ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2017 р. Справа № 920/739/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Ільїн О.В., суддя Сіверін В.І.,

при секретарі судового засідання Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №336 від 19.08.2017р.,

відповідача ОСОБА_2, за довіреністю №32-18-06-5781/2-17 від 28.04.2017р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми (вх.№3166 С/1-41 від 06.11.2017р.) на рішення господарського суду Сумської області від 21.09.2017р. (м. Суми, суддя Котельницька В.Л.) у справі №920/739/17,

за позовом Приватного підприємства "Карла Маркса-2", с. Мінакове, Путивильський район, Сумська область,

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми,

про поновлення договору оренди, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Карла Маркса-2" звернулось до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просило суд визнати поновленим на тих самих умовах на наступні сім років строком до 01.04.2024р. договір оренди землі від 24.03.2010р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0011 загальною площею 31,3960 га.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 09.08.2017р. позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.09.2017р.

12.09.2017р. відповідач подав відзив на позов, в якому проти вимог позивача заперечував, вважає їх безпідставними та просив суд відмовити у їх задоволенні.

За результатами розгляду справи, з метою дотримання процесуальних прав сторін, для надання сторонам можливості додатково обґрунтувати свою позицію, у судовому засіданні 12.09.2017р. було оголошено перерву до 19.09.2017р.

18.09.2017р. представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог (вх.№8033), відповідно до якої просив суд поновити договір оренди землі, укладений 24.03.2010р. (зареєстровано за №27 від 01.04.2010р., внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.12.2016р. за №18200453) у редакції, наведеній у даній заяві.

19.09.2017р. представник позивача надав суду заяву про долучення до матеріалів справи додаткових документів на підтвердження позовних вимог з новою заявою про уточнення позовних вимог (вх.№8056), в якій просить суд визнати поновленим договір оренди земельної ділянки, укладений 24.03.2010р. (зареєстровано за №27 від 01.04.2010р., внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.12.2016р. за №18200453) вважаючи укладеною угоду про поновлення договору на той самий строк на тих самих умовах у редакції, наведеній у даній заяві.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на те, що він 31.01.2017р. року направляв до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області лист-повідомлення з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди. Проте, Управлінням вказане клопотання позивача було залишено без реагування, а Додаткова угода не підписана. Враховуючи дотримання вимог ч.1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", продовження користування земельною ділянкою після закінчення Договору оренди земельної ділянки і ненадходження протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору оренди від відповідача заперечень у поновленні Договору оренди земельної ділянки, позивач вважає, що його законні права підлягають захисту на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" шляхом поновлення спірного Договору шляхом укладення Додаткової угоди.

Рішенням господарського суду Сумської області від 21.09.2017р. у справі №920/739/17 (суддя Котельницька В.Л.) позов задоволено. Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки, укладений 24.03.2010р. (зареєстровано за №27 від 01.04.2010р., внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.12.2016р. за №18200453), вважаючи укладеною угоду про поновлення договору на той самий строк на тих самих умовах в редакції, викладеній позивачем в позовній заяві.

Відповідач не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 21.09.2017р. у справі №920/739/17, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову Приватного підприємства "ОСОБА_3 2" до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 31,3960 га від 24.03.2010р. відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд не прийняв до уваги факт наявності заперечень з боку відповідача щодо поновлення договору оренди. Нормами чинного законодавства визначено дві обов'язкові обставини однієї події - заперечення з боку орендодавця мають бути відсутні на дату закінчення строку договору і протягом місяця після його закінчення. У даному ж випадку відмова від 16.03.2017 року відповідачем направлена 21.03.2017р., тобто до дати закінчення строку договору оренди. Право позивача на поновлення договору на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" не виникло, оскільки таке право виникає у орендаря лише через місяць після закінчення строку дії договору за умови відсутності заперечень орендодавця. Заперечення з боку відповідача направлялись на адресу позивача і позивачем не оскаржувався в судовому порядку зміст відмови.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07.11.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду.

Від позивача у справі надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№12239 від 28.11.2017 р.), в яких він просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. Вказує на те, що він скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди, оскільки більш ніж за 30 днів до закінчення строку його дії направив до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі разом із проектом відповідної Додаткової угоди, а також інші документи. Отже, орендар належним чином виконав свій обов'язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами договору оренди землі від 24.03.2010р. та не суперечить вимогам ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". В свою чергу, відповідач після отримання листа позивача зобов'язаний був відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" протягом місяця розглянути дану заяву, узгодити з орендарем істотні умови договору, прийняти рішення та укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди, або повідомити орендаря про відмову в продовженні договору в разі недосягнення згоди щодо істотних умов договору. Проте, лист-повідомлення від 16.03.2017р. про відмову позивачеві у поновленні договору оренди землі відповідач направив лише 21.03.2017р.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 19.12.2017р. представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі. Представник позивача проти вимог скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення суду без змін.

