ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2017 р. Справа № 917/1450/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.,

при секретарі судового засідання Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, свідоцтво №471 від 27.06.2006р., ордер ПТ №037109 від 04.12.2017р.,

відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС", Полтавська область, м. Лубни, (вх.3471П/1-41 від 13.11.2017р.) на рішення господарського суду Полтавської області від 03.10.2017р. (повний текст складено 09.10.2017р., суддя Паламарчук В.В.) у справі №917/1450/17,

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Геотехконсалтинг", м. Полтава,

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС", Полтавська область, м. Лубни,

про стягнення 250000,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

30.08.2017р. позивач звернувся до господарського суду Полтавської області із позовною заявою до відповідача про стягнення 250000,00грн. заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 22.08.2016р. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 10000,00грн. витрат на послуги адвоката.

Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що відповідач не виконав вимог вказаного договору про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 22.08.2016р.

Крім того, позивачем подано заяву №30/08-2 від 30.08.2017р. про забезпечення позову, в якій позивач просить суду накласти арешт на грошові кошти, які обліковується на рахунку ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" та інших рахунках, відкритих ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" в банківських установах, у межах розміру суми позовних вимог та судових витрат.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 03.10.2017р. у справі №917/1450/17 (суддя Паламарчук В.В.) позов задоволено повністю; стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Геотехконсалтинг" поворотну фінансову допомогу у розмірі 250000,00 грн, судовий збір у розмірі 3750,00 грн; витрати на послуги адвоката в сумі 5000,00 грн; ухвалено, що не підлягає задоволенню заява позивача №30/08-2 від 30.08.2017р. про забезпечення позову.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з підтвердженості матеріалами справи наявності заборгованості у ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" за договором про надання поворотної фінансової допомоги №1 в сумі 250000,00 грн, відсутності жодних доказів погашення суми боргу з боку позичальника. Одночасно господарським судом Полтавської області було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Геотехконсалтинг" не підтверджено наявність обставин, як передумови її задоволення.

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" з рішенням місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 03.10.2017р. у справі №917/1450/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що:

1) судом невірно надано правову кваліфікацію спірним правовідносинам, а саме не враховано, що датою повернення суми боргу є 20.12.2017р., що свідчить про ненастання строку виконання зобовязання;

2) ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Геотехконсалтинг" не було дотримано процедуру досудового врегулювання спор, що виключає можливість задоволення позову.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.11.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

11.12.2017р. від ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Геотехконсалтинг" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.12816), в якому позивач викладені ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" в апеляційній скарзі доводи вважає безпідставними, у звязку з чим рішення Господарського суду Полтавської області від 03 жовтня 2017 року у справі №917/1450/17 просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

18.12.2017р. повторним автоматичним розподілом справи №917/1450/17, у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Россолова В.В., було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.

У судове засідання, яке відбулось 18.12.2017р., зявився представник позивача.

Відповідач, будучи обізнаним щодо часу та місця розгляду справи (в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" 21.11.2017р. Том 1, а.с.114),у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи в даному судовому засіданні.

Представник позивача проти вимог скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду без змін.

15.12.2017р. набула чинності нова редакція Господарсього процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини спору.

Судом встановлено, що 22.08.2016р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Геотехконсалтинг" (позикодавець) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" (позичальник) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №1

Відповідно до п. 1.1. договору позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.1.2 договору, поворотна фінансова допомога - сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до Даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсації як плати за користування такими коштами.

Відповідно до п.2.1. договору, поворотна фінансова допомога надається в сумі 250000 грн без ПДВ в національній валюті України.

Приписами статті 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №1 від 22.08.2016р. про надання поворотної фінансової допомоги, який за своєю правовою природою являється договором позики.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

За змістом ч.2 статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Колегією суддів встановлено, що на виконання умов даного договору, позивачем 22.08.2016р. надано відповідачу поворотну фінансову допомогу в сумі 250000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1104 від 22.08.2016р.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк

За вимогами статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами п.3.1 договору, поворотна фінансова допомогу підлягає поверненню до 22.08.2017р. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця в установі банку (п.3.2 договору).

Таким чином, поворотна фінансова допомога в сумі 250000,00 грн підлягала поверненню ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" в строк включно до 22.08.2017р.

В даному випадку ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" безпідставно в апеляційній скарзі зазначає, що датою повернення суми боргу є 20.12.2017р., а не 22.08.2017р., оскільки неправомірно ототожнює поняття "термін (строк) дії договору" та "строк виконання зобовязання", правовий зміст яких є різним.

Згідно з ч.1 статті 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

У договорі від 22.08.2016р. та відповідно до ст.530 ЦК України вказаний момент закінчення виконання зобовязання конкретна дата 22.08.2017р., тому позивач наділений правом предявити свої вимоги, повязані з порушенням зобовязання з 23.08.2017р.

З матеріалів справи вбачається, що 10.08.2017р. за вих.№34 позивач звернувся до відповідача з листом, яким нагадував про закінчення терміну повернення поворотної фінансової допомоги.

Позовна заява була подана ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Геотехконсалтинг" до місцевого господарського суду 30.08.2017р. за вх.№1707/17 (том 1, а.с.2).

Отже, на момент звернення з позовною заявою, строк виконання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" зобовязання за договором вважався таким, що настав.

Нормою статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

В той же час матеріали справи не містять жодних доказів повернення ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" позикодавцю суми боргу в розмірі 250000,00 грн. Не зазначається про даний факт самим позичальником в апеляційній скарзі. На підставі чого колегія суддів приходить висновку про невиконання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 22.08.2016р. в частині повернення суми боргу в розмірі 250000,00 грн.

За таких обставин, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується передача позивачем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" суми боргу в розмірі 250000,00 грн та її неповернення з боку позичальника у строки, встановлені договором, вимога про стягнення з відповідача неповернутої поворотної фінансової допомоги в розмірі 25000,00 грн в судовому порядку є правомірною та такою, що підлягає задоволенню. У звязку з чим висновок суду першої інстанції є правомірним та узгоджується з нормами матеріального та процесуального права.

Не спростовує правомірність заявлених позовних вимог доводи ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" з приводу недотримання позикодавцем в повному обсязі процедури досудового врегулювання спор, враховуючи таке.

Положення частини 2 ст.124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. При цьому встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист (рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 у справі №1-2/2002).

Правомірність відмови суду в задоволенні заяви про забезпечення позову та стягнення адвокатських витрат колегія суддів не досліджує в силу частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зазначені питання не входять до предмету вимог та доводів апелянта.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення господарського суду Полтавської області від 03.10.2017р. без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "СКС КРС" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 03.10.2017р. у справі №917/1450/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий