КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Справа№ 910/9240/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Іванчук М.Г. - представник

від відповідача: Гатиж Я.Г. - представник

від третьої особи: ОСОБА_4 - особисто

розглянувши апеляційну скаргу Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 26.09.2017р.

у справі № 910/9240/17 ( суддя Я.В. Маринченко)

за позовом Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області

до Чернівецької обласної державної адміністрації

третя особа ОСОБА_4

про скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ:

Кліводинська сільська рада Кіцманського району Чернівецької області звернулася до Господарського суду м. Києва з позовом до Чернівецької обласної державної адміністрації про скасування розпорядження голови Чернівецької обласної державної адміністрації від 22.12.2016 № 913-р «Про передачу земельної ділянки водного фонду спадкоємцю».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.09.2017р. у справі № 910/9240/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що повноваження передавати земельну ділянку водного фонду в оренду для рибогосподарських потреб з огляду на ч. 5 ст. 122 ЗК України (у редакції, чинній на час прийняття спірного розпорядження) належали саме відповідачу. За таких обставин, відповідач, у межах наданих йому повноважень, правомірно здійснив розпорядження вказаними землями водного фонду. Одночасно судом встановлено, що позивачу 10.10.2011 Приватним сільськогосподарським підприємством «Кліводинське» безоплатно передано в комунальну власність гідротехнічну споруду на ставку № 1 «Нагульний», розташовану в урочищі «Веренчанське».

Апелянт вважає, що висновок суду про те, що право власності позивача поширюється тільки на вищевказану гідротехнічну споруду та не розповсюджується на земельну ділянку під нею, у зв'язку з чим відповідачем не було перевищено повноважень при передачі цієї земельної ділянки в оренду, ніяк не узгоджується з вимогами чинного законодавства, а саме ст. 83 ЗК України, ст. 7 Закону України «Про оренду землі», ст. 31 Закону України «Про оренду землі» відповідно до норм яких випливає, що з часу передачі Кліводинській сільській раді 10.10.2011 Приватним сільськогосподарським підприємством «Кліводинське» в комунальну власність гідротехнічної споруди на ставку № 1 «Нагульний», розташованого в урочищі «Веренчанське» до позивача перейшли всі права на розпорядження земельної ділянки, на якій побудована гідротехнічна споруда.

На думку апелянта, зауваження суду в рішенні про те, що за позивачем залишаються усі речові права на розташованій на цій земельній ділянці на належний позивачу об'єкт, не спростовують того, що прийнятим розпорядженням відповідача № 913-р від 22.12.2016 «Про передачу земельної ділянки водного фонду спадкоємцю» ніяким чином не порушуються права позивача, є недоречним. Оскільки цим розпорядженням доручено Кіцманській РДА укласти договід оренди земельної ділянки (на тих самих умовах), тобто на умовах договору оренди землі від 05 травня 2005 року, які були укладені з ПП ОСОБА_5 За цим догором оренди попередньому орендарю було передано земельну ділянку водного фонду загальною площею 6,6008 га, разом з гідротехнічною спорудою, розташованого на цій же земельній ділянці на площі 1,0058 га.

Апелянт зазначає, що гідротехнічні споруди входять до складу водних об'єктів, які відповідно до Водного кодексу України (стаття 51), Земельного кодексу України (стаття 58) та Закону України „Про аквакультуру" стаття 14), надаються у користування в комплексі із земельними ділянками, що знаходяться під водними об'єктами, іншими об'єктами інфраструктури.

Право користування водоймою (водоймами) у відповідності з ч.11 ст. 51 Водного кодексу України оформляється договором оренди водних об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 травня 2013 р. № 420 „Про затвердження Типового договору оренди водних об'єктів".

Апелянт зазначає, що розпорядженням відповідача зазначено конкретний розмір земельної ділянки водного фонду із перерахованими водними об'єктами розташованими на ній, які передаються в оренду ОСОБА_4, цим розпорядженням доручено Кіцманській РДА укласти договір оренди земельної ділянки водного фонду з ОСОБА_4 (на тих самих умовах) де також зазначено конкретний розмір земельної ділянки водного фонду із перерахованими водними об'єктами розташованими на ній. Тобто даним розпорядження наперед визначено, на яких умовах доручено Кіцманській РДУ укласти договір оденди, маючи на увазі договір оренди земельної ділянки для риборозведення та сінокосіння, укладений 05.05.2005 року з ОСОБА_5

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

Відповідно до листа від 05.10.2015 № 0-24-0.3-1342/20-15 Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, останнім було розглянуто звернення ОСОБА_4 щодо передачі в оренду терміном до 05.05.2030 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 водного фонду, площею 6,6008 на території Кліводинської сільської ради Кіцманського району, як спадкоємцю померлого ОСОБА_5, за результатами розгляду якого на засіданні обласної комісії з питань реалізації обласною державною адміністрацією повноважень у галузі земельних відносин вирішено можливим надання цієї земельної ділянки шляхом прийняття відповідного розпорядження.