15.12.2017р. набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини спору.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.03.2010р. між позивачем та Путивльською РДА було укладено договір оренди землі, відповідно до умов п. 1 якого Путивльська РДА як орендодавець надала, а позивач як орендар прийняв у строкове платне користування за рахунок земель державної власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Сумська область, Путивльський район, Вязенська сільська рада.

Пунктом 2 договору оренди землі від 24.03.2010р. встановлено, що в оренду надається земельна ділянка загальною площею 31,3960га, у тому числі 31,3960 га ріллі.

За умовами п. 20 даного договору сторони визначили, що передача земельної ділянки орендареві здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 8 договору оренди землі його укладено строком на сім років. Після закінчення строку дії договору орендар має право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з п. 41 договору оренди він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір оренди зареєстрований у реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДПЦ ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 01.04.2010р. за №35. Відтак, суд зазначає, що строк дії договору встановлений до 01.04.2017р.

Факт передачі земельної ділянки за Договором підтверджується ОСОБА_2 приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду, підписаним представниками сторін та скріпленим їхніми печатками, підтверджується факт передачі обєкта оренди позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач направив на адресу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області лист-повідомлення №60 від 31.01.2017р. про надання згоди на пролонгацію спірного договору оренди землі на той же строк на умовах додаткової угоди, копію якої було додано до даного листа-повідомлення.

Дослідивши наданий позивачем на підтвердження позовних вимог доказ, колегія суддів встановила, що вказаний лист отриманий Головним управлінням Держгеокадастру в Сумській області 17.02.2017р., що підтверджується відтиском штемпеля про реєстрацію вхідної кореспонденції (вхідний реєстраційний №2035).

Однак, як стверджує позивач, відповідачем не була надана відповідь на вказане повідомлення.

Водночас, відповідачем були надані суду докази того, що 24.03.2017 року відповідачем був направлений на адресу відповідача лист-повідомлення про прийняте рішення № 28-18-0.6-3929/2-17, з якого вбачається, що Головне управління не вважає за можливе поновити договір оренди землі від 24.03.2010р. (державна реєстрації 01.04.2010 року за № 35) загальною площею 31,3960 га.

Позивач з посиланням на ст. 33 Закону України "Про оренду землі" вважає, що оскільки ним було дотримано всіх вимог щодо поновлення договору оренди і з урахуванням відсутності в місячний строк письмових заперечень з боку відповідача, а також те, що ним на даний час земельна ділянка використовується і сплачується орендна плата, тому Договір оренди землі від 24.03.2010р. є поновленим, а обовязковість оформлення додаткової угоди прямо визначена чинним законодавством.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції посилався на те, що Законом не встановлений початок перебігу строку для надсилання повідомлення орендодавця. В даному випадку має значення лише те, чи закінчився встановлений законом місячний строк для повідомлення орендодавцем про відмову в поновленні договору оренди, оскільки саме з його закінченням пов'язане продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце обґрунтовані заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

У рішенні суду зазначено, що позивач скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди, оскільки більш ніж за 30 днів до закінчення строку його дії направив до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі разом із проектом відповідної Додаткової угоди, а також інші документи. Отже, орендар належним чином виконав свій обов'язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами договору оренди землі від 24.03.2010 року та не суперечить вимогам ч. 2 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

В свою чергу, відповідач після отримання листа позивача зобов'язаний був відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" протягом місяця розглянути дану заяву, узгодити з орендарем істотні умови договору, прийняти рішення та укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди, або повідомити орендаря про відмову в продовженні договору в разі недосягнення згоди щодо істотних умов договору . Натомість, лист-повідомлення № 28-18-0.6-3929/2-17 від 16.03.2017р. про відмову позивачеві у поновленні договору оренди землі відповідач направив йому лише 21.03.2017р., тобто відповідачем був порушений місячний термін для повідомлення орендаря про прийняте рішення, що, у свою чергу, дало позивачу підставу розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону. Матеріалами даної судової справи підтверджується, що позивач протягом строку дії договору оренди землі, а також у квітні-серпні 2017 року, після закінчення строку дії договору оренди, сплачував орендну плату за користування спірною земельною ділянкою та продовжує користуватись земельною ділянкою на даний час.

Посилаючись на викладене на підставі ч.ч.1-6 Закону України "Про оренду землі" щодо поновлення договорів оренди землі, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Проте, колегія суддів не може погодитись із даними висновками суду першої інстанції, зважаючи на нижченаведене.

Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

За змістом ч.2 ст. 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України Про оренду землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Зі змісту ст. 2 Закону України Про оренду землі вбачається, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 31 Закону України Про оренду землі договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з п. 41 укладений між сторонами Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Оскільки Договір оренди землі від 24.03.2010р. було зареєстровано у реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДПЦ ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 01.04.2010р. за №35, тому термін дії спірного Договору встановлено встановлений до 01.04.2017р..

