ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р. Справа № 911/3245/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушнер" в особі філії "Кушнер-Оболонь 2", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Ковальчук Миколи Петровича, Київська обл., м. Сквира

про стягнення 6 995 грн. 72 коп.

Суддя- Мальована Л.Я.

Представники сторін:

Згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 6 995 грн. 72 коп., з яких: 3 499 грн. 46 коп. - борг; 2 303 грн. 35 коп. - пеня; 807 грн. 94 коп. - інфляційні втрати; 210 грн. 00 коп. - 3% річних; 174 грн. 00 коп. - штраф.

На виконання вимог суду 13.12.2017 року до загального відділу від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з відповідача 3 499 грн. 46 коп. боргу, 771 грн. 99 коп. пені 174 грн. 97 коп. штрафу, 53 грн. 00 коп. 3% річних, 227 грн. 55 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, тому подана позивачем заява підлягає задоволенню.

Відповідач в засідання суду не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи був належним чином повідомлений судом, подав до загального відділу суду заяву, в якій повідомив про неможливість прибути в судове засідання у зв'язку зі станом здоров'я, а також заперечив проти позову, посилаючись на відсутність заборгованості.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

03.07.2015 року між ТОВ «Кушнер» в особі філії «Кушнер-Оболонь 2» та ФОП Ковальчук М.П. було укладено договір поставки № 2599, відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний поставляти продукцію покупцю згідно замовлення покупця, а покупець зобов'язується своєчасно приймати цю продукцію оплачувати її вартість на умовах даного договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним договором. Замовлення передається постачальнику в будь-якій зрозумілій сторонам формі (електронною поштою, через торгового представника, факсимільним, телефонним зв'язком, усно, тощо).

Відповідно до п. 3.3. договору відвантаження продукції проводиться на підставі попередньої оплати, після зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Відвантаження продукції без попередньої оплати проводиться тільки при наданні відстрочки платежу. При відвантаженні продукції без попередньої оплати покупець зобов'язується у термін сім календарних днів повністю оплатити всю отриману продукцію.

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар, згідно доданих до позовної заяви видаткових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи, проте відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого товару виконав частково, в зв'язку з чим за останнім обліковується заборгованість в сумі 3 499 грн. 46 коп.

Заперечення відповідача в частині відсутності заборгованості не приймаються судом до уваги, оскільки до матеріалів справи не подано належних та допустимих доказів оплати поставленого товару, а саме належним чином оформлених платіжних документів, а щодо поданих актів звірок, то суд зазначає, що останні не охоплюють періоди, в яких було здійснено поставку продукції.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 3 499 грн. 46 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 227 грн. 55 коп. інфляційних втрат та 53 грн. 00 коп. 3 % річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого товару, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з відповідача 227 грн. 55 коп. інфляційних втрат та 53 грн. 00 коп. 3 % річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Відповідно до п. 6.1. договору у випадку прострочення терміну розрахунків за відвантажену продукцію, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла в період прострочення) від вартості неоплаченої продукції за кожен календарний день прострочення платежу за відвантажену продукцію та штраф у розмірі 5 % від вартості невчасно оплаченої продукції. За прострочення оплати за неповернену зворотну тару, яка продана Покупцю на умовах цього договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла в період прострочення) від заставної ціни неповерненої зворотної тари за кожен календарний день прострочення платежу та штраф у розмірі 5 % від заставної ціни невчасно оплаченої зворотної тари. При подальшому надходженні коштів від Покупця в першу чергу погашається пеня та штрафи.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання з оплати отриманого товару нараховано 771 грн. 99 коп. пені та 174 грн. 97 коп. штрафу відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 230 ГК України, ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ковальчук Миколи Петровича (09000, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кушнер» (02192, м. Київ, вул. Миропільська, буд. 4, код 32559075) - 3 499 (три тисячі чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 46 коп. боргу, 771 (сімсот сімдесят одна) грн. 99 коп. пені, 174 (сто сімдесят чотири) грн. 97 коп. штрафу, 53 (п'ятдесят три) грн. 00 коп. трьох відсотків річних, 227 (двісті двадцять сім) грн. 55 коп. інфляційних втрат, 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Суддя Л.Я. Мальована