ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" грудня 2017 р. Справа №925/1324/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., за участю представників сторін: стягувача (позивача) ОСОБА_1 за довіреністю, скаржника (боржника, відповідача) ОСОБА_2 за довіреністю, органу ДВС ОСОБА_3 за дорученням, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аванхімікл» на дії Лисянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області (далі орган ДВС) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аванхімікл» до фермерського господарства «Престиж Агролюкс» про стягнення 1716205 грн. 64 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Боржник (відповідач) - фермерське господарство «Престиж Агролюкс» (далі - скаржник), в порядку ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 1212 ГПК України, звернувся в господарський суд Черкаської області зі скаргою, в якій просив суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Лисянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області (далі орган ДВС) у виконавчому провадженні № 54213342.

Скаргу мотивовано порушенням органом ДВС при прийнятті оскарженої постанови норм ст.ст. 39, 74 Закону України «Про виконавче провадження», прав і законних інтересів боржника.

В засіданні суду представник боржника (скаржника) скаргу підтримав і просив суд її задовольнити повністю, представники стягувача - товариства з обмеженою відповідальністю «Аванхімікл» і органу ДВС проти її задоволення заперечували з мотивів, викладених у письмових відзивах (вх. № 27436 і вх. № 27417 від 14.12.2017), зокрема - необґрунтованості.

Вислухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, справи та оцінивши їх у сукупності, суд скаргу задовольняє повністю з наступних підстав.

24.10.2016 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Аванхімікл» звернувся в господарський суд з позовом до фермерського господарства «Престиж Агролюкс» (далі відповідач, боржник, скаржник) про стягнення, на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.2013 року № 9, 503284 грн. 36 коп. боргу за продані засоби захисту рослин, 330684 грн. 40 коп. інфляційних втрат, 25164 грн. 22 коп. штрафу на підставі п. 7.5. договору, 40152 грн. 78 коп. штрафу на підставі п. 7.1. договору, 587778 грн. 44 коп. процентів за товарним кредитом, 1103262 грн. 98 коп. курсової різниці, що разом складає 2590327 грн. 18 коп., та відшкодування понесених судових витрат сплаченого судового збору у розмірі 38854 грн. 91 коп.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем договірних грошових зобовязань щодо повноти і своєчасності оплати куплених засобів захисту рослин.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.10.2016 року позовна заява була прийнята до розгляду, по ній порушено провадження у справі № 925/1324/16, справа призначена до судового розгляду, а рішенням господарського суду Черкаської області від 11.01.2017 року у цій справі, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2017 року, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 25164 грн. 22 коп. штрафу, 546395 грн. 70 коп. процентів, 834067 грн. 75 коп. курсової різниці, 21084 грн. 42 коп. витрат на сплату судового збору. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення господарського суду Черкаської області від 28.10.2016 року у справі № 925/1324/16 набрало законної сили 25.05.2017 року, 13.06.2017 року господарським судом Черкаської області видано наказ про його примусове виконання, наказ направлено стягувачу.

За заявою стягувача, постановою головного державного виконавця Лисянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 29.06.2017 року відкрито виконавче провадження № 54213342 з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області від 13.06.2017 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2017 року частково задоволена касаційна скарга відповідача, рішення господарського суду Черкаської області від 11.01.2017 року і постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2017 року у справі № 925/1324/16 скасовані в частині вирішення спору про стягнення курсової різниці, відсотків за користування товарним кредитом, штрафу за ненадання фінансових документів, справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Черкаської області. В іншій частині рішення господарського суду Черкаської області від 11.01.2017 року і постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2017 року у справі № 925/1324/16 залишено без змін.

За заявою боржника, постановою державного виконавця Лисянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 04.09.2017 року закінчено виконавче провадження № 54213342 з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області від 13.06.2017 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з скасуванням рішення, яке підлягало виконанню.

Постановою в.о. начальника Лисянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 16.11.2017 року задоволено скаргу стягувача від 15.09.2017 року, скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 54213342 від 04.09.2017 року, зобовязано державного виконавця привести виконавче провадження № 54213342 у відповідність до норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Постанова в.о. начальника Лисянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області мотивована тим, що постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2017 року рішення господарського суду Черкаської області від 11.01.2017 року, яке підлягало примусовому виконанню, скасовано в частині, в іншій частині залишено без змін.

На виконання постанови в.о. начальника Лисянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 16.11.2017 року, державним виконавцем своєю постановою від 16.11.2017 року на підставі абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 54213342 від 04.09.2017 року, ця постанова державного виконавця від 16.11.2017 року і є предметом оскарження, що розглядається у даній справі.

Ухвалою судді господарського суду Черкаської області Грачова В.М. від 12.09.2017 року справа № 925/1324/16 в частині вирішення спору про стягнення 1103262 грн. 98 коп. курсової різниці, 587778 грн. 44 коп. відсотків за користування товарним кредитом, 25164 грн. 22 коп. штрафу за ненадання фінансових документів, що разом складає 1716205 грн. 64 коп., прийнята до свого провадження, призначена до судового розгляду, остаточне рішення у ній не прийняте.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання Закону України «Про виконавче провадження», Господарського процесуального кодексу України, Конституції України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що:

виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1);

виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. 1, ч. 2 п. 1 ст. 18);

виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26);

виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (п. 5 ч. 1 ст. 39);

рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом (ч.ч. 1, 3 ст. 74).

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства, наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованим в МЮУ 02.04.2012 за № 489/20802, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція).

Відповідно до ст. 1212 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

При вирішенні скарги суд також керується розясненнями Пленуму Вищого господарського суду України, зокрема п. 9.13. його постанови від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

За змістом цих нормативних актів та з урахуванням встановлених обставин справи суд вбачає, що постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2017 року у справі № 925/1324/16 скасовані рішення господарського суду Черкаської області від 11.01.2017 року і постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2017 року в частині вирішення спору про стягнення курсової різниці, відсотків за користування товарним кредитом, штрафу за ненадання фінансових документів, справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Черкаської області, справа в цій частині прийнята судом першої інстанції до свого провадження, по ній здійснюється новий розгляд. В іншій частині рішення господарського суду Черкаської області від 11.01.2017 року і постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2017 року у справі № 925/1324/16 залишені без змін, в цій частині судом першої інстанції у задоволенні позову було відмовлено. Таким чином, примусовому виконанню у виконавчому провадженні № 54213342 на підставі наказу господарського суду Черкаської області від 13.06.2017 року підлягало рішення господарського суду Черкаської області від 11.01.2017 року про часткове задоволення позову, це рішення скасоване повністю постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2017 року.

Щодо цих обставин скасування рішення господарського суду Черкаської області від 11.01.2017 року в.о. начальника Лисянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області у своїй постанові від 16.11.2017 року про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 54213342 від 04.09.2017 року припустився помилки, тому і постанова державного виконавця від 16.11.2017 року, прийнята на її виконання, також містить суперечність п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», та з цих підстав підлягає скасуванню.

Відтак, доводи скаржника щодо наявності підстав для скасування постанови державного виконавця від 16.11.2017 року у виконавчому провадженні № 54213342 суд визнає обґрунтованими, з цих підстав скаргу задовольняє, а заперечення на скаргу представників стягувача і органу ДВС відхиляє.

Керуючись ст. 86, ст. 1212 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу фермерське господарство «Престиж Агролюкс» задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Лисянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 16.11.2017 року у виконавчому провадженні № 54213342.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя В.М. Грачов