ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.12.2017 Справа № 905/3542/15

Позивач: Публічне акціонерне товариство ВТБ БАНК, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОСТАЛЬ, м. Курахове

про стягнення 3 757 486,60 дол. США.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: ОСОБА_1 гол. юр. за дов.

відповідача: не зяв.

Публічне акціонерне товариство ВТБ БАНК звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОСТАЛЬ 3 757 486,60 дол. США. заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом за період з 28.07.2014р. по 18.11.2015р.

В обґрунтування своїх позовних вимог банк посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе за кредитним договором №70 від 23.12.2010р. зобовязань.

Відповідач позов не визнав з посиланням на безпідставність нарахування процентів виходячи з процентної ставки в розмірі 13,5% у той час, як базова ставка встановлена у розмірі 9,5% річних.

Позивач у судовому засіданні 23.10.2017р. надав пояснення на заперечення відповідача, в яких зазначив, що:

- відповідно до п.3.1.1.2 договору №3 про внесення змін від 28.09.2011р., розмір процентів за користування кредитом збільшується на 1 процентний пункт зокрема, при невиконанні позичальником більше ніж на 5% умови, визначеної п.4.3.11.1 договору щодо проведення кредитових оборотів, при невиконанні позичальником більше ніж на 5% умови, визначеної п.4.3.11.4 договору щодо проведення операцій купівлі-продажу та конвертації валюти та при невиконанні позичальником не більше ніж однієї з умов, визначених зокрема, 4.3.12.6, 4.3.12,7 договору;

- 01.11.2013р. відповідачем в порушення умов п.4.3.12.7 договору було передано майно в заставу іншому банку, у звязку з чим процентна ставка збільшилась на 1%;

- 15.01.2014р. в порушення умов п.п.4.3.11.1, 4.3.11.4, відповідачем було зменшено обсяг щоквартальних загальних кредитових оборотів по поточних рахунках та зменшено обсяг операцій купівлі-продажу та конвертації валюти, що призвело до збільшення процентної ставки на 2% (по 1% за кожне порушення умов договору);

- 05.05.2014р. відповідачем в порушення п.4.3.12.6 договору отримано кредит без згоди позивача, що призвело до збільшення процентної ставки на 1%.

Відповідачем під час розгляду справи були подані клопотання про:

- зупинення провадження у справі у звязку із знаходженням у провадженні господарського суду м. Києва справи №910/16158/14 про стягнення з відповідача заборгованості і відсотків за договором кредиту №70 від 23.12.2010р.;

- зупинення провадження у справі у звязку із надходженням апеляційної скарги ТОВ «ЕЛЕКТРОСТАЛЬ» на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.10.2017р.

Клопотання судом не задоволені, оскільки:

- предметом справи №910/16158/14 є стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту №70 від 23.12.2010р. і відсотків за період до 28.07.2014р., , у той час як предметом даної справи є стягнення заборгованості тільки по процентам за користування кредитом, нарахованих за період з 28.07.2014р. по 18.11.2015р., тобто справи повязані між собою підставами виникнення, але їх предмети не повязані і не пересікаються між собою і дану справу можна розглянути до вирішення справи №910/16158/14 і навпаки (обидві справи можна розглядати окремо одна від одної);

- з формальної точки зору подання апеляційної чи касаційної скарг не є підставою для зупинення провадження у справі (відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України «господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом»).

Позивач у судовому засіданні 09.11.2017р. надав додаткові пояснення стосовно підвищення розміру процентної ставки, в яких зазначив, що у звязку з невиконанням відповідачем умов п.4.3.12.7 кредитного договору в частині передачі без письмової згоди банку належних позичальнику майнових прав у заставу ПАТ «Дельта Банк» в якості забезпечення виконання своїх зобовязань по договору кредитної лінії №ВКЛ-2017235/S-1 від 06.09.2013р., розмір базової процентної ставки було підвищено до 10,5%.

Що стосується підвищення розміру базової процентної ставки з 15.01.2014 до 12,5%, банком 15.01.2014 за вих. №292/1-2 направлено на адресу боржника лист, в якому повідомлено ТОВ «Електросталь» про порушення положень п.п. 4.3.11.1. 4.3.11.4. кредитного договору, а саме про те, що станом на 01.10.2013 року розмір кредитної заборгованості позичальника перед банком в загальній кредитній заборгованості позичальника перед всіма банками, де у позичальника відкриті рахунки (фактична заборгованість по всім видам кредитів в банках) складає 28,98%.

