ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017р. Справа № 917/1838/17

За позовом Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській області, вул. Небесної сотні, 1/23, м. Полтава, 36011

до 1. Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, вул. Покровська, 14, смт. Решетилівка, Полтавська область, 38400;

2. Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, вул. Покровська, 14, смт. Решетилівка, Полтавська область, 38400;

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехсервіс", вул. В.Тирнівська, 4, смт. Решетилівка, Полтавська область, 38400;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1. ОСОБА_1, АДРЕСА_1;

2. ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про визнання недійсним рішення виконкому, свідоцтв про право власності та визнання права державної власності.

Суддя Семчук О.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3. (довіреність №1 від 03.01.2017р.);

від відповідача (1): ОСОБА_4 (довіреність № 02.31/38 від 18.01.2017р.);

від відповідача (2): ОСОБА_4 (довіреність № 02.31/39 від 18.01.2017р.);

від відповідача (3): ОСОБА_5 (довіреність б/н від 20.09.2017р.);

від третьої особи (1): ОСОБА_6 (довіреність № 2372 від 22.11.2017р.);

від третьої особи (2): ОСОБА_6 (довіреність № 2371 від 22.11.2017р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішення приймається після перерви, оголошеної в судовому засіданні 12.12.2017р. до 14 год. 00 хв. 14.12.2017р.

Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Полтавській області (далі - позивач/РВ ФДМУ) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області (далі - відповідач - 1/Виконком Решетилівської селищної ради), Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області (далі - відповідач - 2/Решетилівська селищна рада) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехсервіс" (далі - відповідач - 3/ ТОВ "Агротехсервіс") про:

- визнання недійсним та скасування рішення Виконкому Решетилівської селищної ради від 23.08.2007р. № 303 "Про оформлення права приватної власності на квартири та житлові будинки";

- визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно ТОВ "Агротехсервіс" від 21.09.2007р. серія ЯЯЯ № 371249, серія ЯЯЯ № 371250, серія ЯЯЯ № 371251, серія ЯЯЯ № 371252, серія ЯЯЯ № 371253, виданих Решетилівською селищною радою;

- визнання права власності держави Україна, в особі РВ ФДМУ на нерухоме майно:

1) чотирьохквартирний житловий будинок загальною площею 192,7 кв.м. та житловою площею 110,9 кв.м, що розташований за адресою: Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. В.-Тирнівська, буд. 10-в;

2) двохквартирний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 126,7 кв.м. та житловою площею 75,4 кв.м, що розташований за адресою: Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. В.-Тирнівська, буд. 14-а;

3) квартиру загальною площею 72,9 кв.м. та житловою площею 45,8 кв.м, що розташована за адресою: Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. В.-ТирнівськаАДРЕСА_2;

4) квартиру загальною площею 59 кв.м. та житловою площею 31,1 кв.м, що розташована за адресою: Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. В.-ТирнівськаАДРЕСА_3;

5) квартиру загальною площею 73.5 кв.м. та житловою площею 45,0 кв.м, що розташована за адресою: Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. В.-ТирнівськаАДРЕСА_4.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що спірні рішення Виконкому Решетилівської селищної ради та свідоцтва про право власності були видані ТОВ "Агротехсервіс" на підставі договору купівлі-продажу державного майна від 28.02.1994р., пункти 1.2. та 5.2. якого були визнані недійсними постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.2015р. по справі № 917/1071/15.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 09.11.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 28.11.2017р.

Ухвалою від 28.11.2017р. суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та залучив їх до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, і відклав розгляд справи на 12.12.2017р.

В судовому засіданні 12.12.2017р. суд оголосив перерву до 14 год. 00 хв. 14.12.2017р.

Решетилівська селищна рада у відзиві (вх. № 14279) позов заперечує, посилаючись на те, що вказаний позов подано до неналежного відповідача.

ТОВ "Агротехсервіс" у відзиві (вх. № 14321) просить відмовити у позові, посилаючись на те, що позивач не має жодного відношення до житлового фонду, який є предметом спору, а також на те, що ТОВ "Агротехсервіс" є добросовісним набувачем спірного житлового фонду, і він повністю оплатив його вартість.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, у письмових поясненнях від 05.12.2017р. позов підтримують.

В судових засіданнях представники позивача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача позов підтримують, представники відповідачів позов заперечують.

В судовому засіданні 14.12.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 917/1071/15 від 06.10.2015. було прийнято рішення, яким задоволено позов РВ ФДМУ по Полтавській області до ТОВ Агротехсервіс та визнано недійсним п. 1.2. договору купівлі-продажу державного майна цілісного майнового комплексу орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства від 28.02.1994. в частині включення до вартості відчужуваного цілісного майнового комплексу вартості 2-квартирного житлового будинку (інв. № 38) 1959 року вводу в експлуатацію, 2-квартирного житлового будинку (інв. № 45) 1988 року вводу в експлуатацію, 4-квартирного житлового будинку (інв. № 46) 1990 року вводу в експлуатацію, а також визнано недійсним п. 5.2. вказаного договору в частині обов'язку покупця здійснити приватизацію квартир в житлових будинках, що знаходяться на балансі підприємства.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2015. постанову Харківського апеляційного господарського суду по справі № 917/1071/15 від 06.10.2015. залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 16.02.2016. відмовлено у перегляді постанови Вищого господарського суду України від 15.12.2015.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 917/1071/15 від 06.10.2015. встановлено наступні обставини.

Наказом Фонду комунального майна області № 11-П від 18.01.1994. прийнято рішення про приватизацію державного майна орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства, шляхом викупу державного майна організацією орендарів.

З Наказу Фонду комунального майна області № 79-П від 24.02.1994. вбачається, що затверджено оцінку вартості майна орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства та визначено ціну продажу, яка складає 906041000 крб., а також затверджено план приватизації державного майна орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства.

Факт включення до вартості майна ЦМК орендного підприємства, що підлягало приватизації, вартості 2-квартирного житлового будинку (інв. № 38) 1959 року вводу в експлуатацію, 2-квартирного житлового будинку (інв. № 45) 1988 року вводу в експлуатацію, 4-квартирного житлового будинку (інв. № 46) 1990 року вводу в експлуатацію, підтверджується даними оцінки вартості майна, інвентаризаційного опису № 9 основних засобів орендного Решетилівського РТП, відомістю розрахунку вартості будівель житлово-комунального господарства станом на 01.02.1994., зведеною відомістю розрахунку вартості основних засобів по орендному Решетилівському РТП станом на 01.02.1994.

Колегією суддів зроблено висновок про те, що в порушення нормативних актів, якими регламентовано приватизаційні процедури в 1994 році, з вартості цілісного майнового комплексу Решетилівського РТП не вилучено вартість об'єктів державного житлового фонду.

До тверджень відповідача про те що позовні вимоги необґрунтовані з тих підстав, що джерелом фінансування будівництва спірних житлових будинків були власні кошти Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства та згідно рішення Виконавчого комітету Решетилівської районної Ради народних депутатів № 152 від 27.07.1991. з переліком житлових будинків в Додатку № 1 Полтавським міжміським бюро технічної інвентаризації Решетилівському ремонтно-транспортному підприємству, правонаступником якого є ТОВ «Автотехсервіс» зареєстроване право власності на ці будинки, які перебували на балансі підприємства, колегія суддів поставилася критично, оскільки Решетилівське ремонтно-транспортне підприємство було державним підприємством і кошти на будівництво вказаних будинків виділялись з державного бюджету, у звязку з чим вони є об'єктами державного житлового фонду, які відповідно до Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» приватизації не підлягали.

За таких обставин, судом зазначено, що при приватизації Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства наявний факт порушення майнових прав держави та житлових прав мешканців вказаних будинків від яких до Регіонального відділення фонду державного майна надходять чисельні скарги.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що п. 1.2. Договору купівлі-продажу від 28.02.1994. державного майна Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства, в частині включення до вартості відчужуваного цілісного майнового комплексу вартості 2-х квартирного житлового будинку (інв. № 38) 1959 року вводу в експлуатацію, 2-х квартирного житлового будинку (інв. № 45) 1988 року вводу в експлуатацію, 4-х квартирного житлового будинку (інв. № 46) 1990 року вводу в експлуатацію та п. 5.2. Договору купівлі-продажу від 28.02.1994. державного майна Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства, в частині обов'язку покупця провести, за згодою мешканців житлових будинків, приватизацію квартир, що знаходяться на балансі підприємства у відповідності до чинного законодавства, не відповідали діючим на час укладення цього Договору нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд керуючись вищевказаною нормою не встановлював обставини справи, встановлені Постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 917/1071/15 від 06.10.2015.

Позивач, обґрунтовує свою позовну заяву тим, що постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі № 917/1071/15 від 06.10.2015. було визнано недійсним п. 1.2. договору купівлі-продажу державного майна цілісного майнового комплексу орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства від 28.02.1994. в частині включення до вартості відчужуваного цілісного майнового комплексу вартості 2-квартирного житлового будинку (інв. № 38) 1959 року вводу в експлуатацію, 2-квартирного житлового будинку (інв. № 45) 1988 року вводу в експлуатацію, 4-квартирного житлового будинку (інв. № 46) 1990 року вводу в експлуатацію, а також визнано недійсним п. 5.2. вказаного договору в частині обов'язку покупця здійснити приватизацію квартир в житлових будинках, що знаходяться на балансі підприємства.

