ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.12.2017 Справа № 904/9249/17

За позовом Управління каналу ДНІПРО-ДОНБАС Державного водного агентства України, 51918, м. Кам`янське, вул. Дніпробудівська, буд. 6-а.

до Комунального підприємства "РАЙВОДОКАНАЛ" Новомосковського району, 51221, Дніпропетровська обл., м. Перещепине, вул. Степова, 1.

про стягнення суми основного боргу у розмірі 312678,88 грн., інфляційних втрат у сумі 6253,58 грн., 3% річних у розмірі 2779,20 грн., пені у розмірі 100949,65 грн., судового збору.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов. № 1/2017 від 08.08.2017 року.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Управління каналу Дніпро-Донбас Державного водного агентства України звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства „Райводоканал Новомосковського району про стягнення (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог № У780/17 від 27.11.2017 року) заборгованості у розмірі 1358921,58 грн., пені у сумі 134752,25 грн., інфляційних втрат у розмірі 44294,66 грн., судового збору у розмірі 23069,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору про надання платних послуг на подачу води № 1 від 01.01.2016 року в частині розрахунку за надані послуги.

Відповідач у відзиві № 410 від 05.12.2017 року на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення пені, інфляційних нарахувань, та зазначає, що позивач повинен був нараховувати пеню після прострочення зобов'язання, а саме з 21 числа, а не з 01.01.2017 року як вказано в розрахунку по нарахуванню заборгованості, яку позивач додає до позовної заяви.

У відповідності до вимог ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015р. між позивачем - Управлінням каналу Дніпро-Донбас, як виконавцем, та відповідачем - Комунальним підприємством "Райводоканал" Новомосковського району, як замовником, було укладено Договір №1 про надання платних послуг на подачу води Управлінням каналу Дніпро-Донбас на комунальні потреби замовника у 2017 році (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобовязався надати замовнику платні послуги з подачі води по каналу до точки водовиділу (V підйом, ПК 1079) на комунальні потреби, згідно письмової завіреної печаткою заявки замовника, у кількості та в строки відповідно до заявки, а замовник зобовязався своєчасно та в повному обсязі, згідно договірної ціни, здійснювати оплату вартості послуг з подачі фактично забраних замовником обсягів води.

Згідно з пунктом 1.2 Договору оплата послуг з подачі води здійснюється замовником за фактичний обсяг забраної води безпосередньо з точки водовиділу на ПК 1079.

Заявка замовника на подачу йому води у 2017 році складає 3995,20 тис. м.куб., в тому числі по місяцях за січень 341,8 тис. м.куб., за лютий 305,4 тис. м.куб., березень 328,8 тис. м.куб., квітень 329,9 тис. м.куб., травень 321,3 тис. м.куб., червень - 326,7 тис. м. куб., липень - 330,0 тис. м. куб., серпень - 334,6 тис. м. куб., вересень 346,8 тис. м. куб., жовтень - 354,7 тис.м.куб. (пункт 1.3 Договору).

Відповідно до пункту 2.2 Договору замовник здійснює облік обсягів забраної води вимірювальними приладами, які встановлює, забезпечує експлуатацію і своєчасну повірку за свої кошти.

У Протоколі узгодження договірної ціни від 01.04.2016р.. які є додатком 3 до Договору, сторони узгодили, що станом на 01.04.2016р. ціна за 1 куб.м. води по Договору становить 0,4250 грн., ПДВ 20% - 0,0850 грн., всього за послуги сплачується 0,5100 грн.

Оплата послуг з подачі води здійснюється замовником за фактичний обсяг забраної води безпосередньо з точки водовиділу на ПК 1079 (пункт 1.2 Договору).

Згідно з пунктом 2.4 Договору замовник зобовязався вести „Журнал обліку забраної води з точок водовиділу, у якому щоденно замовник здійснює облік кількості фактично забраної щодобово води з каналу.

Відповідно до пункту 2.5 Договору до 15-го числа кожного місяця, представники замовника та виконавця підраховують загальну кількість фактично забраної води за місяць, що минув, занесену в Журнал обліку забраної води з точок водовиділу, про що складають та підписують ОСОБА_1 приймання-подачі обсягів води; на підставі акту замовник, в термін до 25 числа поточного місяця, надає виконавцю звіт погодженої сторонами форми та довідку про безперебійну подачу виконавцем замовнику води та її кількість.

Як вбачається на виконання умов Договору позивачем у період з січня по травень 2017 року було надано відповідачу воду у загальній кількості 2978,514 тис.куб.м., що підтверджується актами за січень, лютий, березень, квітень та травень, червень, липень, серпень, вересень 2017 року (а.с. 32-48).