Відношення чистих кредитових оборотів, проведених за період з 01.10.2013 року по 31.12.2013 року по поточних рахунках, відкритих в ПАТ «ВТБ Банк», до загальних кредитових оборотів у всіх банківських установах складає 1,38%.

За період з 01.10.2013р. по 31.12.2013р. сума гривневого еквівалента від операцій купівлі-продажу та конвертації валюти в ПАТ «ВТБ БАНК» склала лише 1 364 033,59 грн., що менше суми 105 000 000,00 гр., визначеної п.4.3.11.4. Кредитного договору.

Розмір базової процентної ставки за користування кредитом з 01.05.2014 складає 13,5%. Так, банком 05.05.2014 за вих.№2905/1-2 на адресу боржника направлено лист про порушення відповідачем п.4.3.12.6. кредитного договору, а саме: згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №44118299 від 30.04.14 (Запис 11) ТОВ «Електросталь» укладено з ПАТ «Дельта Банк» договір застави №HKJI-2017235/1/S-1 від 30.01.2014, згідно якого в ПАТ «Дельта Банк» було надано в заставу обладнання на загальну суму 33 507 147,00 грн. за кредитним договором №НКЛ-2017235/1 від 30.01.2014р, укладеного з ТОВ «Електросталь», з кінцевим строком погашення 30.06.2015р. Тобто, зазначений кредит не є короткостроковим.

Листом від 06.08.2014 за вих. №5540/1-2 банк повідомив позичальника про те, що починаючи з 01.08.2014 розмір процентної ставки складає 11,5%, оскільки за результатами моніторингу за 2-й квартал 2014 року ТОВ «Електросталь» виконано умови, передбачені п.п. 4.3.12.6 та 4.3.12.7.

Починаючи з 29.12.2014 розмір базової процентної ставки складає 12,5%, про що банком повідомлено боржника листом від 29.12.2014 вих. №10458/1-2, зі змісту якого вбачається, що 27.12.2014 закінчився термін дії договорів страхування заставного майна, а саме - договір добровільного страхування заставленого майна юридичних осіб №11/1140658/0502/13 від 27.12.2013, укладений з ТОВ «Електросталь». Нових договорів страхування заставного майна, в порушення вимог п. 4.3.2. кредитного договору, позичальник банку не надав.

У подальшому з 01.03.2015 розмір базової процентної ставки складає 13,5%. При цьому ПАТ «ВТБ Банк» 02.03.2015 направлено за вих. №1917/1-2 лист на адресу боржника про порушення п.4.3.12.4. щодо виявлення факту надання позичальником фінансової допомоги ПП «Український продукт» в сумі 22 300 000 грн. без згоди банку.

За приписами п.3.1.1. кредитного договору, в редакції договору №2 про внесення змін від 07.04.2011, при умові дії підвищеного розміру процентів за користування кредитом за порушення умов, визначених п.п. 4.3.12.1, 4.3.12.4., 4.3.12.5, 4.3.12.6., 4.3.12.7., 4.3.12.8, 4.3.16., 4.3.17. кредитного договору та у випадку повторного порушення вказаних умов, розмір процентів за користування кредитом не збільшується.

Банком підвищувалась відсоткова ставка за кредитним договором за порушення вимог п. 4.3.12.7 з 01.11.2013, п. 4.3.11.1 та п. 4.3.11.4 з 15.01.2014, п. 4.3.12.6 з 01.05.2014, п. 4.3.2 з 29.12.2014, п. 4.3.12.4. з 01.03.2015, тобто ПАТ «ВТБ Банк» при збільшенні розміру процентної ставки не застосовувало ті ж самі умови договору.

Відповідач у судовому засіданні 16.11.2017р. надав відзив на позовну заяву, яким заперечив правомірність підвищення позивачем розміру відсотків за користування кредитом з посиланням, зокрема, на наступне:

1) Щодо підвищення процентної ставки на 1% з 01.11.2013р.

