РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017Справа №910/20027/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕТОН КОМПЛЕКС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБАУ" про стягнення 166 157,50 грн., за участю представників позивача - не з'явився, відповідача - Ятченка В.М., керівник,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з вимогами до відповідача про стягнення 125 491,41 грн. - заборгованості за товар, 23 506,44 грн. - пені, 9 489,21 грн. -штрафу, 5 772,60 грн. - інфляційних втрат та 1897,84 грн. - 3 % річних за договором поставки № 86/14-11 від 28.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.11.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 06.12.2017 року.

06.12.2017 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про уточнення позову та збільшення розміру позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з відповідача 148 857,77 грн. - заборгованості за товар, 78 127,90 грн. - пені, 39 151,63 грн. - штрафу, 34 237,30 грн. - інфляційних втрат та 7 818,10 грн. - 3 % річних, дана заява прийнята судом до розгляду.

14.12.2017 року відповідачем в судовому засіданні надано заяву з проханням зменшити розмір пені і штрафу на 50%.

Представник позивача в судове засідання 14.12.2017 року не з'явилися, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, 28.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕТОН КОМПЛЕКС" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБАУ" (покупець) був укладений договір поставки №86/14-П (надалі - договір), за умовами якого (п.1.1. договору) постачальник зобов'язується у встановлений строк передати у власність покупця товар для його використання у підприємницькій діяльності, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити постачальнику за нього грошові кошти.

Відповідно до п. 3.1. договору поставка товару відбувається на умовах попередньої оплати ціни товару

Згідно п. 3.4. договору ціна, кількість, асортимент, номенклатура товару що поставляється визначені у конкретних видаткових накладних.

Поясненнями позивача, а також наявною в матеріалах справи накладною №34460 від 12.11.14 підтверджується факт поставки позивачем відповідачеві товару на суму 198 857,76 грн.

Таким чином, позивач виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з поставки товару відповідачеві, а останній, у свою чергу, не виконав в повному обсязі покладених на себе зобов'язань з оплати поставленого товару, в результаті чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 148 857,77 грн., з урахуванням часткової оплати, що також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 04.12.2014 року, який підписаний представниками обох сторін.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 148 857,77 грн. заборгованості обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з цим, позов в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 34 237,30 грн. та 3 % річних у розмірі 7 818,10 грн. підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який здійснено у відповідності до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно п. 7.15. договору якщо поставка товару відбулась на умовах відстрочення платежу, покупець отримав товар але не розрахувався за нього з постачальником у визначені договором строки, то в цьому випадку покупець зобов'язується сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченого зобов'язання за кожен день прострочки, інфляційні та штраф у вигляді п'ятнадцять процентів річних від простроченої суми.

Також, пунктом 7.19. договору визначено, що не зважаючи на вимоги ст. 258 Цивільного кодексу України, відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність про сплату штрафу, пені встановлюється сторонами в межах терміну загальної позовної давності - три роки.

Окрім того п. 7.20. договору встановлено, що сторони, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлюють, що термін нарахування штрафних санкцій за прострочку зобов'язання припиняється через три роки коли зобов'язання мало бути виконано.

На підставі вищезазначених умов договору, позивачем нараховано 78 127,90 грн. пені та 39 151,63 грн. штрафу (п'ятнадцять процентів річних від простроченої суми).

Водночас, ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкції. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

У відповідності до ч. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Таким чином, керуючись ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій та реалізувати надане йому право та зменшити розмір штрафних санкцій на 50%, а саме стягнути пеню у розмірі 39 063 грн. 95 коп., а штрафу у розмірі 19 575 грн. 82 коп.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій підлягають задоволенню частково, а саме 39 063 грн. 95 коп. пені та 19 575 грн. 82 коп. штрафу. В іншій частині позову про стягнення штрафних санкцій слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБАУ" (03179, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ УШАКОВА, будинок 8; код 33747703) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕТОН КОМПЛЕКС (04074, місто Київ, ВУЛИЦЯ РЕЗЕРВНА, будинок 8; код 04012164) суму основного боргу у розмірі 148 857 (сто сорок вісім тисяч вісімсот п'ятдесят сім) грн. 77 коп., інфляційні втрати у розмірі 34 237 (тридцять чотири тисячі двісті тридцять сім) грн. 30 коп., 3 % річних у розмірі 7 818 (сім тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 10 коп., пеню у розмірі 39 063 (тридцять шість тисяч шістдесят три) грн. 95 коп., штрафу у розмірі 19 575 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот сімдесят п'ять) грн. 82 коп. та судовий збір у розмірі 4 623 (чотири тисячі шістсот двадцять три) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.12.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна