ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р.Справа № 916/236/13-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді: Принцевської Н.М.

суддів: Колоколова С.І., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Бендерук Є.О.

за участю представників сторін:

Від прокуратури - Дичко В.О., посвілчення № 047928, від: 13.09.17;

від ТОВ "Реставратор-1946" - Рябченко Т.О., довіреність № б/н, від 10.01.17;

від Інституту геологічних наук Національної академії наук України - не з'явився;

розглянувши заяву Прокуратури Одеської області про перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 за нововиявленими обставинами

по справі № 916/236/13-г

за позовом: Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Інституту геологічних наук Національної академії наук України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТАВРАТОР-1946»

про: стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

07.11.2017 на адресу Одеського апеляційного господарського суду надійшла заява Прокуратури Одеської області про перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 за нововиявленими обставинами, згідно якої заявник з посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України просив суд постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 скасувати, рішення Господарського суду Одеської області від 01.12.2015 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТАВРАТОР-1946» - без задоволення. Як на підставу перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами прокурор посилався на лист Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 06.1-19/7164 від 22.09.2017 та рецензію Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.05.2017.

Ухвалою від 17.11.2017 заяву Прокуратури Одеської області про перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 за нововиявленими обставинами прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 06.12.2017.

Позивач, згідно поданих 04.12.2017 через канцелярію суду письмових пояснень, наведені прокурором в заяві підстави перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами підтримав, просив заяву задовольнити, постанову - скасувати, рішення Господарського суду Одеської області від 01.12.2015 - залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТАВРАТОР-1946» - без задоволення. Додатково просив суд провести розгляд справи без присутності представників Інституту геологічних наук НАН України.

Відповідач 05.12.2017 через канцелярію суду надав відзив на заяву, просив в її задоволені відмовити, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 залишити без змін, зазначивши, що наведені заявником обставини не спростовують висновків апеляційного господарського суду щодо недоведеності прокурором (позивачем) в діях ТОВ «РЕСТАВРАТОР-1946» складу цивільного правопорушення для застосування такого виду відповідальності як збитки, оскільки відповідні висновки ґрунтувались на дослідженні всіх матеріалів справи, а не лише висновку експерта Ковальчук О.У.

Ухвалою від 06.12.2017 розгляд заяви за клопотанням відповідача відкладено на 13.12.2017.

В судовому засіданні від 13.12.2017 прокурор, представник відповідача висловились на підтримку власних доводів та заперечень. Додаткових пояснень не надали.

Представник Інституту геологічних наук Національної академії наук України в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання пос праві повідомлений належним чином.

Судова колегія розглядає апеляційну скаргу за відсутності представника Інституту геологічних наук Національної академії наук України за наявними в справі матеріалами та письмовими поясненнями учасників судового процесу, оскільки явка сторін не була визнана обов'язковою ухвалою суду, а повний текст постанови направляється сторонам у встановленому порядку.

Розглянувши заяву про перегляд постанови апеляційного господарського суду за нововиявленими обставинами, матеріали господарської справи, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

В січні 2013 року Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Інституту геологічних наук Національної академії наук України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТАВРАТОР-1946», в якому, з урахуванням заяв про зміну розміру позовних вимог, просив стягнути з останнього заборгованість в сумі 1 298 074, 80 грн. та пеню в сумі 23 624, 96 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача зобов'язань за договором про закупівлю підрядних робіт за державні кошти за № 20 від 06.12.2011, укладеного між Інститутом геологічних наук Національної академії наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕСТАВРАТОР-1946», незважаючи на отримання 4 404 168, 02 грн. авансу, внаслідок чого також виникли підстави для стягнення з відповідача пені за порушення строків виконання робіт згідно п. 12.2 Договору.

На думку прокурора, відповідачем не виконані будівельні роботи на суму 1 298 074, 80 грн., що підтверджується Актом Державної фінансової інспекції України від 26.10.2012 № 03-21/185, яким встановлено завищення відповідачем обсягів робіт за актами виконаних робіт за грудень 2011 року, за квітень-травень 2012 року.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.12.2015 позовні вимоги задоволено в повному обсязі: з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТАВРАТОР - 1946» на користь Інституту геологічних наук Національної академії наук України стягнуто заборгованість у сумі 1 298 074, 80 грн. та пеню у розмірі 23 624,96 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2017, рішення Господарського суду Одеської області від 01.12.2015 скасовано, в задоволені позову Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Інституту геологічних наук Національної академії наук України відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду виходила з того, що виявлені та відображені Державною фінансовою інспекцією України в акті ревізії порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки акт перевірки вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, проте не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

При цьому, відхиляючи вказаний доказ, апеляційний господарський суд також зазначив, що прокурором (позивачем) не надано жодного документа на підтвердження кваліфікації спеціалістів у галузі будівництва, якими проводився аналіз робіт на зазначеному об'єкті, що покладені в основу акта.