В обґрунтування наведеного підвищення позивач посилається на витяг від 31.10.2013р., проте його роздруківка (том 2, аркуші справи 202-226) не відповідає приписам ст.36 ГПК України, відповідно до якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Більше того, вказаний витяг не містить підпису особи, яка його сформувала (ОСОБА_2М.), хоча бланк містить поле для відповідного реквізиту. Отже, позивачем не доведено належними га допустимими доказами в розумінні ст. 34 ГПК України правомірність та обґрунтованість процентної ставки на 1% з 01.11.2013р.

2) Щодо підвищення процентної ставки на 2% з 15.01.2014р.

В обґрунтування наведеного підвищення банк посилається на порушення позичальником обовязків, передбачених п.п. 4.3.11.1 та 4.3.11.4 кредитного договору. Жодного доказу в підтвердження наведеного позивачем до матеріалів справи не додано.

3) Щодо підвищення процентної ставки на 1% з 01.05.2014р. |

В обґрунтування наведеного підвищення позивач посилається на витяг від 30.04.2014р., проте його роздруківка (том 2, аркуші справи 230-250; том 3 аркуші справи 1-6) не відповідає приписам ст. 36 ГПК України, оскільки не є ані оригіналом, ані належним чином засвідченою копією, а також не містить підпису особи, яка сформувала витяг (ОСОБА_3С.). хоча бланк містить поле для відповідного реквізиту. Окрім того, копія відповідного кредитного договору в матеріалах справи відсутня, а наданий витяг може свідчити тільки про реєстрацію ПАТ «Дельта Банк» певного обтяження та не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору, оскільки відповідно до ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача та у відповідності до ст. 12 вказаного закону має єдиний правовий наслідок - надання відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, але ж ніяк не підтвердження укладення кредитного договору.

4) Щодо підвищення процентної ставки на 1% з 29.12.2014р.

В обґрунтування наведеного підвищення позивач стверджує про порушення відповідачем обовязків, покладених п.п. 4.3.2 кредитного договору щодо укладення договору страхування майна. Відсутність відповідного договору обґрунтовується загостренням суспільно-політичної ситуації наприкінці 2014 року, можливістю розповсюдження бойових дій, в тому числі і на м. Курахове, що підвищувало ризики знищення майна та ставало підставою для відмови страховими компаніями в укладенні договорів страхування майна.

5) Щодо підвищення процентної ставки на 1% з 01.03.2015р.

В обґрунтування наведеного підвищення позивач стверджує про порушення відповідачем обовязків, покладених п.п. 4.3.12.4 кредитного договору, а саме - нібито надання фінансової допомоги ПП «Український продукт» на суму 22 300 000,00 грн. без згоди банку. Жодного доказу в підтвердження наведеного позивачем до матеріалів справи не надано. Відповідно до відомостей ЄДРПЮОФОПГО в Україні є лише одне підприємство з такою назвою - ідентифікаційний код 32302114, місцезнаходження 03087, м. Київ, вул. Єреванська, будинок 14-Б, яке припинено 23.10.2013р.; номер запису: 0002163, але з ним у ТОВ «Електросталь» ніколи не було жодних правовідносин, що повністю спростовує твердження позивача.

6) Відповідно до положень пункту 3.1.1.2 кредитного договору, сторони домовились про наступне: «При умові дії підвищеного розміру процентів за користування кредитом за порушення умов, визначених п.п. 4.3.12.1, .4.3.12.4, 4.3.12.5, 4.3.12.6, 4.3,12.7, 4.3.12.7, 4.3.12.8, 4.3.16., 4.3.17 цього договору та у випадку повторного порушення вказаних умов, розмір процентів за користування кредитом не збільшується». В період дії кредитного договору позивачем збільшувалась процентна ставка за порушення наступних пунктів кредитного договору:

- п. 4.3.12.7 (з 01.11.2013р.):

- п.п. 4.3.11,1, 4.3.11.4 (з 15.01.2014р.);

- п. 4.3.12.6 (з 01.05.2014р.);

- п. 4.3.2 (з 29.12.2014р.);

- п. 4.3.12.4 (з 01.03.2015p.).

