РІШЕННЯ

14 грудня 2017 рокуСправа № 921/328/17-г/7

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Біопрепарат" тупик Автопарківський, б. 5, м. Глобине, Глобинський район, Полтавська область, 39001

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормтрейд", с. Мишковичі, Тернопільський район, Тернопільська область, 47732

про cтягнення 472 000,00 грн.

За участю представника позивача ОСОБА_1, №1207/1Б від 12.07.2017р.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Біопрепарат" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормтрейд" про стягнення 472 000,00 грн. заборгованості за сою, поставлену згідно видаткових накладних №П-0000439 від 07.12.2016р. та №П-0000447 від 12.12.2016р.

Ухвалою суду від 31.05.2017р. порушено провадження у справі, призначено розгляд справи на 20.06.2017р.

Ухвалами суду від 20.06.2017р. та 14.07.2017р. розгляд справи відкладався до 14.07.2017р. та 31.07.2017р. відповідно, для надання можливості сторонам подати витребувані судом матеріали.

Ухвалою суду від 31.07.2017р. зупинено провадження у справі №921/328/17-г/7 до набрання законної сили рішенням господарського суду Полтавської області у взаємоповязаній справі №917/1219/17 за позовом ТОВ "Комбікормтрейд" до ТОВ "Виробнича компанія "Біопрепарат" про визнання недійсним Договору поставки №161125/1Б від 25.11.2016р., на підставі якого було складено видаткові накладні №П-0000439 від 07.12.2016р. та №П-0000447 від 12.12.2016р., за якими ТОВ "Виробнича компанія "Біопрепарат" звернулося з позовом про стягнення заборгованості з ТОВ "Комбікормтрейд" у даній справі.

Ухвалою суду від 05.12.2017р., у звязку з усуненням обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі, а саме рішення господарського суду Полтавської області від 21.09.2017р. у справі №917/1219/17 набрало законної сили (залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2017р.), поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.12.2017р.

Ухвалою суду від 05.12.2017р., за клопотанням відповідача, відповідно до ст. 69 ГПК України, строк розгляду спору продовжений на 15 днів до 20.12.2017р.

Позивач у судовому засіданні 14.12.2017р. позовні вимоги підтримав та просить їх задоволити. В обґрунтування заявлених вимог посилається на порушення грошових зобовязань згідно видаткових накладних №П-0000439 від 07.12.2016р. та №П-0000447 від 12.12.2016р. з боку відповідача, яким проведено часткову оплату за поставлений товар у сумі 32 000,00 грн., у звязку з чим просить стягнути основну суму боргу. Представник позивача звернув увагу суду на те, що договірні відносини між сторонами виникли на підставі правочину, що оформлений видатковими накладними №П-0000439 від 07.12.2016р. та №П-0000447 від 12.12.2016р., товарно-транспортними накладними №ГЛ-268 від 07.12.2016р. та №ГЛ-271 від 12.12.2016р., а також довіреністю на імя ОСОБА_2 №146 від 07.12.2016р., у яких сторони погодили всі істотні умови шляхом їх підписання.

Відповідач витребуваних судом матеріалів не надав, а подав клопотання №273 від 14.12.2017р. про відкладення розгляду справи для надання можливості ТОВ "Комбікормтрейд" отримати ухвалу господарського суду Полтавської області про порушення провадження у справі за позовом ТОВ "Комбікормтрейд" до ТОВ "Виробнича компанія "Біопрепарат" про визнання недійсними договорів поставки, оформлених видатковими накладними №П-0000439 від 07.12.2016р. та №П-0000447 від 12.12.2016р. та подальшого вирішення питання про зупинення провадження у даній справи.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечив, вважає, що у такий спосіб відповідач затягує розгляд справи, а тому просить у клопотанні відмовити.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, відхиляє його, оскільки наведені обставини не є підставою для відкладення розгляду справи в розумінні ст. 77 ГПК України, так як відповідачем не подано доказів прийняття до розгляду судом позовної заяви, та крім того, відкладення справи неможливе у зв`язку із закінченням процесуального терміну, встановленого ст. 69 ГПК України, для розгляду даного спору.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представника позивача, встановив:

- на підставі усної домовленості між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Біопрепарат" (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбікормтрейд" (далі - Покупець) погоджено умови продажу сої тостованої експандованої повножирової шляхом підписання видаткових накладних.

