ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 рокуСправа № 912/3319/17
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3319/17

за позовом: Олександрійській міській раді Кіровоградської області

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Лісовіцької Алли Федорівни

про стягнення 41624,52 грн

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Олександрійська міська рада Кіровоградської області (далі - Олександрійська міська рада, позивач) звернулась до господарського суду Кіровоградської області (далі - господарський суд, суд) з позовом з вимогами до Фізичної особи-підприємця Лісовіцької Алли Федорівни (далі - ФОП Лісовіцька А.Ф., відповідач) про стягнення заподіяних збитків у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 2076,78 кв.м у сумі 41624,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідач використовує зазначену земельну ділянку, на якій розташовано об'єкт нерухомого майна, належний останньому на праві власності, без будь-яких правових підстав, договір оренди земельної ділянки відповідачем не укладено; плата за користування землю не сплачується, хоча земельна ділянка використовується для розміщення об'єкту нерухомості, що призвело до ненадходження до міського бюджету земельних платежів та завдало позивачу збитків у вигляді неодержаних доходів - орендної плати.

Ухвалою господарського суду від 13.11.2017 поданий позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/3319/17, яку призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.12.2017.

Представник позивача в судове засідання 12.12.2017 не з'явився, разом з цим на адресу господарського суду надійшло клопотання за підписом представника Олександрійської міської ради про розгляд справи за відсутності представника позивача та про підтримання позовних вимог повністю.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався, уповноваженого представника в судове засідання не направив, вимоги ухвали суду не виконав, відзив на позов та інших витребуваних документів суду не подав.

Конверт із вкладенням (копія ухвали у справі) повернуто органом поштового зв'язку із відміткою "Через незапит".

Водночас, господарський суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, оскільки згідно положень до ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України відповідачу надсилалась ухвала у справі за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві та яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг з якого міститься в матеріалах справи, а саме: 2800, АДРЕСА_1, а також додатково за місцезнаходженням спірної земельної ділянки: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. АДРЕСА_2.

Господарський суд враховує, що згідно положень ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі в судовому засіданні є правом сторін, якими останні зобов'язанні користуватися добросовісно.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Отже, за наведеною нормою відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Положеннями ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи, що неявка в судове засідання представників сторін не перешкоджає вирішенню спору по суті та всі сторони належним чином повідомленні про дату, час і місце проведення судового засідання у даній справі, а також відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, господарський суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності представників сторін та за наявними у справі матеріалами.

Господарський суд в судовому засіданні 12.12.2017 перейшов до розгляду справи по суті.

Розглянувши наявні у справі матеріали та врахувавши доводи позивача і оцінивши докази, які подано на підтвердження заявлених позовних вимог, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.12.2009 між ОСОБА_2 як Дарувальником та Лісовицькою Аллою Федорівою як Обдаровуваною, укладено договір дарування нерухомого майна, згідно з п. 1 якого Дарувальник передає безоплатно, а Обдаровуваний приймає в дар належні Дарувальнику 1/4000 (одну чотирьохтисячну) частку виробничих будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

Вказане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 2076,78 кв.м, кадастровий номер НОМЕР_2.

Згідно договору дарування від 24.12.2009 інформація про реєстрацію права власності, права користування та прав оренди на земельну ділянку відсутня. Договір дарування від 24.12.2009 посвідчено приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 4691.

Згідно рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 1010 від 22.12.2011 об'єктам нерухомого майна, що належали відповідачу було присвоєно окрему адресу - АДРЕСА_2 та виготовлено свідоцтво про право власності від 29.12.2011, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 29.12.2011 (а.с. 16, 18).

Згідно свідоцтва про право власності від 22.12.2011 Лісовицька А.Ф. є власником будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 2076,78 кв.м (а.с. 17).

Право власності на вказаний об'єкт зареєстровано за Лісовицькою А.Ф., що підтверджується Інформацією з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно, наданою станом на 31.08.2016 (а.с. 20).