Оскільки позивачем вже збільшувалась відсоткова ставка на підставі п. 4.3.12.7, то подальше збільшення на підставі пункту 4.3.12.6 є таким, що не відповідає умовам договору, виходячи з зазначення «умов» в множині, а не в однині, або «будь-якої зі вказаних умов» тощо. До аналогічного висновку вже доходив Вищий господарський суд України в постанові від 18.02.2015р. у справі №910/16158/14: «...відповідно до абз. 5 пп. 3.1.1. Кредитного договору при умові дії підвищеного розміру процентів за користування кредитом за порушення умов, визначених п.п. 4.3.12.1., 4.3.12.4., 4.3.12 5., 4.3.12.6., 4.3.127., 4.3.12.8., 4.3.16., 4.3.17. цього Договору та у випадку повторного порушення вказаних умов, розмір процентів за користування кредитом не збільшується. Суди попередніх інстанцій помилково не звернули увагу, що листом № 8162-1/1-2 від 01.11.2013 р. позивач вже збільшував РОЗМІР процентів за порушення підпункту 4.3.12.7. Кредитного договору, що виключає повторне збільшення процентної ставки відповідно до умов Договору...». Як неодноразово звертав увагу в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини - рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення від 28.11.1999р. у справі «Брумареску проти Румунії», рішення від 09.11.2004р. у справі "Науменко проти України", рішення від 25.07.2002р. у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України та ін.). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

7) Розрахунок банку щодо нарахування процентів (том 1, аркуш справи 98) не відповідає дійсності, а саме:

ь період 28.07.2014р. - 31.07.2014р. (4 дні): 0,135 / 365 * 4 * 22 398 917,8 = $33 138,13 (в розрахунку банку $33 598,37);

ь період 01.08.2014р. - 24.08.2014р. (24 дні): 0,115 / 365 * 24 * 22 398 917,8 = $169 372,64 (в розрахунку банку $171 725,04);

ь період 25.08.2014р. - 31.08.2014р. (7 днів): 0,115 / 365 * 7 * 22 398 917,8 = $49 400,36 (в розрахунку банку $50 086,47).

Аналогічна невідповідність розрахунку має місце і у всіх подальших періодах.

Відповідач під час розгляду справи пояснив, що погашення тіла кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами у спірний період не було.

Позивачем у судовому засіданні 09.11.2017р. подана заява про забезпечення позову з підстав того, що відповідач:

- зловживаючи своїми правами, наданими їм господарським процесуальним законодавством, затягує розгляд справи і вирішення спору по суті;

- не здійснює платежі за кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.66 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. З огляду на зазначене, господарський суд вважає, що наведені позивачем підстави не можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, а отже, клопотання позивача судом залишене без задоволення.

Відповідачем в судовому засіданні 09.11.2017р. заявлене усне клопотання про залучення поручителя, Публічне акціонерне товариство «Донецький металопрокатний завод», до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Клопотання судом не задоволене, оскільки відповідач не надав ніяких документів щодо заявленого клопотання і не пояснив, яким чином рішення по цій справі вплине на права і обовязки Публічного акціонерного товариства «Донецький металопрокатний завод» щодо ТОВ «ЕЛЕКТРОСТАЛЬ».

Позивачем 27.11.2017р. повторно подана заява про забезпечення позову, яка була оголошена у судовому засіданні 30.11.2017р., з підстав того, що відповідач:

- зловживаючи своїми правами, наданими їм господарським процесуальним законодавством, затягує розгляд справи і вирішення спору по суті;

- не здійснює платежі за кредитним договором (спірну суму мав сплатити ще в листопаді 2015 року);

- надає матеріальну допомогу іншим юридичним особам, що фактично є виведенням фінансових ресурсів з рахунків підприємства.

Відповідач заперечив проти задоволення клопотання банку і заявив, що підприємство є працюючим, задоволення клопотання позивача може призвести до негативних наслідків у діяльності підприємства.

Відповідно до ч.1 ст.66 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. З огляду на зазначене, господарський суд вважає, що наведені позивачем підстави не можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, а отже, повторне клопотання позивача судом залишене без задоволення.

На підтвердження правомірності підвищення процентної ставки за спірним договором позивачем у судовому засіданні 30.11.2017р. надані оригінали документів (для огляду), копії яких були надані від час розгляду справи. Одночасно ним були надані додаткові документи, які судом долучені до матеріалів справи.

