РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"14" грудня 2017 р. Справа № 918/699/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Гудак А.В. ,

суддя Олексюк Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль"

на ухвалу господарського суду Рівненської області від 28.11.2017р.

у справі № 918/699/17 (суддя Політика Н.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль"

до відповідача ОСОБА_2 підприємства "Торгово-виробничої фірми "Чари"

про стягнення заборгованості в сумі 3 059 916 грн. 93 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3

від відповідача - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 28.11.2017р. у справі № 918/699/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" до відповідача ОСОБА_2 підприємства "Торгово-виробничої фірми "Чари" було зупинено провадження у справі № 918/699/17 до отримання висновку експерта.

При винесенні оскарженої ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що ухвалою господарського суду Рівненської області від 28 листопада 2017 року Господарським судом Рівненської області у даній справі було призначено судову економічну експертизу, а тому враховуючи п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України, суд зупинив провадження у справі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач - Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" звернувся з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить ухвалу господарського суду Рівненської області від 28.11.2017р. у справі № 918/699/17 скасувати.

Скаржник вважає, що ухвала господарського суду є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання поставлені експерту, стосуються застосування права та оцінки наданих сторонами доказів, що не відноситься до компетенції судового експерта і повинні вирішуватись безпосередньо судом шляхом надання оцінки умовам договорів у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Місцевим господарським судом було проігноровано пояснення представника позивача, що кредитним договором встановлені чіткі умови щодо порядку нарахування відсотків та штрафних санкцій.

Відповідачем не було надано жодних доказів чи розрахунків, котрі спростовують розмір вимог заявлених позивачем та підтверджували заперечення відповідача.

При зупиненні провадження судом не було надано належного правового висновку про неможливість розгляду справи № 918/699/17, не обґрунтував дійсної потреби в спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування та які не можуть бути самостійно встановлені судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Враховуючи вищевикладене, Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" вважає, що вищевказана ухвала є необґрунтованою та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Від відповідача - ОСОБА_2 підприємства "Торгово-виробничої фірми "Чари" надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, відповідно до якого просить оскаржену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує на таке:

- відповідач не визнає заявлену позивачем до стягнення заборгованість з огляду на те, що надані до суду докази - розрахунок заборгованості не відповідає умовам укладеного із позивачем кредитного договору та змін до нього;

- наданий розрахунок заборгованості здійснений працівниками Банку, а отже містить субєктивні відомості щодо обрахунків, які не відповідають умовам графіків погашень та умовам кредитного договору;

- позивач не надав до суду первинних бухгалтерських документів - виписок по рахунках Позичальника, актів звірки взаєморозрахунків, не підтвердив належними доказами (меморіальними ордерами) суму отриманих позичальником коштів та спосіб їх отримання. Разом з тим, розрахунки позовних вимог, та документи, якими обґрунтовуються позовні вимоги долучені до позовної заяви не дозволяють однозначно встановити правомірність заявлених позовних вимог у сумах зазначених у розрахунках;

- положеннями частини шостої статті 232 ГКУ передбачено особливість порядку застосування господарських штрафних санкцій, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано;

- відповідно до розрахунку заборгованості позивач нарахував пеню за період з 24.05.2016 р. по 29.09.2017 р., тобто не за шість місяців, а за 1 рік і 4 місяці.

За наведеного вище, відповідач вважає, що є потреба в спеціальних знаннях для встановлення фактичних обставин справи, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для призначення експертизи та зупинення провадження у справі № 918/699/17. Відтак, оскаржена ухвала є законною, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

14 грудня 2017 року в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду представник скаржника підтримала доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскарженої ухвали було порушено норми матеріального та процесуального права. З огляду на вказане, вважає, що ухвалу господарського суду Рівненської області від 28.11.2017р. у справі № 918/699/17 належить скасувати.

Представник відповідача - ОСОБА_2 підприємства "Торгово-виробничої фірми "Чари" в судовому засіданні заявила, що з доводами апелянта не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржену ухвалу обґрунтованою та законною. З огляду на зазначене, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржену ухвалу скасувати, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 4 жовтня 2017 року Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 підприємства "Торгово-виробничої фірми "Чари" про стягнення заборгованості в сумі 3059916 грн. 93 коп. (а. с. 2-39).