Розпорядженням голови Чернівецької обласної державної адміністрації від 22.12.2016 № 913-р "Про передачу земельної ділянки водного фонду спадкоємцю" передано земельну ділянку водного фонду третій особі - ОСОБА_4, в оренду до 05.05.2030, площею 6,6008 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для рибогосподарських потреб, у т.ч.: під водним дзеркалом - 3,3698 га, гідротехнічна споруда - 1,0058 га, сінокіс - 1,8806 га, болото - 0,3446 га, за адресою: с. Кліводин, Кіцманський р-н, Чернівецька обл. (за межами населеного пункту). Доручено Кіцманській районній державній адміністрації укласти договір оренди земельної ділянки водного фонду із третьою особою до 05.05.2030 (на тих самих умовах).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідний договір оренди на виконання даного розпорядження на момент розгляду справи в господарському суді першої інстанції укладений не був.

Відповідно до частини 4 ст. 59 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об'єктів портової інфраструктури та інших об'єктів водного транспорту.

Частиною 1 ст. 51 Водного кодексу України передбачено, що у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Відповідно до ч. 3 ст.122 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття спірного розпорядження) районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб ( ч.5 ст. 122 ЗК України).

Аналізуючи норми ч. 3 ст. 122 ЗК України колегія погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що розмежування повноважень органів виконавчої влади залежить від цільового призначення земельних ділянок.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України та Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 № 548 ведення водного господарства є одним із видів цільового призначення земель водного фонду. Іншим видом цільового призначення в цій категорії земель є: "для рибогосподарських потреб" (10.07 код КВЦПЗ). Тобто, має місце розмежування термінів "рибогосподарські потреби" та "водне господарство", з огляду на відмінні види цільового призначення земель водного фонду.

Відтак, районним державним адміністраціям надані повноваження для розпорядження землями, зокрема, для "ведення водного господарства", що не охоплює інший вид цільового призначення - "для рибогосподарських потреб".

Таким чином, повноваження передавати земельну ділянку водного фонду в оренду для рибогосподарських потреб, з огляду на ч. 5 ст. 122 ЗК України (у редакції, чинній на час прийняття спірного розпорядження), належали саме відповідачу.

Враховуючи вищевикладене, колегія погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що відповідач правомірно, у межах наданих йому повноважень, здійснив розпорядження вказаними землями водного фонду.

Приватним сільськогосподарським підприємством "Кліводинське" 10.10.2011 передано Кліводинської сільській раді Кіцманського району Чернівецької області безоплатно в комунальну власність гідротехнічну споруду на ставку № 1 "Нагульний", розташовану в урочищі "Веренчанське".

Право власності позивача поширюється тільки на вищевказану гідротехнічну споруду, та не розповсюджується на земельну ділянку під нею, у зв'язку з чим відповідачем не було перевищено повноважень при передачі цієї земельної ділянки в оренду. Суд вважає за необхідне зазначити, що за позивачем залишаються усі речові права на розташований на цій ділянці належний позивачу об'єкт.

Крім того, позивач в якості підстав для визнання спірного розпорядження незаконним послався на неможливість укладення договору оренди вказаної земельної ділянки на тих самих умовах. Визначення умов, на яких мав бути укладений договір оренди із третьою особою, позивач пов'язує з умовами, викладеними в договорі оренди від 05.05.2005, що був укладений між позивачем та Приватним підприємцем ОСОБА_5.

Однак, із оскаржуваного розпорядження не вбачається, на умовах якого саме договору оренди слід укласти новий договір оренди. Відповідно до даного розпорядження Кіцманській районній державній адміністрації доручено укласти договір оренди земельної ділянки водного фонду із третьою особою до 05.05.2030 (на тих самих умовах). Однак доказів наявності інших, раніше укладених із ОСОБА_4 договорів оренди, до матеріалів справи не надано.

Одночасно позивачем не доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів спірним розпорядженням у частині покладення на Кіцманську районну державну адміністрацію доручення з укладення договору оренди та визначення умов, на яких такий договір має бути укладеним, оскільки позивач у даних правовідносинах не зазначається. Порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими, а тому обов'язком позивача відповідно до статті 33 ГПК України є доведення в установленому законом порядку наявності факту порушення його прав та інтересів відповідачем у справі, що в протилежному випадку є підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає наявності правових підстав для визнання незаконним та скасування спірного розпорядження відповідача.

Одночасно, у випадку наявності у позивача доказів необхідності укладення за спірним розпорядженням договору оренди з третьою особою саме на тих самих умовах договору оренду землі від 05.05.2005, що був укладений між Приватним підприємцем ОСОБА_5 та Кіцманською районною державною адміністрацією, останній не позбавлений можливості реалізувати надане законодавством право на оспорювання даного акту з таких підстав.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання спірного розпорядження незаконним та його скасування, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об»єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки апелянтом не надано суду письмових доказів, які б підтверджували той факт, що спірний договір суперечить нормам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; не довів відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності будь-якої з осіб, яка вчинила спірний правочин; відсутність вільного волевиявлення та невідповідність його внутрішній волі учасника спірного правочину; не спрямованість будь-якої зі сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином, а доводи викладені в апеляційній скарзі не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого суду.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області на рішення Господарського суду м. Києва від 26.09.2017р. у справі № 910/9240/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 26.09.2017р. у справі № 910/9240/17 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/9240/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

А.Г. Майданевич