ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Справа № 911/835/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О.-головуючого (доповідач), Карабаня В.Я., Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги
Приватного підприємства "Столичні будинки"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2017
у справі№ 911/835/17 Господарського суду Київської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
доПриватного підприємства "Столичні будинки"
простягнення 197280,78 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися,

від відповідачів: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства "Столичні будинки" про стягнення 197280,78 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.07.2017 у справі № 911/835/17 (суддя Карпечкін Т.П.) зупинено провадження у справі № 911/835/17 до остаточного вирішення спору у пов'язаній справі Господарського суду Київської області № 911/829/17, зобов'язано сторін повідомити суду про результат вирішення спору у справі Господарського суду Київської області № 911/829/17.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 у справі № 911/835/17 (у складі колегії суддів: Скрипки І.М.-головуючого, Тищенко А.І., Гончарова С.А.) скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 03.07.2017 у справі № 911/835/17 про зупинення провадження, а матеріали справи № 911/835/17 повернуто до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 у справі № 911/835/17, Приватне підприємство "Столичні будинки" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просять постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 у справі № 911/835/17 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

У касаційній скарзі заявник посилається на недотримання судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суди встановили, що в провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/835/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Приватного підприємства "Столичні будинки" про стягнення 197280,78 грн.

Позов у справі № 911/835/17 подано про стягнення заборгованості за угодою № Р510345-10/15 від 23.10.2015 про реструктуризацію заборгованості за договором № 510345 від 04.02.2014 на постачання теплової енергії у гарячій воді.

В ході розгляду спору відповідач надав відзив, в якому щодо позову заперечував, зазначаючи, що з огляду на умови основного договору № 510345 від 04.02.2014 на постачання теплової енергії у гарячій воді, заборгованість, за яким реструктуризовано за угодою № Р510345-10/15 від 23.10.2015 зобов'язання в межах обумовленого договором періоду відповідачем виконані в повному обсязі. Відповідач заперечував про наявність у нього зобов'язань щодо оплати послуг з постачання теплової енергії у гарячій воді поза межами договору № 510345 від 04.02.2014. Зокрема, зазначав, що він не є безпосереднім споживачем відповідних послуг, договір № 510345 від 04.02.2014 укладався щодо тимчасового отримання послуг на житловий будинок, тому не буде нести відповідальності за поставлені на відповідний будинок послуги поза домовленостей, обумовлених тимчасовим договором № 510345 від 04.02.2014.

Суд апеляційної інстанції встановив, що в провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/829/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Приватного підприємства "Столичні будинки" про стягнення 680946,20 грн., з яких заявлено до стягнення 583076,82 грн. заборгованості за постачання теплової енергії за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року за договором № 510345 від 04.02.2014.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.05.2017 у справі № 911/829/17 позовні вимоги задоволено. Рішення суду не набрало законної сили у зв'язку з його оскарженням в апеляційному порядку і на даний час справа № 911/829/17 перебуває на оскарженні в Київському апеляційному господарському суді.

Зупиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що питання наявності основного зобов'язання, реструктуризовану частину якого заявлено до стягнення у справі № 911/835/17 вирішується у справі № 911/829/17.

Суди встановили, що угода не породжує самостійного зобов'язання, а фактично врегульовує порядок та строки виконання зобов'язання з оплати за договором № 510345 від 04.02.2014, умови такої угоди мають враховуватись під час вирішення спору про виконання основного зобов'язання, і в разі задоволення позову у справі № 911/829/17 відповідні зобов'язання мають виконуватись відповідно до судового рішення.

Одночасне стягнення заборгованості у справі (її частини) призведе до подвійного стягнення заборгованості (її частини).

Суд апеляційної інстанції правомірно не погодився з такими висновками місцевого господарського суду, вважає їх помилковими, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду; одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таким чином метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовні та встановлені у даному процесі, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Сама по собі взаємопов'язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі.