Відповідач визнав достовірність наданих позивачем документів, так само як погодився і з його розрахунком відсотків за користування кредитом за період з 28.07.2014р. по 18.11.2015р., повторно зазначивши, що оскільки позивачем вже збільшувалась відсоткова ставка на підставі п. 4.3.12.7, то подальше збільшення на підставі пункту 4.3.12.6 є таким, що не відповідає умовам договору, виходячи з зазначення «умов» в множині, а не в однині, або «будь-якої зі вказаних умов» тощо.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 30.11.2017р. до 11.12.2017р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

23.12.2010р. між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОСТАЛЬ» (позичальник) був укладений договір №70, пунктом 1.1 якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 30 000 000,00 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит не пізніше 22.12.2013р., а також сплатити плату за кредит та виконати інші зобовязання у повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором.

Відповідно до п.1.1.1 договору сторони узгодили графік надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії в межах ліміту кредитування, починаючи з 23.12.2010р. по 22.12.2013р.

Також сторони узгодили графік погашення кредиту, виклавши його в п.1.1.2 договору, відповідно до якого останнім днем погашення вказаного кредиту є 22.12.2013р. Так, позичальник зобов'язався повернути кредит відповідно до такого графіка (на обумовлену дату у користуванні позичальника мала залишатись визначена сторонами сума):

31.12.2012 р. - 29 166 667 доларів США;

31.01.2013 р. - 28 333 333 доларів США;

28.02.2013 р. - 27 500 000 доларів США;

31.03.2013 р. - 26 666 667 доларів США;

30.04.2013 р. - 25 833 333 доларів США;

31.05.2013 р. - 25 000 000 доларів США;

30.06.2013 р. - 24 166 667 доларів США;

31.07.2013 р. - 23 333 333 доларів США;

31.08.2013 р. - 22 500 000 доларів США;

30.09.2013 р. - 21 666 667 доларів США;

31.10.2013 р. - 20 833 333 доларів США;

30.11.2013 р. - 20 000 000 доларів США;

22.12.2013 р. - 0,00 доларів США.

Будь-яка заборгованість позичальника за кредитом, що перевищує визначену на відповідну дату суму кредиту вважається простроченою заборгованістю.

Розділом 2 договору сторони узгодили порядок надання та повернення кредиту, зокрема п.2.1 договору передбачено, що надання кредиту позичальнику здійснюється у безготівковій форі на підставі письмової заявки позичальника за формою додатку №1 в межах ліміту кредитування, що діє на дату подання заявки, шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника за умови виконання позичальником своїх зобовязань у повному обсязі та додержання всіх умов надання кредиту, встановлених цим договором.

Розділом 3 договору сторони узгодили порядок плати за кредит, порядок нарахування та сплати. Зокрема, п.3.1 договору сторони встановили, що базовий розмір процентів за користування кредитом встановлюється у розмірі 10,0% річних.

Договором №3 від 28.09.2011р. про внесення змін до основного договору, сторони змінили розмір процентної ставки, визначений п.3.1 договору та встановили його у розмірі 9,5% річних (п.3.1.1.1 договору про внесення змін).

Окрім того, сторони встановили, що розмір процентів за користування кредитом збільшується на 1 процентний пункт, зокрема у разі:

- невиконання позичальником умов, визначених п.п. 4.3.2, 4.3.22 договору;

- невиконання позичальником більше ніж на 5% умови, визначеної п.4.3.11.1 договору щодо проведення кредитових оборотів;

- невиконання позичальником більше ніж на 5% умови, визначеної п.4.3.11.4 договору щодо проведення операцій купівлі-продажу та конвертації валюти;

- невиконання позичальником не більше ніж однієї з умов, визначених зокрема, п.п. 4.3.12.6, 4.3.12,7 договору.

Також сторони погодили, що при умові дії підвищеного розміру процентів за користування кредитом за порушення умов, визначених п.п.4.3.12.1, 4.3.12.4, 4.3.12.5, 4.3.12.6, 4.3.12.7, 4.3.12.8, 4.3.16, 4.3.17 цього договору та у випадку повторного порушення вказаних умов, розмір процентів за користування кредитом не збільшується.