Позовні вимоги мотивована тим, що 11.09.2017 р. між ОСОБА_2 підприємством "Торгово-виробничої фірми "Чари" (позичальник) та Відкритим акціонерним товариством "ОСОБА_1 Аваль (кредитор), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" було укладено Кредитний договір № 010/89-07/309, відповідно до якого кредитор надав позивальнику кредитні кошти в сумі 5700000 грн. зі сплатою 17% річних з погашенням відповідно до графіку погашень (додаток № 1 до кредитного договору), строком до 31.12.2019 р.

Однак відповідач, неналежно виконував умови кредитного договору у звязку із чим в нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 3059916 грн. 93 коп. з яких: 2750708 грн. 10 коп. заборгованість за тілом кредиту; 157168 грн. 23 коп. заборгованість за відсотками; 152076 грн. 60 коп. пеня за несвоєчасне погашення.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 6 жовтня 2017 року позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/699/17, призначено розгляд на 19 жовтня 2017 року о 10:30 год.

18 жовтня 2017 р. відповідачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку із складністю справи та відсутності спеціальних знань у галузі юриспруденції та економіки, необхідністю укласти договір про надання правової допомоги (а. с. 44).

В судове засідання 19.10.2017 р. зявився представник позивача, якому було повідомлено про наявність вищевказаного клопотання та зясовано його думку з приводу відкладення розгляду справи. Представник позивача поклався на розсуд суду, котрий ухвалив відкласти розгляд справи (а. с. 61).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 19 жовтня 2017 року розгляд справи відкладено на 16 листопада 2017 року о 11:00 год. (а. с. 62-63).

Відповідно до протоколу судового засідання від 16.11.2017 р. у справі № 918/699/17, в ньому брали участь представники сторін. Представник відповідача заявила усне клопотання про оголошення перерви, проти якого не заперечував представник позивача. В судовому засіданні було оголошено перерву до 15:00 год. 28.11.2017 р. (а. с. 68-69).

28 листопада 2017 року представником відповідача було подано клопотання про призначення фінансово-кредитної експертизи (а. с. 73-77), відповідно до якого зазначає, що для з'ясування правильності нарахування відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, необхідно провести експертизу документів фінансово-кредитних операцій, оскільки встановлення відповідних фактів потребує спеціальних знань. На розгляд експертам, представник відповідача просить поставити наступні питання:

1. Чи відповідає 2750708 грн. 10 коп. - сума боргу по кредиту, станом на 29.09.2017 р. (згідно розрахунку) фактичній сумі заборгованості ПП ТВФ "Чари" перед АТ "ОСОБА_1 Аваль" по Кредитному договору № 010/89-07/309 від 11.09.2007 року (із змінами і доповненнями). Яка сума боргу по тілу кредиту станом на 29.09.2017 р.? Чи проводилося погашення тіла кредиту за період з 11.09.2007 р. по 29.09.2017р.? Чи проводилося погашення тіла кредиту в іншій черговості, ніж передбачено Кредитним договором?

2. Чи відповідає сума 157168 грн. 23 коп. боргу по відсотках за користування кредитом фактичній сумі заборгованості за період з 11.09.2007 р. по 29.09.2017 р. ПП ТВФ "Чари" перед АТ "ОСОБА_1 Аваль" по Кредитному договору № 010/89-07/309 від 11.09.2007 року (із змінами і доповненнями)? Чи проводилося зарахування банком платежів в іншій черговості, ніж передбачено Кредитним? Якщо так, то як вплинула зміна черговості погашення на суму боргу по відсотках за користування кредитом? Яка сума боргу по відсотках за користуванням кредитними коштами підтверджена бухгалтерськими документами станом на 29.09.2017 р.?

3. Чи відповідає 152076 грн. 60 коп. сума пені за несвоєчасне повернення кредиту (згідно розрахунку заборгованості) ПП ТВФ "Чари" перед АТ "ОСОБА_1 Аваль" фактичній сумі заборгованості по Кредитному договору № 010/89-07/309 від 11.09.2007 року (із змінами і доповненнями)? Проведення експертизи представник відповідача просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Також представник відповідача просив на час проведення фінансово-кредитної експертизи провадження у справі № 918/699/17 зупинити.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 28 листопада 2017 року у даній справі № 918/699/17 було призначено судову економічну експертизу (а. с. 79-81).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 28.11.2017р. у справі № 918/699/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" до відповідача ОСОБА_2 підприємства "Торгово-виробничої фірми "Чари" було зупинено провадження у справі № 918/699/17 до отримання висновку експерта (а. с. 82).

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних даних справи.