Пунктом 8 Договору передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст. 777 Цивільного кодексу України та ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

У ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, у частинах 1- 5 статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 Цивільного кодексу України, слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі", відбувається за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Незважаючи на формальне визначення договору, який орендар має укласти на новий строк, як додаткової угоди до договору, строк якого закінчився, фактично це буде новий договір, оскільки його умови можуть бути змінені за згодою сторін, і у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Тобто, за наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011р. №445/2011 Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Таким чином, Держземагентство України та його територіальні органи є органом, на який покладено право розпоряджатись земельними ділянками сільськогосподарського призначення.

Дослідивши надані відповідачем докази, колегія суддів встановила, що у відповідь на лист-повідомлення №60 від 31.01.2017р., відповідачем 21.03.2017р. направлено на адресу позивача ОСОБА_4 про прийняте рішення за №28-18-0.6-3929/2-17. У Листі-повідомленні зазначено, що при поновленні договору оренди землі, його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі не досягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря укладення договору оренди землі припиняється. У поданих до розгляду документах, Витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки, який потрібний для встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки державної власності - відсутній. З огляду на зазначене, Головне управління не вважає за можливе поновити договір оренди землі від 24.03.2010 року (державна реєстрації 01.04.2010р. за № 35) загальною площею 31,3960 га про що зазначає у даному листі-повідомленні про прийняте рішення, що свідчить про заперечення з боку Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо поновлення зазначеного договору оренди землі.

Як доказ направлення позивачеві ОСОБА_5 про прийняте рішення за №28-18-0.6-3929/2-17, відповідачем надана суду поштова квитанція, яка досліджена колегією суддів і підтверджує направлення вказаної відповіді позивачеві 21.03.2017р.

Таким чином, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не була укладена сторонами, у зв'язку з чим договір оренди землі між сторонами не поновлений, а припинив свою дію 01.04.2017р. відповідно до положень ст. 31 Закону України "Про оренду землі", у звязку з чим позивач втратив переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Частиною 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Проте, як встановлено апеляційним господарським судом, в матеріалах справи відсутні докази оскарження позивачем відмови чи бездіяльності уповноваженого органу щодо укладення додаткової угоди в судовому порядку станом на момент звернення до суду з позовом та прийняття оскаржуваного судового рішення.

Другою правовою конструкцією є так звана пролонгація договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі (частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

У цьому випадку також передбачено укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, яке здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності), що є новелою порівняно з редакцією норми до 12.03.2011р.

Пролонгація відбувається автоматично, проте в силу приписів частин 7-9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у місячний строк обов'язково має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору.

Наведене є підставою для висновку про застосування до обох правових конструкцій поновлення договору оренди землі частини третьої наведеної норми, відповідно до якої орендар має надіслати проект додаткової угоди орендодавцеві, і, оскільки про пролонгацію може бути остаточно відомо лише через місяць після закінчення строку дії договору, надіслати у цьому випадку проект про продовження договору на той самий строк і на тих самих умовах після спливу цього місячного строку і відмови у місячний строк укласти відповідну саме частині шостій статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткову угоду.

Оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач після закінчення строку дії договору, не звертався з вимогою продовжити договір на той самий строк і на тих самих умовах, і така додаткова угода не була укладена (відсутнє підтвердження юридичного факту поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах), як і того факту, що його право на укладення додаткової угоди про пролонгацію договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" є порушеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення строку спірного договору оренди землі.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі", матиме місце при укладенні договору оренди: з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; у разі недосягнення згоди щодо умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

У справі відсутні докази на підтвердження наявності відповідного порушення відповідачем переважного права позивача на отримання права оренди земельної ділянки, яка визначена предметом договору.

Колегія суддів приймає до уваги те, що приписи ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" пов'язують автоматичне поновлення договору з фактом відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди, який, в свою чергу, має підтверджуватись або фактом відсутності відповідного листа (рішення), або фактом його не надсилання (а не посиланням на неотримання).

Таким чином, спірний договір не поновлено автоматично в силу приписів частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", в звязку з чим задоволення позову в цій справі шляхом оформлення правовідносин сторін є неможливим і у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Сумській області підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Сумської області від 21.09.2017р. у справі №920/739/17 скасуванню, як таке, що прийнято з невірним застосування норм матеріального права, з прийняттям по справі нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову.

Враховуючи те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та прийняття нового судового рішення про відмову в позові, тому у відповідності до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Керуючись статтею 129, 232, 269, п.2 ч.1 ст. 275., п.4 ч.1 ст. 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 21.09.2017р. у справі №920/739/17 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Карла Маркса-2" (адреса: 41543, Сумська обл., Путивльський р-н, с. Мінакове, вул. Садова, буд. 63/3, ) на користь Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (адреса: 40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108, ) судовий збір в розмірі 1760,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21.12.2017р.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.В. Ільїн

Суддя В.І. Сіверін