Так, п. 4.3.11.1 договору з метою мінімізації ризиків банку, пов'язаних з необхідністю здійснення аналізу певного спектру фінансових показників позичальника, а також наявністю грошових коштів для здійснення прав банку у випадку порушення позичальником певних умов кредитного договору, передбачений обовязок позичальника з 01.01.2011р. забезпечити проведення в банку щоквартальних загальних кредитових оборотів по поточних рахунках, відкритих в банку в сумі, що дорівнює загальним кредитовим оборотами позичальника у всіх банках за квартал, що передує кварталу, за який здійснюється моніторинг, пропорційно розміру кредитної заборгованості позичальника перед банком в загальній кредитній заборгованості позичальника перед іншими банками, де у позичальника відкриті рахунки станом на перше число кварталу, за який проводиться моніторинг, та забезпечувати розмір таких кредитових оборотів у вищезазначеному обсязі протягом строку дії цього договору. Моніторинг виконання підпункту 4.3.11.1 пункту 4.3 кредитного договору проводиться не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, наступного за звітним кварталом. Під щоквартальним загальним кредитовим оборотом у кредитному договорі розмінюється сумарний обсяг коштів, що надійшли на поточні рахунки позичальника в банку протягом кожного розрахункового кварталу (підпункт 4.3.11.1 пункту 4.3 кредитного договору).

Згідно п.4.3.11.4 позичальник зобовязаний забезпечити щоквартально, починаючи з 01.01.2011р проведення операцій купівлі-продажу та конвертації валюти в банку щоквартально на суму не менше еквівалента 105 000 000,00гн. за курсом НБУ станом на перше число місяця наступного за звітним кварталом, в якому проводиться моніторинг, та забезпечити проведення операцій купівлі-продажу та конвертації валюти в банку, у вказаному обсязі протягом строку дії цього договору.

Протягом дії кредитного договору позичальник зобов'язаний без письмової згоди банку не вчиняти вказаних нижче дій та забезпечити не вчинення таких дій поручителем як, зокрема, не приймати рішення стосовно ліквідації (припинення) юридичної особи позичальника та поручителя шляхом злиття, приєднання, розподілу або перетворення, крім випадків приведення господарсько-правової форми товариства до вимог чинного законодавства України. Моніторинг виконання умов виконується щоквартально на підставі довідки про установчі документи та органи управління (додаток № 4 до кредитного договору) (підпункт 4.3.12.2 пункту 4.3 кредитного договору).

Згідно п.4.3.12.6 позичальник зобовязаний не отримувати/не залучати кредити та позики в будь-яких видах, за виключенням короткострокових кредитів (строк дії такого кредитного договору не повинен перевищувати один рік), загальна сума яких не повинна перевищувати 1 000 000,00 доларів США по курсу НБУ на дату укладення таких договорів.

Відповідно до п.4.3.12.7 договору, позичальник зобовязаний не надавати майно та/або майнові права, що належать позичальнику або поручителю, на праві власності в заставу та/або в іпотеку, за виключенням раніше укладених договорів, перелік яких вказаний в додатку №6 до цього договору.

Несприятливою подією вважається, зокрема, невиконання та/або неналежне виконання позичальником зобов'язань за договором чи за будь-якими іншими договорами, укладеними з банком (пункт 5.1 кредитного договору).

У випадку виникнення будь-якої несприятливої події банк набуває право відкликати власні зобов'язання з кредитування за договором та/або вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальнику кредит, а позичальник зобов'язаний, незважаючи на положення підпункту 1.1.2 пункту 1.1 кредитного договору, виконати таку вимогу банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями (окрім комісії за дострокове розірвання кредитного договору), що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно з умовами кредитного договору, в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги. У разі невиконання позичальником зазначеної вимоги банк має право здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків позичальника в порядку, встановленому підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 кредитного договору, для погашення боргового зобов'язання позичальника, а також вчиняти всі інші дії щодо стягнення заборгованості згідно з чинним законодавством України (пункт 5.2 кредитного договору).

Кредитний договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань у повному обсязі (пункт 9.4 кредитного договору).

Сторонами було укладено договори про внесення змін до кредитного договору, а саме: від 04.02.2011 № 1, від 07.04.2011 № 2, від 28.09.2011 №3 та від 20.12.2012 № 4.

Сторони погодили, що нарахування процентів здійснюється позичальником у валюті кредиту на суму заборгованості за кредитом за весь час користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту по день, що передує дню повного його погашення із розрахунку факт/360 (п.3.1.2 договору).