Зупиняючи провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі № 11/829/17, Господарський суд Київської області вказує: з матеріалів справи № 911/835/17 вбачається, що заявлена до стягнення заборгованість за угодою є реструктуризованою заборгованістю за договором № 510345 від 04.02.2014 за період жовтень 2015 року січень 2016 року; заявлена до стягнення у справі № 911/829/17 загальна сума заборгованості за договором № 510345 від 04.02.2014".

Висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки позивач подав суду пояснення та розгорнуту таблицю основного боргу за угодою № Р510345-10/15 про реструктуризацію заборгованості за договором № 510345 від 04.02.2014 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - угода), в яких зазначено, що заборгованість у сумі 530000,00 грн. за угодою виникла за період з лютого 2014 по травень 2015.

Позивач подав документи на підтвердження такої заборгованості, а саме: акти приймання передачі товарної продукції, акти звірки розрахунків, копії відомостей обліку споживання теплової енергії, копії банківських виписок за вказаний період.

З угоди № Р510345-10/15 від 23.10.2015 про реструктуризацію заборгованості вбачається, що відповідач визнав і підтвердив заборгованість за договором від 04.02.2014 № 510345 станом на 01.10.2015 в сумі 530000,00 грн. з ПДВ.

Заявлені до стягнення у справі № 911/837/17 160000, 00 грн. реструктуризованої заборгованості відповідно до графіку оплат є боргом, що виник станом на 01.10.2015.

Відповідно до розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, нараховані на реструктуризовану суму боргу, що не вчасно сплачена відповідачем.

У справі №911/829/17 заявлено до стягнення 583076, 82 грн. заборгованості, що виникла за інший період з 01.10.2015 по 01.02.2017 за вказаним договором, та нараховані 3% річних та інфляційні втрати на вказану суму заборгованості.

Суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що у справах № 911/829/17 та № 911/835/17 різні предмети та підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом позову у справі № 911/835/17 є заборгованість за угодою № Р510345-10/15 про реструктуризацію заборгованості за договором № 510345 від 04.02.2014, яка виникла на 01.10.2015 і становить 160000,00 грн., а підставою позову є неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за вказаною угодою.

Предметом позову у справі № 910/829/17 є заборгованість за договором № 510345 від 04.02.2014 за період з 01.10.2015 по 01.02.2017, яка становить 583076,82 грн., а підставою позову є неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № 510345 від 04.02.2014.

З викладеного вбачається, що обставини, на які посилається суд першої інстанції при зупиненні провадження, що унеможливлюють розгляд справи № 911/835/17 такими за своєю суттю не є, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 910/829/17, місцевий господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи № 911/835/17.

У разі зупинення провадження у справі за відсутності достатніх підстав, передбачених ч. 1 ст. 79 ГПК України будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Зважаючи на викладені обставини справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що ухвала Господарського суду Київської області від 03.07.2017р. про зупинення провадження у справі №911/835/17 підлягає скасуванню з направленням справи № 911/835/17 до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду по суті.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення;

3) скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції;

4) скасувати рішення першої інстанції, постанову апеляційної інстанції повністю або частково і припинити провадження у справі чи залишити позов без розгляду повністю або частково;

5) змінити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції;

6) залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Відповідно до ст. 11113 Господарського процесуального кодексу ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу.

Касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

У випадках скасування касаційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або про залишення без розгляду заяви у провадженні у справі про банкрутство, справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 у справі № 911/835/17 Господарського суду Київської області прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Безпідставне посилання заявника касаційної скарги про неповідомлення відповідача про час і місце розгляду на 31.07.2017 об 11:30, оскільки ухвала Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 про прийняття апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до провадження та призначення справи № 911/835/17 до розгляду на 31.07.2017 надіслана судом 27.07.2017.

Інші доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими, і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Таким чином постанова Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 у справі № 911/835/17 Господарського суду Київської області підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Столичні будинки" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 у справі № 911/835/17 Господарського суду Київської області залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 у справі № 911/835/17 Господарського суду Київської області залишити без змін.

Головуючий, суддя:Корнілова Ж. О.
Судді:Карабань В.Я.
Нєсвєтова Н.М.