Відповідно до рішення Олександрійської міської ради від 12.04.2013 № 975 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду" (пункт 13) затверджено проект землеустрою щодо відведення відповідачу в оренду земельної ділянки по Куколівському шосе, 5в площею 207,78 кв.м.

Згідно рішення Олександрійської міської ради від 12.04.2013 № 975 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду" (пункт 14) надано Лісовицькій А.Ф. в оренду строком на 5 (п 'ять) років земельну білянку площею 2076,78 кв. (у т.ч. 2076,78 кв - під землями промисловості) за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування нежитлових будівель за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення Олександрійської міської ради.

Пунктом 15 даного рішення передбачено, що вищевказаним особам, із тому числі, Лісовицькій А.Ф., необхідно у 2-місячний термін укласти договори оренди земельних ділянок.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме. Інформаційної довідки від 31.08.2016 № 67036066, відповідачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 29.12.2011, належить нерухоме майно, а саме, будівля за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, АДРЕСА_2.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме Інформаційної довідки від 01.09.2016 № 67099022, земельна ділянка, площею 0,2077 га, кадастровий помер НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2, належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради (а.с 21)..

Таким чином, з 29.12.2011 і по даний час відповідач, який являється власником об'єкту нерухомого майна (будівля) за адресою: АДРЕСА_2, використовує земельну ділянку площею 0,2077 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради.

20.10.2016 комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, створеної відповідно до рішення виконавчого комітету від 28.04.2016 №281, встановлено розмір збитків, завданих власнику землі за останні три роки, які заподіяно Лісовіцькою А.Ф., яка використовувала земельну ділянку по АДРЕСА_2 м. Олександрія без правоустановчих документів, в розмірі 41624,52 грн (а.с. 30).

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 24.11.2016 № 837 затверджено протоколи засідання комісії з визначення розміру збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об'єктами нерухомого майна та затверджено акти з визначення та відшкодування збитків власнику землі щодо земельних ділянок, у тому числі акт до протоколу № 4 від 20.10.2016: АДРЕСА_2, завданих Лісовіцькою А.Ф. в розмірі 41624,52 грн (а.с. 35).

16.09.2016 на сесії Олександрійської міської ради прийнято рішення № 163, яким вирішено зобов'язати землекористувачів, які використовують земельні ділянки без правовстановлювальних документів (договорів оренди), протягом 2-х місяців звернутися до міської ради для оформлення оренди земельних ділянок під об'єктами нерухомості, які їм належать на праві власності (а.с. 27).

Згідно додатку до вказаного рішення, до зазначених в рішенні землекористувачів віднесено також Лісовіцьку А.Ф. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 27 на звороті).

01.12.2016 Олександрійська міська рада направила Лісовіцькій А.Ф. претензію про сплату збитків, визначених згідно акту комісії з визначення розміру збитків, затвердженого рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 24.11.2016 (а.с. 41,42).

У зв'язку з несплатою відповідачем зазначених вище збитків, Олександрійська міська рада звернулась до господарського суду з позовом у даній справі.

При вирішенні спору господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 80 Земельного кодексу України визначено, що суб'єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування на землі комунальної власності.

Статтею 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності, який набрав чинності з 1 січня 2013 року, землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються, окрема, всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду викладено у статті 120 Земельного кодексу України. Правила визначення належності земельної ділянки у разі відчуження розташованих на ній будинків, будівель або споруд з часу прийняття Земельного кодексу України змінювалися неодноразово.

Як зазначено в пункті 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" до відносин, пов'язаних з переходом права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок, будівля, споруда, до особи, що набула права власності на відповідне нерухоме майно, в тому числі стосовно розміру такої земельної ділянки, застосовується законодавство, що діяло на час переходу права власності на житловий будинок, будівлю, споруду.