Крім того, апеляційним господарським судом враховано, що відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 09.12.2016 роботи, які наведені в актах приймання будівельних робіт форми 2 КБ-2в (демонтажні, земляні, бетоні та інші роботи) фактично є підготовчими та супутніми роботами, які перевіряються в процесі їх виконання і не можуть бути перевірені обстеженнями. Разом з тим, без виконання даних робіт неможливо було б проведення подальших робіт на зазначеному об'єкті, що підтверджується результатами натурного обстеження, поясненнями представника Інституту та спеціаліста з технічного нагляду, фотокопіями актів на закриття прихованих робіт.

Встановивши наведені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в межах розгляду даної справи не доведено факту порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором, або виконання укладеного договору з порушенням умов, що виключає застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надане Конституційним Судом України офіційне тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи.

Визначений ст. 112 Господарського процесуального кодексу України перелік підстав перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами є вичерпним.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», до нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Як на підставу перегляду постанови Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 у даній справі за нововиявленими обставинами заявник посилається, зокрема, на лист Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 06.1-19/7164 від 22.09.2017 та рецензію Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.05.2017.

За твердженням заявника, рецензія Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз на висновок судової будівельно-технічної експертизи від 09.12.2016 № 09/16 має істотне значення для справи № 916/236/13-г, у зв'язку з тим, що приймаючи постанову Одеський апеляційний господарський суд обґрунтував її вищевказаним висновком судової експертизи.

Разом з тим, суд зазначає, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Також, не можуть бути визнані як нововиявлені обставини, викладені в рішенні суду в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), а також юридична оцінка цих обставин та правові підстави рішення або його мотиви, міркування суду щодо застосування норм права. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту), не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами (п. 2, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами»).

Під час розгляду по суті справи № 916/236/13-г в суді апеляційної інстанції, судом надано оцінку даному висновку експерта - як одному з доказів у справі. Дана справа була закінчена прийняттям судового рішення. Питання переоцінки цього доказу не може бути вирішено в рамках розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Вирішення питання, чи вірно судом надано оцінку певним доказам, належить до компетенції судів вищих інстанцій, та не може бути вирішено в межах розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Як зазначалося вище, за наслідками перегляду справи в касаційному порядку, постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2017, постанова Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 залишена без змін.

Відповідно до ч.5 ст.42 Господарського процесуального кодексу України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим. (ст. ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України).

Висновок апеляційного господарського суду щодо відмови в задоволені позовних вимог, що також підтриманий судом касаційної інстанції, був зроблений за наслідками вивчення матеріалів справи, на підставі оцінки наявних в матеріалах справи доказів, в т.ч. і висновку судової будівельно-технічної експертизи від 09.12.2016 № 09/16, складеного в межах даної справи.

Таким чином, зазначений висновок експерта оцінювався судами при прийнятті рішення в сукупності з іншими доказами, а наведені заявником доводи в обґрунтування заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, є фактичною переоцінкою доказів, які вже оцінювалися господарським судом апеляційної та касаційної інстанцій в процесі розгляду справи № 916/236-13-г.

Одночасно, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що загальні вимоги до рецензування звіту про оцінку майна визначено Постановою КМ України «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» від 10 вересня 2003 р. № 1440 (далі - Стандарт № 1). Рецензії на висновки експертів складаються з дотриманням Порядку проведення рецензування висновків експертів та висновків експертних досліджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.05.2015 № 775/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.05.2015 за № 605/27050 (далі - Порядок рецензування).

Метою рецензування висновків є вдосконалення професійної майстерності експертів, поліпшення якості та обґрунтованості їх висновків (п. 1.2. Порядку рецензування).

При проведенні рецензування висновку експерта ретельно вивчаються методики проведення дослідження та інші нормативні документи, зміст рецензованого висновку, його форма та наявність необхідних відомостей, дій експерта (наявність необхідних клопотань та ін.).

Дефініція терміну «рецензування висновків судових експертиз» в чинному законодавстві України відсутня.

Відтак, оскільки рецензування висновку судового експерта - дія не процесуальна і не регульована жодними нормами права, то, відповідно, такий документ як рецензія на висновок судового експерта не має доказового значення.

Наведеної правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України (постанова від 23.02.2017 у справі № 6/17/5022-186/2012(15/40/5022-710/2011)).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

В матеріалах справи відсутній, а заявником не подано суду апеляційної інстанції вироку суду, що набрав законної сили, яким би було встановлено, що висновок судової будівельно-технічної експертизи від 09.12.2016 № 09/16, складений експертом Ковальчук О.У., є завідомо неправильним.

Отже, наведені заявником мотиви перегляду рішення у справі не можна вважати такими, що свідчать про наявність нововиявлених обставин у розумінні приписів ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 у даній справі в порядку, передбаченому ст.ст. 112-114 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Прокуратури Одеської області про перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 за нововиявленими обставинами - відмовити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 у справі № 916/236/13-г залишити без змін.

Головуючий суддя судді Н.М. Принцевська С.І. Колоколов А.І. Ярош