КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. Справа№ 910/6186/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Іоннікової І.А.

За участі представників:

від позивача: Шадура А.М. - представник

від відповідача-1: Корзун В.В. - представник

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 року у справі № 910/6186/17 (суддя: Кудрельчук І.Д.)

за позовом Київської міської ради

до 1. Товариства з обмежено відповідальністю «Ага Трейд»

2. Приватного підприємства «Арабіка»

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Київська міська рада звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмежено відповідальністю «Ага Трейд» та Приватного підприємства «Арабіка» про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду міста Києва 27.09.2017 року у справі № 910/6186/17 в задоволенні позовних вимог Київської міської ради відмолено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Київська міська рада звернулася до Київського апеляційного Господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 року у справі № 910/6186/17 та прийняти нове рішення по справі, яким позовні вимоги Київської міської ради задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому - підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 29.11.2017.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши думку представників позивача та відповідача-1, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника відповідача-2.

Представники позивача та відповідача-1 у судовому засіданні надали пояснення по суті спору.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

12.05.2017 Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації) проведено обстеження земельної ділянки за адресою: м. Київ, площа Львівська, 4-в, внаслідок чого складено акт обстеження земельної ділянки №17-0660/10, у якому зазначено таке:

- земельна ділянка (обліковий код 91:008:0001), розташована за адресою: м. Київ, площа Львівська, 4-в, використовується товариством з обмеженою відповідальністю «ЛА КУПОЛЬ» для експлуатації та обслуговування закладу громадського харчування і перебуває у власності ТОВ «Ага Трейд»;

- згідно з даними земельного кадастру земельна ділянка за вказаною адресою обліковується, як землі не надані у власність чи користування. Інформація щодо документів, що посвідчують право власності чи користування на земельну ділянку у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації) відсутні.

На думку позивача, відповідачі самовільно займають спірну земельну ділянку, а тому є підстави для зобов'язання вказаних юридичних осіб повернути земельну ділянку, привівши її у приданий для використання стан.

Статтею 212 Земельного кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідачі заперечували проти задоволення позову, посилаючись на відсутність підстав для звільнення земельної ділянки.

Так, відповідач-2 в підтвердження своїх доводів подав суду такі документи:

- копію договору оренди від 03.04.2017 № 27/03-2017/1, укладеного ТОВ «Ага Трейд» (орендодавець) і ПП «Арабіка» (орендар), за умовами якого відповідачу-2 було передано у тимчасове платне користування нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, площа Львівська, 4-в;

- копії інформаційних талонів серія ВМ № 06048-17 та серія ВМ № 06046-17 та договорів щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою,укладених відповідачем-2 та Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (Київської міської державної адміністрації), з яких вбачається, що ПП «Арабіка» зобов'язалося оплатити пайову участь в утриманні об'єкта благоустрою (місце розташування - м. Київ, площа Львівська, 4в).

Крім того, в матеріалах справи наявна надана відповідачем копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 23.12.2013, що підтверджує право власності відповідача на нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, Площа Львівська, будинок 4-в.

З наявних у справі доказів вбачається, що відповідач починаючи з 2014 року здійснює сплату земельного податку до бюджету за користування зазначеною спірною ділянкою.

Вказаними документами підтверджено те, що відповідач-2 використовує нерухому будівлю на спірній земельній ділянці на правових підставах (договір оренди).

Крім того, структурний підрозділ КМР без жодних застережень уклав відповідні договори щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою.

Відповідно пункту 3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» за змістом статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 120 ЗК України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій розміщено відповідне нерухоме майно, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

З огляду на приписи статті 182, частини другої статті 331, статті 657 ЦК України покупець нерухомого майна вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомістю, з моменту державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно.

У разі встановлення факту правомірного набуття особою права на нерухоме майно за наявності у попереднього власника належно оформленого права на земельну ділянку, на якій воно розміщене, необхідно враховувати, що така особа набула права на відповідну земельну ділянку. З виникненням прав власності на будівлю чи споруду у юридичної особи виникає право одержати земельну ділянку в користування, а розглянути таке питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. Тому відсутність у такої особи переоформлених на її ім'я правовстановлюючих документів на земельну ділянку не може кваліфікуватися як самовільне зайняття земельної ділянки. З урахуванням викладеного в таких випадках положення статті 212 ЗК України застосуванню не підлягають.

Позивач документально не підтвердив того, що відповідач-1 оформив право власності на будівлю з порушенням вимог чинного законодавства України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із частинами першою та другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у випадку задоволення позовних вимог про звільнення спірної земельної ділянки та приведення її у попередній стан, фактично призведе до знесення належного ТОВ «Ага Трейд» на праві приватної власності майна, що по суті позбавить відповідача-1 права власності.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга позивача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 року по справі № 910/6186/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/6186/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

І.А. Іоннікова