До відносин користування власником житлового будинку (будівлі, споруди) земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок (будівля, споруда) як до правовідносин, що тривають, застосовується законодавство, що діє протягом періоду користування земельною ділянкою. Норми законодавства, якими змінено правовий режим та умови користування такими земельними ділянками, повинні застосовуватися також і до умов користування земельною ділянкою, які існували до відповідних змін.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на час коли ПП "Комакс" являвся власником нерухоме майна, передбачалось, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

За змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З наведених положень Земельного кодексу України вбачається, що виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. Вказані права потребують відповідного оформлення .

Зважаючи на ці положення, власник об'єкту нерухомого майна не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України (постанова від 12.04.2017 по справі № 922/207/15).

Таким чином, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під таким об'єктом. Однак, як встановлено матеріалами справи, Лісовіцька А.Ф., набувши право власності на об'єкт нерухомості за адресою: м. Олександрія, АДРЕСА_2 площею 2076,78 кв.м, не оформила правовідносин щодо користування земельною ділянкою.

Згідно з приписами ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Оскільки відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку. Отже, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для відповідача, як землекористувача є орендна плата (статті 14.1.72, 14.1.73 Податкового кодексу України).

Згідно визначення, наведеного в ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Плата за землю, відповідно до ст. ст. 10, 14 Податкового кодексу України, належить до місцевих податків.

Таким чином, господарський суд дійшов до висновку, що відповідач будучи фактичним користувачем земельної ділянки під об'єктом належного йому нерухомого майна площею 2076,78 кв.м за адресою: м. Олександрія, АДРЕСА_2, в порушення норм чинного законодавства, користується земельною ділянкою без договору оренди та не укладає договір з позивачем, не сплачує передбачену законодавством плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого порушує права власника в особі Олександрійської міської ради щодо отримання орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою.

За змістом ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Згідно пункту другого Порядку, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Відповідно до пункту третього Порядку, відшкодуванню підлягають, серед іншого, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

З огляду на загальні положення наведених вище норм для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. При цьому для стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) також необхідним є встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Як встановлено вище, Лісовіцька А.Ф., згідно договору дарування від 24.12.2009 є власником нерухомого майна, що розташовано за адресою: м. Олександрія, АДРЕСА_2. Із змісту вказаного Договору вбачається, що інформація про реєстрацію права власності, права користування та прав оренди на земельну ділянку відсутня.

Таким чином, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно Лісовіцькою А.Ф. не оформлено право користування земельною ділянкою, розміщеною під таким об'єктом нерухомого майна. Не оформивши відповідно до чинного законодавства користування земельною ділянкою, на якій розташовані належні відповідачеві об'єкти нерухомості, відповідач порушив наведені вище положення законодавства. Будь-які докази на підтвердження вчинення відповідачем дій, направлених на укладення договору оренди землі, в матеріалах справи відсутні. При цьому, оскільки нерухоме майно є нерозривно пов'язаним із земельною ділянкою, на якій таке майно розміщене, то користування нерухомим майном свідчить про фактичне користування земельною ділянкою.

Будь-яких доказів на заперечення повідомлених позивачем обставин відповідачем не подано.

Користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє позивача права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Внаслідок вказаного, за розрахунком позивача, Олександрійській міській раді заподіяно збитки у вигляді недоотриманої орендної плати за період користування земельною ділянкою з 01.09.2013 по 01.09.2016 в розмірі 41624,52 грн.

Наведене вище свідчить про наявність всіх складових елементів цивільного правопорушення, що є підставою для стягнення збитків.

Перевіряючи наданий позивачем розрахунок збитків, господарський суд також враховує наступне.

Пунктом 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України в редакції, чинній в період нарахування збитків, передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; та не може перевищувати для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Олександрійською міською радою обґрунтовано та підтверджено, що нормативна грошова оцінка 1 кв.м земельної ділянки по Куколівському шосе, 5в відповідно до довідки про розмір нормативної грошової оцінки від 03.11.2017 № 189 складає:

2013 рік - 177,04 грн,

2014 рік - 177,04 грн,

2015 рік - 221,11 грн,

2016 рік - 316,86 грн, що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.09.2016 № 928 (а.с. 87).