У пункті 3.1 Договору сторони узгодили, що замовник здійснює оплату за послуги з подачі води на комунальні потреби, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. №1101 „Про затвердження переліку платних послуг, які надаються бюджетними установами, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів; оплата вартості наданих послуг з подачі води замовником здійснюється за Договірною ціною, розрахованою у відповідності до діючого законодавства України щодо ціноутворення, котра попередньо узгоджується з замовником, підписується сторонами і скріплюється їх печатками та є складовою невідємною частиною дійсного договору (додаток 2); датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на рахунок виконавця або дата внесення замовником готівкових коштів в касу виконавця.

Згідно з пунктом 3.3 Договору виконавець зобовязаний не пізніше 10 числа розрахункового місяця надати замовнику рахунок на оплату вартості послуг за подачу води; замовник зобовязаний до 20-го числа розрахункового місяця здійснити розрахунок за фактично спожиті (надані) послуги на подачу замовнику води.

На оплату наданих послуг з подачі води позивачем було виставлено відповідачу на оплату відповідні рахунки на загальну суму 1 620 957,62: - від 31.01.2017р. №1 на суму 215 558 грн. 14 коп.; - від 28.02.2017р. №2 на суму 157 533 грн. 40 коп.; - від 31.03.2017р. №4 на суму 180 015 грн. 70 коп.; - від 28.04.2017р. №9 на суму 164 343 грн. 54 коп.; - від 31.05.2017р. №15 на суму 177 559 грн. 00 коп.; - від 29.06.2017р. № 21 на суму 182 536 грн. 00 коп.; - від 31.07.2017р. №37 на суму 182 397 грн. 16 коп.; - від 31.08.2017р. №45 на суму 196 240 грн. 18 коп.; від 29.09.2017 № 56 на суму 197 728 грн.44 коп; від 30.10.2017 № 63 на суму 202209,22 грн. 22 коп.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач повинен був розрахуватися за надані позивачем послуги за Договором до 20.02.2017р., до 20.03.2017р., до 20.04.2017р. до 20.05.2017р. та до 20.06.2017р., до. 20.07.2017, до 20.08.2017, до 20.09.2017, до 20.10.2017, до 20.11.2017 року.

Основна заборгованість відповідача перед позивачем становить 1358921,58 грн., що підтверджується матеріалами справи (акт звіряння взаємний розрахунків на 01.11.2017 року (а.с. 92)) та підлягає до стягнення.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

У пункті 3.5 Договору поставки сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної оплати, передбаченої пунктами 3.3, 3.4, 4.4 дійсного договору замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період виникнення заборгованості.

Позивач просить стягнути суму пені у розмірі 134752,25 грн., але перерахувавши правильність нарахування, згідно пошукової системи "Законодавство", суд вирішив стягнути розмір пені у розмірі 106987,74 грн.: за період з 21.02.2017 року по 07.06.2017 року на суму боргу 215558,14 грн. нараховано пені у сумі 16967,08 грн.; за період з 08.06.2017 року по 29.08.2017 року на суму боргу 182224,81 грн. нараховано пені у сумі 10359,35 грн.; за період з 21.03.2017 року по 29.07.2017 року на суму боргу 157533,40 грн. нараховано пені у сумі 13547,87 грн.; за період з 20.04.2017 року по 03.10.2017 року на суму боргу 180015.70 грн. нараховано пені у сумі 20768,39 грн.; за період з 20.05.2017 року по 03.10.2017 року на суму боргу 164343,54 грн. нараховано пені у сумі 15448,29 грн.; за період з 20.06.2017 року по 03.10.2017 року на суму боргу 177559,00 грн. нараховано пені у сумі 12891,27 грн.; за період з 20.07.2017 року по 03.10.2017 року на суму боргу 182536,80 грн. нараховано пені у сумі 9501,91 грн.; за період з 20.08.2017 року по 03.10.2017 року на суму боргу 182397,16 грн. нараховано пені у сумі 5621,83 грн.; за період з 20.09.2017 року по 03.10.2017 року на суму боргу 196240,18 грн. нараховано пені у сумі 1881,75 грн. В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з врахуванням встановлених індексів інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивач просить стягнути інфляційних витрат у розмірі 44294,66 грн., але перерахувавши правильність нарахування, згідно пошукової системи "Законодавство", суд вирішив стягнути розмір інфляційних нарахувань у розмірі 21446,82 грн. В решті позовних вимог відмовити.

При перерахунку інфляційних нарахувань та визначення періоду інфляції судом враховано, що згідно з пунктом 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у справі розподіляється між сторонами пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Райводоканал" Новомосковського району (51221, м. Перещепине Дніпропетровської області, вул. Степова, 1, ) на користь Управління каналу Дніпро-Донбас Державного водного агентства України (49600, м. Кам'янське, Дніпропетровської області, вул. Дніпробудівська, 6-А, ) основної заборгованості в розмірі1358921 грн. 58 коп., пені в розмірі 106987 грн. 74 коп., інфляційних витрат в сумі 21446 грн. 82 коп., судового збору в сумі 22310 грн. 74 коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 15.12.2017 року.

Суддя ОСОБА_2