Відповідно до п.3.1.3 договору, сплата процентів здійснюється позичальником у валюті кредиту на рахунок обліку/сплати процентів, визначений п.10.1 цього договору у наступному порядку:

- щомісячно з 25 числа кожного місяця, але не пізніше останнього банківського дня того ж місяця включно проценти, нараховані відповідно до п.3.1.2 договору;

- в день повного повернення заборгованості за кредитом.

ТОВ «Електросталь» подано банку заявки від 24.12.2010р. та від 27.12.2010р. про надання кредитних коштів, в яких відповідач просив позивача перерахувати грошові кошти згідно з кредитним договором у сумі 21 300 000 доларі США та 8 700 000 доларів США на поточний рахунок ТОВ «Електросталь».

ПАТ "ВТБ Банк" належним чином виконав свої договірні зобов'язання за кредитним договором №70 та надав ТОВ «Електросталь» грошові кошти (кредит) у сумі 30 000 000 доларів США, що останнім не заперечується і підтверджується платіжними дорученнями від 24.12.2010р. №32582387 на суму 21 300 000 доларів США та від 28.12.2010р. №32582367 на суму 8 700 000 доларів США. Крім того, перерахування позивачем грошових коштів підтверджується банківськими виписками по рахунках обліку кредитної заборгованості банка.

У звязку з невиконанням відповідачем умов п.4.3.12.7 кредитного договору в частині передачі без письмової згоди банку належних позичальнику майнових прав у заставу ПАТ «Дельта Банк» в якості забезпечення виконання своїх зобовязань по договору кредитної лінії №ВКЛ-2017235/S-1 від 06.09.2013р., розмір базової процентної ставки з 01.11.2013р. було підвищено до 10,5%.

Що стосується підвищення розміру базової процентної ставки до 12,5%, з 15.01.2014р., банком 15.01.2014р. за вих. №292/1-2 направлено на адресу відповідача лист, в якому повідомлено ТОВ «Електросталь» про порушення положень пунктів 4.3.11.1. і 4.3.11.4. кредитного договору, а саме про те, що станом на 01.10.2013 року розмір кредитної заборгованості позичальника перед банком в загальній кредитній заборгованості позичальника перед всіма банками, де у позичальника відкриті рахунки (фактична заборгованість по всім видам кредитів в банках) складає 28,98%. Відношення чистих кредитових оборотів, проведених за період з 01.10.2013 року по 31.12.2013 року по поточних рахунках, відкритих в ПАТ «ВТБ Банк», до загальних кредитових оборотів у всіх банківських установах становило 1,38%. За період з 01.10.2013р. по 31.12.2013р. сума гривневого еквівалента від операцій купівлі-продажу та конвертації валюти в ПАТ «ВТБ БАНК» склала лише 1 364 033,59 грн., що менше суми 105 000 000,00 грн., визначеної п.4.3.11.4. кредитного договору.

Розмір базової процентної ставки за користування кредитом з 01.05.2014р. було підвищено до 13,5%. Так, банком 05.05.2014 за вих.№2905/1-2 на адресу боржника був направлений лист про порушення відповідачем п.4.3.12.6. кредитного договору, а саме: згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №44118299 від 30.04.14 (Запис 11) ТОВ «Електросталь» укладено з ПАТ «Дельта Банк» договір застави №HKJI-2017235/1/S-1 від 30.01.2014, згідно якого в ПАТ «Дельта Банк» було надано в заставу обладнання на загальну суму 33 507 147,00 грн. за кредитним договором №НКЛ-2017235/1 від 30.01.2014р, укладеного з ТОВ «Електросталь», з кінцевим строком погашення 30.06.2015р. Тобто, зазначений кредит не є короткостроковим.

Листом від 06.08.2014р. за вих. №5540/1-2 банк повідомив позичальника про те, що починаючи з 01.08.2014р. розмір процентної ставки знижено до 11,5%, оскільки за результатами моніторингу за 2-й квартал 2014 року ТОВ «Електросталь» виконано умови, передбачені п.п. 4.3.12.6 та 4.3.12.7 кредитного договору.

