донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.12.2017 справа №5006/17/83/2012

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_5, ОСОБА_6 за довіреностями

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м.Київ
на ухвалу господарського суду Донецької області
від про13 листопада 2017 р. зміну порядку виконання рішення суду
у справі№ 5006/17/83/2012 (суддя Ніколаєва Л.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м.Київ
доКомунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, м.Маріуполь
простягнення 32 260 836,92 грн. боргу, 3 402 860,08 грн. пені., 4 490 645,01 грн. 7% штрафу, 377 609,78 грн. інфляційних нарахувань, 689 303,63 грн. 3 % річних
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.11.2017р. у справі №5006/17/83/2012 заяву Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, м.Маріуполь про зміну порядку виконання рішення задоволено: змінено порядок виконання ухвали господарського суду Донецької області від 23.06.2014р. у справі № 5006/17/83/2012 в частині зменшення періоду розстрочки рішення господарського суду Донецької області від 03.12.2012р. Датою закінчення розстрочки виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.12.2012р. у справі № 5006/17/83/2012 визначено 01.12.2017р.

Публічним акціонерним товариством Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м.Київ подана апеляційна скарга, відповідно до якої заявник просить скасувати наведену ухвалу суду у звязку з тим, що остання прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, при розгляді справи не повністю досліджені та зясовані обставини, що мають значення для справи. Зокрема, підставою для скасування ухвали апелянт зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву про зміну порядку виконання рішення, не встановив наявність обставин, які перешкоджають або унеможливлюють виконання рішення суду відповідачем у встановленому ухвалою господарського суду від 23.06.2014р. порядку. При цьому, апелянт зазначає, що заява відповідача свідчить про намір боржника ухилитись від виконання рішення суду, що є порушенням норм Конституції України.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду.

Представники відповідача проти апеляційної скарги заперечили, просили ухвалу суду залишити без змін, а скаргу - без задоволення, про що також зазначили у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржувану ухвалу в повному обсязі.

Статтею 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.12.2012р., яке залишене без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10.04.2013р. у справі № 5006/17/83/2012 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м.Київ до Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, м.Маріуполь про стягнення суми боргу у розмірі 32 260 836,92 грн., пені у розмірі 3 402 860,08 грн., 7% штрафу у розмірі 4 490 645,01 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 377 609,78 грн., 3 % річних у розмірі 689 303,63 грн. задоволені частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 32 260 836,92 грн. боргу, 1 020 638,90 грн. пені, 1 347 193,50 грн. штрафу, 689 046,10 грн. 3 % річних, 118 423,44 грн. інфляційних нарахувань та витрати по сплаті судового збору. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

21.12.2012р. на виконання вказаного рішення суду господарським судом виданий відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.06.2014р. заяву Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа про розстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.12.2012р. по справі № 5006/17/83/2012 строком на тридцять років задоволено частково: розстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.12.2012р. по справі № 5006/17/83/2012 строком 10 років за наступними графіком: з липня 2014р. до травня 2024р. включно щомісяця підлягає сплаті по 288 397,55 грн. зі строком сплати до 1 числа кожного наступного місяця, у червні 2014р. підлягає сплаті 288 397,87 грн. зі строком сплати до 01.07.2024р.

30.10.2017р. Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа звернулось до господарського суду Донецької області з заявою , відповідно до якої останнє просить суд змінити порядок виконання ухвали господарського суду Донецької області від 23.06.2014р. у справі № 5006/17/83/2012, зменшивши період розстрочки щодо виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.12.2012р. та визначити датою закінчення розстрочки виконання рішення у справі № 5006/17/83/2012 01.12.2017р.

В обґрунтування поданої заяви, відповідач посилається на включення його підприємства до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії; необхідність реалізації ст.5 Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії, що передбачає реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ станом на 01.07.2016р., не погашену станом на 31.12.2016р., шляхом розстрочення на 60 календарних місяців. Однак, у звязку з відмовою позивача укладати договір реструктуризації заборгованості за договором, за яким є рішення про розстрочку виконання рішення суду, заявник не може реалізувати умови спеціального закону, що б дозволило йому значно зменшити фінансове навантаження на підприємство та поліпшити розрахунки із стягувачем.