Рішення Олександрійської міської ради від З0 квітня 2010 № 1454 "Про визначення ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території міста Олександрії", пунктом 1.2 додатку якого встановлено, що за земельні ділянки, передані для виробничих потреб юридичних та фізичних осіб встановлюється ставка у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Розмір орендної плати за ставкою 3% складає:

1) За 2013 рік: з 01.09.2013 (2076,78 кв.м х 177,04 х 3% х 04/12) - 3676.73 грн,

де 04/12 - 04 місяці календарного року за які нараховувалися збитки.

2) За 2014 рік: 2076.78 кв.м х 177,04 грн. х 3% = 11030,19 грн;

3) За 2015 рік: 2076,78 кв.м х 221,11 грн. х 3% = 13775,90 грн;

4) За 2016 рік: з 01.01.2016 по 01.09.2016 (2076.78 кв.м х 316,86 грн. х 3% х 08/12) =

13160,97 грн,

де 08/12 - 08 місяців календарного року за які нараховувалися збитки.

Згідно відомостей Олександрійської ОДПІ (лист від 28.09.2016 №3921/10/1126-1300) ФОП Лісовіцька Алла Федорівна (НОМЕР_1) задекларувала плату по земельному податку за земельну ділянку по АДРЕСА_2 в 2014 році в сумі 19,27 грн, яка була сплачена (а.с 40).

Таким чином, розмір недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 2076,78 кв.м, за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, АДРЕСА_2 становить 41624,52 грн.

Таким чином, розрахунок розміру збитків Олександрійської міської ради є обґрунтованим та відповідачем під час розгляду справи не спростований.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Олександрійської міської ради про стягнення з ФОП Лісовіцької А.Ф. заподіяних збитків у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, що розташована за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, АДРЕСА_2 загальною площею 2076,78 кв.м, у сумі 41624,52 грн, є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню повністю.

Стосовно підстав визначення у спірних правовідносинах Лісовіцької А.Ф. відповідачем як ФОП, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

Статті 24, 25 ЦК України встановлюють, що фізичною особою як учасником цивільних відносин визнається людина, яка набуває цивільної правоздатності у момент її народження. Цивільна дієздатність фізичної особи визначається її здатністю усвідомлювати свої дії та керувати ними, у окремих випадках, вона обумовлена необхідністю досягнення людиною певного віку, але у будь-якому випадку вона не залежить від інших організаційних або формальних чинників, таких як її реєстрація у компетентних державних органах тощо (ст. 30 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 128 Господарського кодексу України (далі - ГК) громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення.

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

З аналізу зазначених норм випливає, що законодавець не розмежовує майно фізичної особи від її майна як суб'єкта підприємницької діяльності, а тому фізична особа, яка зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, може виступати у правовідносинах щодо здійснення права власності на майно, що належить їй, саме як суб'єкт підприємницької діяльності, якщо це майно використовується нею для здійснення підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що відповідач на момент виникнення спірних правовідносин (з 27.05.2002) був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 47-48), та основним видом діяльності відповідача є надання послуг таксі, а об'єкт нерухомості, розташований на спірній земельній ділянці, використовується Лісовіцькою А.Ф. з метою розміщення, ремонту та обслуговування транспортних засобів, які використовуються для надання послуг таксі, тобто для здійснення підприємницької діяльності.

Судовий збір за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лісовіцької Алли Федорівни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ідентифікаційний код 33423535) на р/р 0006 в ГУДКСУ у Кіровоградській області, МФО 823016, код одержувача 37944584, код надходжень 18010900 - збитки у розмірі 41624,52 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили за заявою стягувача.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лісовіцької Алли Федорівни (28000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ідентифікаційний код 33423535) 1600,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили за заявою стягувача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.12.2017.

Суддя В.В.Тимошевська