Починаючи з 29.12.2014р. розмір базової процентної ставки було підвищено до 12,5%, про що банк повідомив боржника листом від 29.12.2014 вих. №10458/1-2, зі змісту якого вбачається, що 27.12.2014 закінчився термін дії договорів страхування заставного майна, а саме - договір добровільного страхування заставленого майна юридичних осіб №11/1140658/0502/13 від 27.12.2013, укладений з ТОВ «Електросталь». Нових договорів страхування заставного майна, в порушення вимог п.4.3.2. кредитного договору, позичальник банку не надав.

У подальшому, з 01.03.2015р. розмір базової процентної ставки було підвищено до 13,5%. При цьому 02.03.2015р. за вих. №1917/1-2 ПАТ «ВТБ Банк» був направлений на адресу боржника лист про порушення п.4.3.12.4. щодо виявлення факту надання позичальником фінансової допомоги іншій юридичній особі у сумі 22 300 000 грн. без згоди банку.

В порушення умов договору, відповідачем повернення кредитних коштів і сплата відсотків за користування кредитом за період з 28.07.2014р. по 18.11.2015р. в обумовлені строки не здійснювались, у звязку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3 757 486,60дол. США.

На час розгляду справи заборгованість щодо сплати відсотків за користування кредитом у спірний період у розмірі 3 757 486,60дол. США. відповідачем не погашена, доказів зворотного до суду надано не було.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є кредитним договором;

· ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти;

· згідно ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (параграф 1 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

· ст.1046 Цивільного кодексу України (параграф 1 глави 71 ЦК України) передбачено: «За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.»;

· позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України);

· позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

· відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу;

· згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору;

· ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

· відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом,

господарський суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача у частині щодо того, що оскільки позивачем вже збільшувалась відсоткова ставка на підставі п. 4.3.12.7, то подальше збільшення на підставі пункту 4.3.12.6 є таким, що не відповідає умовам договору, виходячи з зазначення «умов» в множині, а не в однині, або «будь-якої зі вказаних умов» тощо, суд вважає безпідставним, так як банком відсоткова ставка за кредитним договором у період з 01.11.2013р. до 28.07.2014р. збільшувалась за порушення різних пунктів (вимог) договору, а саме: п.4.3.12.7 з 01.11.2013р., п.4.3.11.1 та п. 4.3.11.4 з 15.01.2014р., п. 4.3.12.6 з 01.05.2014р., п. 4.3.2 з 29.12.2014р., п. 4.3.12.4. з 01.03.2015р., тобто ПАТ «ВТБ Банк» при збільшенні розміру процентної ставки не застосовувало ті ж самі умови договору і, як наслідок, відсутні підстави вважати, що мало місце повторне порушення умов кредитного договору і банк не мав права підвищувати відсоткову ставку.

Посилання відповідача на постанову Вищого господарського суду України від 18.02.2015р. у справі №910/16158/14, у якій зокрема зазначено наступне: «...відповідно до абз. 5 пп. 3.1.1. Кредитного договору при умові дії підвищеного розміру процентів за користування кредитом за порушення умов, визначених п.п. 4.3.12.1., 4.3.12.4., 4.3.12 5., 4.3.12.6., 4.3.127., 4.3.12.8., 4.3.16., 4.3.17. цього Договору та у випадку повторного порушення вказаних умов, розмір процентів за користування кредитом не збільшується. Суди попередніх інстанцій помилково не звернули увагу, що листом № 8162-1/1-2 від 01.11.2013 р. позивач вже збільшував розмір процентів за порушення підпункту 4.3.12.7. Кредитного договору, що виключає повторне збільшення процентної ставки відповідно до умов Договору...», господарський суд вважає безпідставним, оскільки:

- цією постановою розгляд справи не закінчився;

- у постанові ВГСУ зробив свій висновок, який відповідно до чинного господарського процесуального законодавства не є обовязковим для інших судів. Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України тільки «обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 612, 1048. 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОСТАЛЬ» (85612, Донецька область, Марїнський район, м. Курахове, Промислова зона, 70, код ЄДРЮФОП 32582387) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (01004, м. Київ, ОСОБА_4Швченко/вул.Пушкінська, 8/26, код ЄДРЮФОП 14359319) 3 757 486,60дол. США. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 182 700,00грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 18.12.2017р.

Надруковано примірників:

1 - до справи;

1 - позивачу;

1 - відповідачу