Як зазначає позивач, всупереч встановленому в абз. 2 ч. І ст. 216 ЦК України обов'язку ТОВ Агротехсервіс, як правонаступник орендного Решетилівського РТП, не повернуло регіональному відділенню нерухоме майно за правочином, визнаним недійсним судом у відповідній частині, чим самим фактично оспорює порушене право регіонального відділення як органу, уповноваженого управляти державним майном.

В зв'язку з цим позивач просить суд визнати право власності держави Україна в особі РВ ФДМУ на нерухоме майно:

1) чотирьохквартирний житловий будинок загальною площею 192,7 кв.м. та житловою площею 110,9 кв.м, що розташований за адресою: Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. В.-Тирнівська, буд. 10-в;

2) двохквартирний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 126,7 кв.м. та житловою площею 75,4 кв.м, що розташований за адресою: Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. В.-Тирнівська, буд. 14-а;

3) квартиру загальною площею 72,9 кв.м. та житловою площею 45,8 кв.м, що розташована за адресою: Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. В.-ТирнівськаАДРЕСА_2;

4) квартиру загальною площею 59 кв.м. та житловою площею 31,1 кв.м, що розташована за адресою: Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. В.-ТирнівськаАДРЕСА_3;

5) квартиру загальною площею 73.5 кв.м. та житловою площею 45,0 кв.м, що розташована за адресою: Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. В.-ТирнівськаАДРЕСА_4.

Крім цього, позивач просить суд визнати недійсним та скасувати рішення Виконкому Решетилівської селищної ради від 23.08.2007р. № 303 "Про оформлення права приватної власності на квартири та житлові будинки", а також визнати недійсними та скасувати свідоцтва про право власності на нерухоме майно ТОВ "Агротехсервіс" від 21.09.2007р. серія ЯЯЯ № 371249, серія ЯЯЯ № 371250, серія ЯЯЯ № 371251, серія ЯЯЯ № 371252, серія ЯЯЯ № 371253, виданих Решетилівською селищною радою.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилається на те, що рішення Виконкому Решетилівської селищної ради від 23.08.2007р. № 303 "Про оформлення права приватної власності на квартири та житлові будинки" було видано на підставі договіру купівлі-продажу від 28.02.1994., укладеного в процесі приватизації між організацією орендарів Орендного Решетилівського РТП та Фондом комунального майна області і серед придбаного майна за вищезазначеним договором купівлі-продажу були три житлових будинки та малосімейний гуртожиток. Спірні свідоцтва про право власності ЯЯЯ/371249, ЯЯЯ/371250, ЯЯЯ/371251, ЯЯЯ/371252, ЯЯЯ/371253 від 21.09.2007., в свою чергу, були видані на підставі рішення Виконкому Решетилівської селищної ради від 23.08.2007р. № 303.

В звязку з визнанням недійсними п. 1.2. та п. 5.2. договору купівлі-продажу державного майна цілісного майнового комплексу орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства від 28.02.1994. позивач вважає, що рішення Виконкому Решетилівської селищної ради від 23.08.2007р. № 303 "Про оформлення права приватної власності на квартири та житлові будинки" та свідоцтва про право власності ЯЯЯ/371249, ЯЯЯ/371250, ЯЯЯ/371251, ЯЯЯ/371252, ЯЯЯ/371253 від 21.09.2007. підлягають визнанню судом недійсними та скасуванню.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що РВ ФДМУ по Полтавській області вже зверталося до господарського суду Полтавської області з позовом до Решетилівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ "Агротехсервіс", про визнання незаконним та скасування рішення Виконкому Решетилівської селищної ради від 23.08.2007. № 303 "Про оформлення права приватної власності на квартири та житлові будинки".

Рішенням господарського суду Полтавської області від 24.01.2017. по справі № 917/2102/16 у задоволенні вказаного позову РВ ФДМУ по Полтавській області відмовлено у повному обсязі. Зазначене рішення суду не було оскаржене, набрало чинності.

Господарським судом при прийнятті рішення від 24.01.2017. по справі № 917/2102/16 було встановлено наступне:

23.08.2007. Решетилівською селищною радою було винесене рішення № 303 "Про оформлення права приватної власності на квартири та житлові будинки" (далі - оспорюване рішення).