Згідно з ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Судом апеляційної інстанції вище було встановлено, що місцевий господарський суду зупинив провадження у справі № 918/699/17 до отримання висновку експерта.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України судова експертиза призначається для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Як роз'яснено у п. п. 2, 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи") передбачено, що про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначаються, зокрема: обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи; підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи; організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи; перелік питань, що потребують роз'яснення; мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи; об'єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об'єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження; обов'язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з частиною першою статті 42 ГПК України

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Суд першої інстанції на підставі п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України оскаржуваною ухвалою зупинив провадження у даній справі на час проведення судової експертизи.

Як зазначив суд першої інстанції, підставами для призначення експертизи у справі слугувала необхідність в спеціальних знаннях для забезпечення повноти та всебічності дослідження всіх обставин справи.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність призначення у справі судової експертизи та зупинення провадження є передчасним з огляду на таке.

Подане відповідачем клопотання колегія суддів вважає необґрунтованим належним чином, оскільки як вбачається на підтвердження своєї позиції відповідач вказує, що позивачем не надано суду належних доказів щодо заборгованості відповідача, а також те, що наданий позивачем розрахунку заборгованості здійснений працівниками банку, а тому містить субєктивні відомості щодо обрахунків, які не відповідають умовам графіків погашень та умовам кредитного договору.

Тобто, відповідач обґрунтовує своє клопотання помилками в розрахунку позивача, при цьому не надаючи доказів на підтвердження своєї позиції, зокрема власних розрахунків суми боргу, доказів сплати основного боргу та процентів.

В той же час, як вбачається матеріалів справи відповідачем перед першим судовим засіданням у справі було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку із необхідністю укласти договір про надання правової допомоги (а. с. 44).

Із протоколу судового засідання господарського суду Рівненської області від 19.10.2017 р. у справі № 918/699/17, колегією суддів встановлено, що у звязку із наявністю вищевказаного клопотання, розгляд справи № 918/699/17 було відкладено на 16.11.2017 р. о 11:00 та винесено відповідну ухвалу (а. с. 61-63).

Відповідно до протоколу судового засідання господарського суду Рівненської області від 16.11.2017 р. у справі № 918/699/17, в ньому брали участь представники позивача та відповідача. Представник відповідача заявила усне клопотання про оголошення перерви проти якого представник позивача не заперечив щодо оголошення перерви. Судом було оголошено перерву до 28.11.2017 р. о 15:00 год.

Із наведеного вище, вбачається, що в перше судове засідання представник відповідача не зявився, а в наступному не заперечувала щодо правомірності нарахування боргу та не подав письмових заперечень щодо позовних вимог.

Поруч з тим, мотивів, якими керувався суд першої інстанції при визначенні питань експерту, в оскаржуваній ухвалі судом не наведено.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що поставлені судом першої інстанції на вирішення експерта питання стосуються визначення дійсного розміру боргу, який виник у зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором. Проте, порядок та строки погошення тіла кредиту, сплати процентів за користування кредитом, пені та їх розмір сторони погодили в умовах кредитного договору.

Таким чином винесені судом на вирішення судового експерта питання безпосередньо стосуються умов кредитного договору та можуть бути вирішені судом шляхом надання оцінки умовам договору у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами

Окрім того, суд першої інстанції не навів належних обґрунтувань необхідності призначення у справі судової експертизи, зазначивши лише те, що для забезпечення повноти та всебічності дослідження всіх обставин справи існує необхідність в спеціальних знаннях.

Зважаючи на викладене, колегія суддів не може визнати оскаржувану ухвалу обґрунтованою та такою, що винесена з дотриманням норм процесуального права, адже необґрунтоване призначення судової експертизи призвело до прийняття судом передчасної ухвали про зупинення провадження у справі.

Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012 недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Частина 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи. Однак вказана процесуальна дія не є обов'язком суду, на відміну від випадків, передбачених ч. 1 вказаної статті.

Відтак, в суду першої інстанції не було достатніх підстав для зупинення провадження у справі, а тому таке зупинення на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України є необґрунтованим.

Відповідно до положень ч. ч. 5, 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі вказаного вище, судова колегія також вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, відповідають встановленим обставинам справи, підтверджуються належними доказами та узгоджуюься з нормами діючого законодавства, а тому приймаються колегією суддів до уваги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" підлягає до задоволення, а ухвалу господарського суду Рівненської області від 28.11.2017р. у справі № 918/699/17 слід скасувати.

Відповідно до п. 4.8 Постанови Пленуму вищого господарського суду України від 21.02.2013 року за №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-106, ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 28.11.2017р. у справі № 918/699/17 скасувати.

3. Справу № 918/699/17 передати на розгляд господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.