На виконання усної домовленості, позивач поставив відповідачу сою тостовану експандовану повножирову на загальну суму 504 000,00 грн., що підтверджується:

- видатковою накладною №П-0000439 від 07.12.2016р., згідно якої відвантажено 22,000 т. сої за ціною 10 000,00 грн. без ПДВ за тону, на суму 264 000,00 грн. в т. ч. ПДВ 44 000,00 грн., та товарно-транспортною накладною №ГЛ-268 від 07.12.2016р., згідно якої автоперевезення даної кількості сої здійснювалося ФОП ОСОБА_3;

- видатковою накладною №П-0000447 від 12.12.2016р. відвантажено 20,000 т. сої за ціною 10 000,00 грн. без ПДВ за тону, на суму 240 000,00 грн. в т. ч. ПДВ 40 000,00 грн., та товарно-транспортною накладною №ГЛ-271 від 12.12.2016р., згідно якої автоперевезення даної кількості сої здійснювалося ТОВ "Компанія Транспеле".

Видаткові накладні підписані представниками сторін без заперечень, підписи яких скріплені печатками товариств (зі сторони одержувача ОСОБА_2, який згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, є керівником ТОВ "Комбікормтрейд" з 25.11.2016р. (без обмежень)).

Кожна поставка сої по вищезазначених накладних підтверджується податковими накладними: №6 від 07.12.2016р. на суму 264 000,00 грн. та №11 від 12.12.2016р. на суму 240 000,00 грн., а також Квитанціями №1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач вартість отриманого товару оплатив частково на загальну суму 32 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1051 від 13.04.2017р., де у графі призначення платежу зазначено: оплата згідно Договору №161125/1Б від 25.11.2016р. за сою ТЕП у т.ч. ПДВ 20% - 5 333,33 грн., у звязку з чим сума боргу, станом на 29.05.2017р., склала 472 000,00 грн.

Слід зазначити, що у видатковій накладній, як і у платіжному дорученні №1051 від 13.04.2017р., зазначено, що поставка здійснюється на підставі договору №161125/1Б від 25.11.2016р.

У процесі розгляду справи встановлено, що позивач надіслав на адресу відповідача ОСОБА_4 поставки №161125/1Б від 25.11.2016р. та Специфікацію №1 від 25.11.2016р., підписані та скріплені печаткою ТОВ "Виробнича компанія "Біопрепарат", однак відповідач такі не підписав.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21.09.2017р. у справі №917/1219/17, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2017р., відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормтрейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біопрепарат" про визнання недійсним Договору поставки №161125/1Б від 25.11.2016р. Рішення набрало законної сили.

Господарський суд Полтавської області у рішенні від 21.09.2017р., з висновком якого погодився Харківський апеляційний господарський суд у постанові від 30.11.2017р., встановив, що оспорюваний договір не підписано однією стороною, а отже не вчинений, а тому не може бути визнаний недійсним правочин, який сторони не уклали. Суд визнав, що між сторонами виникли позадоговірні відносини на підставі видаткових накладних №П-0000439 від 07.12.2016р. та №П-0000447 від 12.12.2016р.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), сторони повинні належним чином та в установлений договором чи законом строк виконувати взяті зобовязання.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Оскільки сторонами не було встановлено строку виконання зобов'язання по оплаті товару, то з урахуванням норми ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і які відповідають вимогам ст. 9 даного Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88) та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем, в порядку ст. 530 ЦК України, направлена на адресу відповідача 24.04.2017р. рекомендованою кореспонденцією вимога №71ВК/Б від 24.04.2017р. про погашення заборгованості за товар не пізніше 7-ми днів з моменту отримання вимоги. Направлення вимоги підтверджується копіями фіскального чеку та опису вкладення, яка залишена відповідачем без розгляду та оплати, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач доказів погашення заявленої до стягнення суми боргу не надав, а тому позовні вимоги про стягнення 472 000,00 грн. заборгованості за поставлену сою, згідно видаткових накладних №П-0000439 від 07.12.2016р. та №П-0000447 від 12.12.2016р., підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами.

Судовий збір у сумі 7 080,00 грн. покладається на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормтрейд" (с. Мишковичі, Тернопільський район, Тернопільська область, 47732, ідентифікаційний код 37781567) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Біопрепарат" (тупик Автопарківський, б. 5, м. Глобине, Глобинський район, Полтавська область, 39001, ідентифікаційний код 34815758) 472 000 (чотириста сімдесят дві тисячі) грн. 00 коп. основного боргу та 7 080 (сім тисяч вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня підписання рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено "26" грудня 2017 року.

Суддя М.С. Стадник