У оспорюваному рішенні зазначено наступне:

28.02.1994. організація орендарів Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства купила у Фонду комунального майна області майно цілісного майнового комплексу Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства, розташованого за адресою: смт. Решетилівка, вул. Великотирнівська, 4. Цей договір купівлі-продажу був посвідчений Решетилівською державною нотаріальною конторою, (реєстр № 475). На підставі цього договору фондом комунального майна було видано Свідоцтво № 40 на право власності на придбане майно.

Серед придбаного майна були два 4-х квартирних житлових будинків, 2-х квартирний житловий будинок, малосімейний гуртожиток.

Рішенням виконкому Решетилівської селищної ради № 227 від 27.04.2007. вищевказаним будинкам були привласнені нові юридичні адреси:

- с-ще Решетилівка, вул. Великотирнівська (8-ми квартирний малосімейний гуртожиток);

- с-ще Решетилівка, вул. Великотирнівська, 10-6 (4-х квартирний житловий будинок);

- с-ще Решетилівка, вул. Великотирнівська, 10-в (4-х квартирний житловий будинок);

- с-ще Решетилівка, вул. Великотирнівська, 14-а (2-х квартирний житловий будинок).

Акціонерне Решетилівське ремонтно-транспортне підприємство закритого типу є правонаступником прав і зобовязань Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства, майно якого викуплене організацією орендарів відповідно до договору купівлі-продажу від 28.02.1994.

Відповідно до п.п. 1-2 оспорюваного рішення, було зареєстровано право приватної власності, зокрема, на квартири №№ 2, 3, 4 в будинку 10-б по вул. Великотирнівській в селищі Решетилівка, 4-х квартирний І-поверховий будинок 10-в по вул. Великотирнівській в селищі Решетилівка, 2-х квартирний І-поверховий будинок 10-в по вул. Великотирнівській в селищі Решетилівка з видачею свідоцтва про право приватної власності на вказане майно за ТОВ Агротехсервіс.

Як зазначено в наданому позивачем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ТОВ Агротехсервіс зареєстроване право приватної власності:

- на двохквартирний житловий будинок по вул. Великотирнівській за № 14-а в смт. Решетилівка, згідно свідоцтва про право власності ЯЯЯ/371253 від 21.09.2007., виданого Решетилівською селищною радою;

- на чотирьохквартирний житловий будинок по вул. Великотирнівській за № 10-в в смт. Решетилівка, згідно свідоцтва про право власності ЯЯЯ/371249 від 21.09.2007, виданого Решетилівською селищною радою;

- на кв. № 2 в житловому будинку по вул. Великотирнівській за № 10-б в смт. Решетилівка згідно свідоцтва про право власності ЯЯЯ/371250 від 21.09.2007, виданого Решетилівською селищною радою;

- на кв. № 3 в житловому будинку по вул. Великотирнівській за № 10-б в смт. Решетилівка згідно свідоцтва про право власності ЯЯЯ/371251 від 21.09.2007, виданого Решетилівською селищною радою;

- на кв. № 4 в житловому будинку по вул. Великотирнівській за № 10-б в смт. Решетилівка згідно свідоцтва про право власності ЯЯЯ/371252 від 21.09.2007, виданого Решетилівською селищною радою.

Суд зробив висновок, що оспорюване позивачем рішення виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Полтавської області від 23.08.2007. № 303 "Про оформлення права приватної власності на квартири та житлові будинки" це акт ненормативного характеру, який за своїм змістом є актом одноразового застосування, що вичерпав свою дію, оскільки на його підставі за ТОВ "Агротехсервіс" було зареєстровано право власності на відповідне нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням господарського суду Полтавської області від 24.01.2017. по справі № 917/2102/16, судом по даній справі не встановлювалися.

Згідно ч. 1 ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Підпунктом 2 п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Оскільки спір щодо визнання незаконним та скасування рішення Виконкому Решетилівської селищної ради від 23.08.2007. № 303 "Про оформлення права приватної власності на квартири та житлові будинки" на підставі визнання недійсними п. 1.2. і п. 5.2. Договору купівлі-продажу від 28.02.1994. державного майна Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства, вирішено рішенням господарського суду Полтавської області від 24.01.2017. по справі № 917/2102/16, провадження у справі № 917/1838/17 в частині визнання незаконним та скасування рішення Виконкому Решетилівської селищної ради від 23.08.2007. № 303 "Про оформлення права приватної власності на квартири та житлові будинки" підлягає припиненню на підставі пп. 2 п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

