виконавець Росітюк Н.В. не вжила заходів, спрямованих на закінчення виконавчого провадження; - незаконне списання грошових коштів з ліквідаційного рахунку підприємства банкрута призвело до того, що позивачу було завдано шкоду у розмірі 191 051 грн. 29 коп.

Відповідач-1 у поясненні (вх.№66175/17 від 06.12.2017р.) по справі просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач-1 не є вигодонабувачем за спірним правочином.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2015р. у справі №904/8110/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат до Товариства з обмеженою відповідальністю Максима про стягнення штрафних санкцій, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.03.2016р., позов задоволено; стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю «Максима» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Авіаційна, буд. 6, ідентифікаційний код 31576896) на користь Публічного акціонерного товариства Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат (53300, Дніпропетровська обл., м. Орджонікідзе, вул. Калініна, буд. 11, ідентифікаційний код 00190928) 170 955 грн. 00 коп. - штрафних санкцій та 2 564 грн. 35 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання вказаного рішення господарським судом Дніпропетровської області було видано наказ від 20.04.2016р. у справі №904/8110/15.

02.08.2016р. державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51827708 з виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016р. у справі №904/8110/15 (а.с. 216).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2016р. у справі №904/8514/16 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Максима".

В подальшому 08.11.2016р. господарським судом Дніпропетровської області по справі №904/8514/16 прийнято постанову про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Максима" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 5 місяців до 08.04.2017р.

Як вбачається відповідно до платіжної вимоги від 21.04.2017р. з рахунку №4 в ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» позивача, на виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016р. №904/8110/15 та стягнення заборгованості з урахуванням виконавчого збору та витрат було списано грошові кошти у сумі 191 051 грн. 29 коп. (а.с. 228).

11.05.2017р. державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №51827708 з виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016р. у справі №904/8110/15 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку із повним погашенням боргу за виконавчим документом з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 234-зворотня сторона).

Позивач вважає, що відповідачем-1 були неправомірно списано грошові кошти у сумі 191 051 грн. 29 коп.; відповідачі-1,-2 проти цього заперечують, що і є причиною спору.

Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»: - мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до дня введення мораторію (частина 1); - мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду; ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження (частина 2); - протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах (частина 3).

Згідно пункту 4 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом; виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

Як вбачається ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2017р. у справі №904/8110/15 визнано незаконними дії Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо звернення стягнення на грошові кошти боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю Максима за платіжною вимогою від 21.04.2017р. №в-п11/390 у розмірі 191 051 грн. 29 коп., що розміщені на ліквідаційному рахунку №4 в ПАТ ОСОБА_4 ОСОБА_2; визнано недійсною постанову Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про закінчення виконавчого провадження від 11.05.2017р. №51827708.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Приписами статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені в статті 1166 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, шкоди (збитків), причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою (збитками), а також вини.

Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

При цьому, передумовою відшкодування шкоди в порядку статі 1173 Цивільного кодексу України є визнання рішення, дій, бездіяльності органу державної виконавчої служби або органів місцевого самоврядування незаконними, наявність шкоди в особи, що звертається з позовом та причинний зв'язок між неправомірним рішенням, дією чи бездіяльністю та заподіяною шкодою.

Таким чином, внаслідок незаконних дій відповідача-1 позивача було позбавлено грошових коштів у розмірі 191 051 грн. 29 коп.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно пункту 1 «Положення про Державну казначейську службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015р. №215 (надалі -Положення), Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 9 Положення).

Відповідно до підпункту 2 пункту 35 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.20011р. №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Згідно абзацу 5 пункту 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при розгляді позовів фізичних і юридичних осіб про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця, суди повинні виходити з положень ст. 11 Закону N 202/98-ВР ( 202/98-ВР ), ст. 86 Закону N 606-XIV ( 606-14 ) і враховувати, що в таких справах відповідачами можуть бути відповідні відділи державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства України.

Наведені вище положення кореспондуються з положенням пункту 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відповідно до якого, у розгляді позовів про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця, суди повинні виходити з положень статті 11 Закону України "Про державну виконавчу службу", статті 87 Закону України "Про виконавче провадження", статті 1174 Цивільного кодексу України, маючи на увазі, що в таких випадках відповідачами можуть бути відповідні органи Державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державної казначейської служби України.

З урахуванням викладеного, заперечення відповідачів-1,-2 не можуть бути прийняти судом до уваги, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби у Новокодацькому районі м. Дніпра (49064, м. Дніпро, вул. Сергія Нігояна, буд. 74; ідентифікаційний код 37989248) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Максима" (49000, м. Дніпро, вул. Авіаційна, буд. 6; ідентифікаційний код 31576896) 191 051 (сто девяносто одна тисяча пятдесят одна) грн. 29 коп. шкоди.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

19.12.2017р.