ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2017 року Справа № 915/1225/17

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П.,

при секретарі судового засідання Степановій І.С.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, довіреність №2 від 29.05.2017 року,

представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: комунального підприємства Дирекція оздоровчих закладів Причорноморє,

57401, Миколаївська обл., Березанський район, смт Березанка, вул. Центральна, 5 (),

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю виробниче обєднання Океан-Сервіс, 54008, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 197 (),

про: стягнення 18144,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Дирекція оздоровчих закладів Причорноморє (далі позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю виробниче обєднання Океан-Сервіс (далі відповідач) про стягнення 18144,00 грн.

Як на підставу свого позову позивач послався на неналежне виконання відповідачем усної домовленості щодо поставки позивачу електродвигунів 45 кВт/1500 об.хв. у кількості 2 од., вартістю 15120,00 грн. без ПДВ за кожний, а також не повернення позивачу грошових коштів у сумі 18144,00 грн., сплачених в якості авансу за вказаний товар.

Ухвалою суду від 21.11.2017 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.12.2017 року.

Ухвалою суду від 01.12.2017 року розгляд справи відкладено на 15.12.2017 року у звязку з неявкою у судове засідання представника відповідача.

Відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень ГПК (в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, 15.12.2017 року судом проведено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15.02.2017 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 915/1225/17 до судового розгляду по суті.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив по суті спору не подав.

Ухвали суду від 21.11.2017 року та від 01.12.2017 року повернуті поштовою установою до суду з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення всіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

15.12.2017 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 09.11.2016 року між сторонами у справі була досягнута усна домовленість, відповідно до якої відповідач зобовязався продати позивачу електродвигуни 45 кВт/1500 об.хв. (далі товар) в кількості та якості згідно супровідних документів, а позивач зобовязався оплатити товар шляхом перерахування авансу в розмірі 50% від вартості товару та остаточного розрахунку протягом пяти календарних днів з моменту передачі товару (дати оформлення видаткової накладної).

09.11.2016 року відповідачем був виставлений рахунок-фактура № СФ-00101 на оплату електродвигунів 45 кВт/1500 об.хв. у кількості 2 шт., вартістю 15 120,00 грн. без ПДВ за кожний, на загальну суму 36288,00 грн. (а.с. 13)

Платіжним дорученням № 415 від 09.11.2016 року позивач здійснив оплату грошових коштів в сумі 18144,00 грн. на рахунок відповідача, зазначений у рахунку-фактурі № СФ-00101 від 09.11.2016 року. У призначенні платежу позивачем зазначено: за електродвигуни згідно рахунку № СФ-00101 від 09.11.2016 року (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Матеріали справи свідчать про вчинення сторонами дій, направлених на укладення договору поставки у спрощений спосіб. Так, відповідачем був виставлений рахунок на оплату товару, а позивачем здійснений авансовий платіж на рахунок відповідача.

Отже, між сторонами було укладено договір у спрощений спосіб, а всі істотні умови договору були узгоджені у рахунку-фактурі № СФ-00101 від 09.11.2016 року.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки умовами договору терміни поставки товару зафіксовані не були, 22.02.2017 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію вих. № 32 від 21.02.2017 року (а.с. 9), в якій вимагав протягом 7 календарних днів з дня отримання претензії повернути на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в сумі 18144,00 грн., сплачені в якості авансу згідно рахунку-фактури № СФ-00101 від 09.11.2016 року.

Вказану претензію відповідач отримав 28.02.2016 року, про що свідчить підпис представника на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 10).

Доказів надання відповідачем відповіді на претензію або перерахування на рахунок позивача грошових коштів суду не надано.

20.09.2017 року позивач повторно звернувся до відповідача з претензією вих. № 219 щодо повернення грошових коштів у сумі 18144,00 грн., проте зазначена претензія повернута поштовою установою відправнику з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів поставки позивачу товару або повернення відповідачем грошових коштів у сумі 18144,00 грн., позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір у сумі 1 600,00 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов комунального підприємства Дирекція оздоровчих закладів Причорноморє до товариства з обмеженою відповідальністю виробниче обєднання Океан-Сервіс про стягнення коштів задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю виробниче обєднання Океан-Сервіс (54008, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 197, ) на користь комунального підприємства Дирекція оздоровчих закладів Причорноморє (57401, Миколаївська обл., Березанський район, смт Березанка, вул. Центральна, 5, ) грошові кошти в сумі 18144,00 грн. (вісімнадцять тисяч сто сорок чотири грн. 00 коп.)

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю виробниче обєднання Океан-Сервіс (54008, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 197, ) на користь комунального підприємства Дирекція оздоровчих закладів Причорноморє (57401, Миколаївська обл., Березанський район, смт Березанка, вул. Центральна, 5, ) судовий збір у сумі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.)

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 20.12.2017 року.

Суддя А.П. Алексєєв