При вирішенні інших позовних вимог (визнання права власності на спірне майно та визнання недійсними та скасування вищевказаних свідоцтв про право власності), суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 20 Господарського кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цими нормами також встановлений перелік способів захисту. Цей перелік не є вичерпним, однак у разі порушення цивільного права чи інтересу у позивача виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення. Тобто, позивач повинен обрати саме такий спосіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право людини на доступ до правосуддя, а у статті 13 вказаної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, а саме - особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Обраний спосіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці. Тобто, у кінцевому результаті він повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Вирішуючи спір, суд з'ясовує наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним в законодавстві. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Так, правові наслідки недійсності правочину передбачені ст. 216 ЦК України, згідно якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Визнання недійсним правочину, а по цій справі, пунктів правочину, не створюють для сторін тих прав та обов'язків, які вони мають встановлювати, а породжують наслідки, передбачені законом. Норма ч. 1 ст. 216 ЦК є імперативною.

У разі, якщо не були застосовані наслідки недійсності правочину при прийнятті рішення про визнання недійсним правочину чи його окремих пунктів, вимога, про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена самостійно (п. 2.13. Постанови Пленуму ВГСУ № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" (далі - Постанова Пленуму ВГСУ № 11).

Отже, реституція виступає наслідком факту визнання правочину недійсним і заходом, спрямованим на приведення майнового стану сторін недійсного правочину до початкового стану, який вони мали до вчинення правочину.

Саме реституція як спосіб захисту цивільного права (ч. 1 ст. 216 ЦК України) застосовується в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена стороні недійсного правочину (п. 10 Постанови Верховного суду України від 06.11.2009. № 9).

Таким чином, законодавством визначено, що реституція - основний наслідок недійсності правочинів та одночасно спеціальний зобовязальний спосіб захисту права власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобовязальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобовязальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобовязального права). Цей висновок зроблений Верховним судом України при аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ.

Отже, вимога позивача про визнання права власності за спірними правовідносинами є безпідставною.

Стосовно вимоги позивача про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно ТОВ "Агротехсервіс" від 21.09.2007р. серія ЯЯЯ № 371249, серія ЯЯЯ № 371250, серія ЯЯЯ № 371251, серія ЯЯЯ № 371252, серія ЯЯЯ № 371253, виданих Решетилівською селищною радою, то, як вірно було зазначено позивачем та представником третіх осіб, які не заявляли самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (пояснення вх. 15273 від 13.12.17) вказана вимога є похідною від вимоги про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Полтавської області від 23.08.2007р. № 303 "Про оформлення права приватної власності на квартири та житлові будинки".

Окрім цього, суд зазначає, що вищевказані свідоцтва про право власності не є правочином, а є документом, яким оформляється (підтверджується) право власності, його наслідком не є виникнення, зміна чи припинення правовідносин. Судовими рішенням № 917/2102/16 від 24.01.17 було встановлено, що рішення виконкому Решетилівської селищної ради щодо оформлення свідоцтв було прийнято у зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу від 28.02.1994р.

Отже, за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги про визнання права власності, визнання недійсними та скасування спірних свідоцтв, є неправомірними та не забезпечать реального захисту інтересів позивача.

Вказане також підтверджується тим, що відповідно до абзац 5 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, що кореспондується з п. 2.16. Постанови Пленума ВГСУ № 11 від 29.05.13 підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також для скасування попередньої реєстрації відповідно до ст. 19 (редакція чинна на момент прийняття постанов), ст. 27 (діюча редакція) Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, тобто саме внаслідок застосування такого способу захисту може бути захищене право, на порушення якого посилається позивач в позовній заяві.

Суд звертає увагу також на те, що в матеріалах справи є лист відповідача 3 - ТОВ "Агротехсервис" до позивача від 22.02.17 № 39 з вимогою про перерахування вартості житлових будинків, мотивуючи це прийняттям постанови Харківського апеляційного господарського суду по справі № 917/1071/15 від 06.10.2015. та відсутністю зобов'язань щодо безоплатної передачі майна; на який була отримана негативна відповідь.

Таким чином, позивачем не вірно обрані спосіби захисту порушеного права, в звязку з чим, позов в частині визнання права власності на спірне майно та визнання недійсними та скасування спірних свідоцтв визнається судом необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49 (ч. 2), 80 (п. 2, ч. 1), 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити в позові частково.

2. Припинити провадження у справі в частині визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Решетилівської селищної ради Полтавської області від 23.08.2007р. № 303 "Про оформлення права приватної власності на квартири та житлові будинки".

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.12.17.

Суддя О.С. Семчук