Задовольняючи вказану заяву, суд першої інстанції виходив з доведеності та обгрунтованості обставин, які зумовлюють необхідність зміни порядку виконання рішення, оскільки зміна обставин відбулась в силу закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що ухвала господарського суду є законною і обґрунтованою з наступних підстав.

Приписами ст. 121 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Таким чином, для застосування передбачених ст.121 Господарського процесуального кодексу України заходів, суд встановлює у кожному конкретному випадку: чи є в наявності обставини, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у справі.

Як свідчать матеріали справи, 30.11.2016р. набув чинності Закон України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії № 1730 від 03.11.2016р., яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Положення наведеного законодавчого акту передбачають можливість для підприємств-боржників, які здійснюють централізоване теплопостачання, в разі їх включення до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, зупинення виконавчих проваджень, стягувачем за якими, зокрема, є Позивач, окрім розстроченої судом заборгованості (ч.2 Прикінцевих та перехідних положень означеного Закону).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ККП Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа включено до переліку підприємств, щодо яких запроваджено процедуру врегулювання заборгованості за спожитий природний газ згідно приписів приведеного вище Закону, про що свідчить виписка з вказаного реєстру (а.с. 22-23).

В свою чергу, зі змісту ст.5 Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії вбачається, що реструктуризація заборгованості відповідача перед позивачем, яка стягується у справі №5006/17/83/2012 за договором купівліпродажу природного газу №14/2532/11 від 30.09.2011р., передбачає, в тому числі, надання розстрочення на 60 місяців.

Разом з тим, наявність діючого згідно з ухвалою суду від 23.06.2014р. розстрочення виконання рішення у справі №5006/17/83/2012 до травня 2024р., в силу статусу останнього (рішення суду) за п.9 ч.2 ст.129 Конституції України унеможливлює поза судовим порядком, шляхом укладення відповідних договорів, визначити інший графік платежів. Означена обставина обмежує можливість сторін до спливу строку розстрочення (травень 2024р.) скористатися передбаченими державою у Законі України №1730-VIII від 03.11.2016р. засобами погашення заборгованості, існування якої за умов фактичного недотримання відповідного графіку та наслідками такого недотримання у контексті підстав для вжиття заходів примусового стягнення, не відповідає майновим інтересам обох сторін.

Одночасно, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012).

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, скорочення строку розстрочення виконання рішення суду дозволить відповідачу, який включений до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, в більшій мірі скористатися передбаченими державою преференціями для врегулювання питання про погашення заборгованості перед позивачем, забезпечуючи досягнення мети виконання судового рішення, що спростовує доводи Позивача, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у даному випадку наявні виключні обставини, які перешкоджають виконанню рішення суду, що набрало законної сили, у звязку з чим ухвала господарського суду Донецької області від 13.11.2017р. підлягає залишенню без змін.

При цьому, доводи апелянта про те, що боржник має намір ухилитись від виконання рішення є хибними, оскільки вищенаведені положення Закону визначають саме реструктуризацію заборгованості (основного боргу), а не її списання, а також право постачальника природного газу (позивача) на розірвання договору про реструктуризацію заборгованості в односторонньому порядку; дострокового стягнення всієї реструктуризованої та непогашеної заборгованості згідно з договором про реструктуризацію заборгованості; нарахування на непогашену суму реструктуризованої заборгованості неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань у разі повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону, у розмірі, що дорівнює сумі тримісячних платежів за цим договором.

Крім того, апелянтом не доведено належними та допустимими доказами, яким чином скорочення оскаржуваною ухвалою суду періоду розстрочення виконання рішення суду до 01.12.2017р. (замість травня 2024р.), передбаченого ухвалою суду від 23.06.2014р., порушує майнові права стягувача.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Донецької області від 13.11.2017р. у справі №5006/17/83/2012 є обґрунтованою та законною, тому залишає зазначену ухвалу без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105, 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м.Київ залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 13.11.2017р. у справі №5006/17/83/2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: О.В. Стойка

ОСОБА_3