ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 грудня 2017 р. Справа № 902/743/16

Господарський суд Вінницької області у складі: судді Колбасова Ф.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні скаргу від 01.12.2017р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" щодо результатів визначення вартості та оцінки арештованого майна у виконавчому провадженні у справі №902/743/16

за позовом: приватного підприємства "Вінагропром МС" (вул. Князя Володимира, 51Д, м. Калинівка, Вінницька область, 22400; просп. Коцюбинського, 11/162, м. Вінниця, 21001)

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" (вул. Леніна, 2, с.Кордишівка, Козятинський район, Вінницька область, 22146)

про стягнення 1201500,00 грн.

За участю секретаря судового засідання Вознюк К.В.,

представників сторін:

скаржника (божника): ОСОБА_1- за довіреністю від 22.08.2017р.;

скаржника (божника): ОСОБА_2 - за довіреністю від 22.08.2017р.;

стягувача: ОСОБА_3 - за довіреністю № 14-07/16 від 14.07.2016р.;

стягувача: ОСОБА_4- за довіреністю № 14-07/16 від 14.07.2016р.;

Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області: ОСОБА_5- за довіреністю № 9045/02.1-25/6 від 18.12.2017р.;

викликаний на підставі ст. 30 ГПК України суб'єкт оціночної діяльності ОСОБА_6, посвідчення водія №303139 від 15.07.2004р.

викликаний на підставі ст. 30 ГПК України представник Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

06.12.2017р. до Господарського суду Вінницької області надійшла скарга від 01.12.2017р., подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна", на результати визначення вартості та оцінки арештованого майна у виконавчому провадженні №54074319 по виконанню наказу суду від 06.01.2017р. у справі №902/743/16.

Вказана скарга мотивована тим, що згідно постанови про опис та арешт майна боржника від 17.08.2017р., винесеної у виконавчому провадженні №54074319, Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було описано та накладено арешт на 500 тон посівної пшениці сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Україна".

Як зазначає скаржник, під час опису вищевказаного майна, державний виконавець самостійно відібрав його зразок масою 1 кг для подальшого лабораторного дослідження. Однак, за твердженнями скаржника, такий відбір зразка зерна був проведений з порушенням встановленого порядку, передбаченого зокрема п.7.1. ДСТУ 3768-2010 "Пшениця. Технічні умови" та змістом ДСТУ 3355, ДСТУ ISO 13690 та ГОСТ 13586.3. Зауваження боржника з даного приводу державним виконавцем враховані не були, акт відбору зразків складений не був.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 17.08.2017p. у виконавчому провадженні №54074319 було призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання - Товариство з обмеженою відповідальністю "Експертно-консалтинговий центр'', якому доручено провести оцінку та надати звіт з питань визначення ринкової вартості арештованого рухомого майна боржника (посівної пшениці).

Також відповідно до п.2 резолютивної частини вказаної постанови, Товариству з обмеженою відповідальністю "Експертно-консалтинговий центр'' було доручено прийняти відібрані зразки посівної пшениці сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року, клас пшениці не встановлений, та передати їх на дослідження (випробування) Інституту кормів та сільського господарства Поділля НААН України.

При цьому, скаржник у скарзі зазначає про те, що йому невідомо, яким чином було передано вищезгадані зразки пшениці від державного виконавця до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-консалтинговий центр'', та в подальшому від останнього до Інституту кормів та сільського господарства Поділля; яким чином було марковано (ідентифіковано) такі зразки; чи було дотримано встановленого порядку зберігання та транспортування відібраних зразків з метою недопущення втрати чи зміни їх кількісних та/або якісних показників, а також змішування або підміни з іншими подібними зразками, до моменту передачі на дослідження; чи дійсно на дослідження Інституту були передані саме ті зразки, які відбиралися державним виконавцем із партії арештованого зерна пшениці боржника, та чи було дотримано встановлений порядок їх передачі для лабораторних досліджень; чи було забезпечено державним виконавцем зокрема рівномірність відбору зразків (проб) із арештованої партії зерна, враховуючи її об'єм та особливості зберігання (500 тон, на лінійному складі, насипом у секціях тощо), скільки точкових зразків (проб) та за якою схемою було відібрано, чи формувався із них об'єднаний зразок (проба), чи виділялися середні зразки (проби) для подальших досліджень, якими доказами це підтверджується.

Скаржник зазначає про те, що матеріали виконавчого провадження не містять документів, які б могли усунути будь-які сумніви щодо достовірності (об'єктивності) результатів лабораторних досліджень таких зразків. Акти відбору зразків, а також їх подальшого приймання-передачі, в присутності боржника не складалися, про існування таких документів йому нічого не відомо.

24.09.2017р. ТОВ "Україна" отримало повідомлення №6963/02.1-25/6 від 27.06.2017р., в якому Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області повідомив, що відповідно до висновку Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-консалтинговий центр'', від 18.09.2017р., ринкова вартість 500 тон пшениці сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року склала 1803100,00 грн. без ПДВ.

27.09.2017р. ТОВ "Україна" ознайомилося з матеріалами виконавчого провадження №54074319, зокрема із змістом Протоколу №215 визначень показників якості зерна, складеного Інститутом кормів та сільського господарства Поділля НААН України 23.08.2017р. В тексті Протоколу №215 міститься наступний висновок Інституту: "Згідно ДСТУ 3768:2007 за вмістом білку зерно пшениці сорту "Дарунок Поділля" відноситься до 6 класу, але за числом падіння, натурою, смітною та зерновою домішками - до 1 класу".

Скаржник зазначив, що випробування (дослідження) зразків та визначення їх якісних показників, зазначених у Протоколі №215, здійснювалися Інститутом на підставі ДСТУ 3768:2007, який втратив чинність, а не згідно ДСТУ 3768:2010, введеного в дію Наказом Держспоживстандарту України № 108 від 31.03.2010р.; у Протоколі №215 вказано про дослідження зразка пшениці сорту "Дарунок Поділля", проте не зазначено, яким чином та на підставі яких документів, Інститут визначав сортові приналежність і показники цього зразка; дослідження проводилися з метою визначення лише продовольчих, а не товарних (для торгівлі) якостей зерна, хоча дослідження замовлялися саме з метою визначення якостей арештованого майна для подальшої оцінки та реалізації з прилюдних торгів.

Також боржник ознайомився із Висновком ТОВ "Експертно-консалтинговий центр" від 18.09.2017р., у якому експерт визначив ринкову вартість арештованого майна шляхом порівняння з вартістю реалізації будівельних матеріалів та металобрухту, а не подібного за якістю зерна.

Скаржник зазначає про те, що на момент опису та арешту зерна боржника, а також відбору державним виконавцем зразків для дослідження (17.08.2017р.), дане зерно тільки надійшло на склад боржника з полів, та ще не пройшло післязбиральної (після врожайної) обробки, потребувало подальшого дозрівання та покращення якісних показників для остаточного віднесення до певного класу зерна за показниками якості згідно ДСТУ 3768:2010.

Вказує також, що при проведенні зазначених заходів по покращенню якості зерна пшениці, встановлені постановою про опис та арешт майна від 17.08.2017р. заборони ТОВ "Україна" не порушувало.

Про завершення технологічних заходів з післязбиральної обробки 500 тон арештованого зерна та його підготовку до тривалого зберігання, а також про фактичні результати проведених заходів, ТОВ "Україна" повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області того ж дня - 29.09.2017р. У вказаному повідомленні, ТОВ "Україна'' просило провести необхідні виконавчі дії щодо арештованого майна, із врахуванням наведених вище обставин.

Як вказує скаржник у скарзі, жодних додаткових виконавчих дій по огляду, відбору зразків та визначенню дійсної фактичної якості арештованого зерна, державним виконавцем з 18.08.2017р. не проводилося.

Скаржник вказує на те, що з огляду на відсутність протоколу польового оцінювання, ділянкового та лабораторно-сортового контролю, сертифікату на сорт насіння, аналогічні дії з пропонування до продажу, продажу, або іншого комерційного обігу не мають права вчиняти ні Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ні спеціальне підприємство з проведення продажу майна в примусовому порядку саме щодо продажу арештованого майна як зерна пшениці певного сорту.

ТОВ "Україна" звертаючись до суду зі скаргою вважало, що з огляду на відсутність свідоцтва, дозволів володільця патенту на використання сорту, оцінювач не мав права у висновку визначати ціну арештованого майна (зерна пшениці) як сортового, і зокрема сорту "Дарунок Поділля", оскільки оцінювач зробив це, то на переконання скаржника, висновок в частині визнання вартості зерна пшениці як сорту зерна пшениці "Дарунок Поділля", суперечить ст. ст. 39, 40 Закону України "Про охорону прав на сорти рослин", ст.ст. 12, 17 Закону України "Про насіння і садивний матеріал".

Описане та арештоване 18.08.2017р. майно боржника було ідентифіковане Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та іншими учасниками виконавчого провадження № 054074319 саме як посівна пшениця (насіння) сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року.

ТОВ "Україна" обґрунтовує свою скаргу тим, що Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області не вчинив жодних виконавчих дій по усуненню встановлених судом порушень Законів України "Про насіння і садивний матеріал" та "Про охорону прав на сорти рослин", не провів повторний огляд та належну ідентифікацію арештованого майна (з врахуванням зауважень суду), не вніс змін щодо його найменування тощо.

Скаржник зазначає, що підготовці та проведенню незалежної експертизи майна мало передувати ознайомлення з об'єктом оцінки (огляд майна, відбір зразків тощо) шляхом доступу до нього у місці зберігання за адресою: Вінницька область, Козятинський район, с. Кордишівка, вул. Леніна, 21.

За твердженнями скаржника, незалежний оцінювач ОСОБА_6 не проводила належного ознайомлення з об'єктом оцінки, з метою збирання та оброблення вихідних достовірних даних та іншої інформації про нього, необхідних для проведення оцінки, а також не здійснила ідентифікації об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, в тому числі щодо належності чи неналежності зерна до певного сорту та посівного матеріалу, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів під час проведення торгів.

На переконання ТОВ "Україна", Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області не створив належних умов для ознайомлення оцінювача з об'єктом оцінки та його ідентифікації, не надав оцінювачу достовірної інформації про арештоване майно.

ТОВ "Україна" вважає, що поточна оцінка майна (його ринкова вартість), зазначена у Звіті № 119/17 від 16.11.2017р., не відповідає фактичній структурі, якості та іншим характеристикам арештованого майна, а тому не може бути застосована під час його реалізації, як початкова вартість продажу, і підлягає скасуванню, з призначенням нової оцінки.

Тому ТОВ "Україна" вдруге звернулось до суду із скаргою щодо оцінки вартості майна та просило визнати протиправною оцінку майна - 500 тон посівної пшениці сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року, оформлену Звітом незалежного оцінювача ОСОБА_6 за 119/17 та скасувати її.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.12.2017р., скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" від 01.12.2017р. розподілено судді Колбасову Ф.Ф.

Ухвалою суду від 11.12.2017р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" щодо результатів визначення вартості та оцінки арештованого майна у виконавчому провадженні у справі № 902/743/16 призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.12.2017р.

Також даною ухвалою в порядку ст. 30 ГПК України викликано в судове засідання суб'єкта оціночної діяльності - незалежного оцінювача ОСОБА_6 та уповноваженого представника головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області.

Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області в письмовому відзиві, поданому 18.12.2017р., скаргу не визнало та зазначило, що 17.08.2017р. державним виконавцем Відділу проведено опис та арешт майна боржника ТОВ "Україна", а саме: 500 тон посівної пшениці сорту "Дарунок Поділля", урожаю 2017 року, клас пшениці не встановлено, яка знаходиться за адресою: Вінницька області, Козятинський район, с. Кордишівка. вул. Леніна, 21.

Згідно постанови про опис та арешт майна боржника від 17.08.2017р., відповідальним зберігачем описаного та арештованого майна боржника призначено заступника начальника ОСОБА_7.

При описі та арешті майна боржника ТОВ "Україна" заступником начальника ОСОБА_7 повідомлено, що дана пшениця є посівною та зазначила сорт "Дарунок Поділля", що було й відображено в постанові про опис та арешт майна боржника, але в підтвердження жодних документів державному виконавцю надано не було.

Відповідно до Протоколу № 215 визначень показників якості зерна Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України від 23.08.2017р. встановлено, що культура - озима пшениця, сорт - "Дарунок Поділля", рік урожаю - 2017, масова частка вологи - 7,20 %, клейковина 17,60 %, білок у натуральній речовині 8,94 %, білок у абсолютній речовині 9,68 %, ІДК 80,50, ПЧП 289 с, натура 763,20 г/л, смітна домішка 0,20 %, зернова домішка 0,36 %. Згідно ДСТУ 3768:2007 за вмістом білку зерно пшениці сорту "Дарунок Поділля" відноситься до 6 класу, але за числом падіння, натурою, смітною і зерновою домішками - до 1 класу.

Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області наголошувало на тому, що в скарзі боржник зазначає про те, що Інститут кормів та сільського господарства визначив сортові приналежність і показники зерна, хоча згідно Протоколу № 215 визначень показників якості зерна, визначені показники якості зерна, а не сортові, що підтверджується даним Протоколом.

Від стягувача - Приватного підприємства "Вінагропром МС" 18.12.2017р. до суду надійшов відзив на скаргу, в якому стягувач також заперечував проти поданої скарги та зазначив, що положення вказаного скаржником ДСТУ3768-2010 поширюються на зерно м'якої, твердої пшениці, призначеної для використання на продовольчі та непродовольчі потреби, а також для торгівлі. В той час, як дії державного виконавця щодо вчинення опису зерна та відбору зразків на лабораторний аналіз регламентовані ст.ст.56-57 Закону України "Про виконавче провадження", яким державний виконавець керується у своїй діяльності. При цьому, положення даних статей не містять вимог щодо обов'язковості присутності боржника при відборі зразків, передачі їх суб'єкту оціночної діяльності на аналіз, а також надання відповідей на поставлені боржником питання та усунення будь-яких сумнівів щодо достовірності результатів лабораторних досліджень.

Стягувач зазначив, що скаржник не посилається на норми права, якими поставлені ним питання регламентуються та визначають порядок участі у вчиненні виконавчих дій боржником.

На думку стягувача, скаржником не надано доказів того, що описане зерно пшениці є пшеницею іншого сорту, а не "Дарунок Поділля", також не зазначено, яким чином ця інформація впливає на визначення вартості пшениці, яка має бути реалізована як товарна, а не як насіннєва.

Ухвалою суду від 18.10.2017р. встановлено, що боржник не мав права реалізовувати дану пшеницю як насіннєву, оскільки не є підприємством, яке включено до Реєстру суб'єктів насінництва та розсадництва.

Стягувач зазначає, що вчинення боржником дій щодо доробки якостей зерна після його опису та арешту державним виконавцем 17.08.2017р. є протиправним, що встановлено ухвалою господарського суду Вінницької області у даній справі від 18.10.2017р.

Окрім того, стягувач зазначив про те, що постанова про опис та арешт майна та Протокол №2015 визначень показників якості зерна боржником не оскаржувалися та є чинними на час складення Звіту про незалежну оцінку №119/17. Таким чином, на переконання стягувача, у суб'єкта оціночної діяльності не було правових підстав не застосовувати чинні документи, якими встановлені певні факти та обставини, якими є Постанова про опис та арешт майна та Протокол №215.

Таким чином, на думку стягувача, доводи скаржника не впливають на правомірність оскаржуваного висновку експерта ОСОБА_6

15.12.2017р. набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-УІІІ від 03.10.2017р., котрим ГПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п.9 п.1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Судовий розгляд скарги 18.12.2017р. здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.222 ГПК України (в редакції чинній з 15.12.2017 року).

В судове засідання 18.12.2017 року прибули представники стягувача, боржника, Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та викликана в порядку ст. 30 ГПК України для дачі пояснень суб'єкт оціночної діяльності ОСОБА_6

Викликаний для дачі пояснень представник Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області в судове засідання не з'явився.

В судовому засіданні 18.12.2017р. представник Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області пояснив, що всі дії державного виконавця в ході виконавчого провадження по виконанню наказу суду у даній справі були вчинені відповідно до норм чинного законодавства.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" щодо результатів визначення вартості та оцінки арештованого майна у виконавчому провадженні у справі № 902/743/16 та просив суд їх скасувати.

Представник стягувача заперечив проти задоволення скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Розглянувши подану скаргу та матеріали справи, заслухавши пояснення представників стягувача, боржника, Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_6, суд встановив, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.12.2016р. у справі № 902/743/16 було задоволено позов Приватного підприємства "Вінагропром МС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" про стягнення 1201500,00 грн.

06.01.2017р. на виконання вищевказаного рішення суду видано наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" на користь Приватного підприємства "Вінагропром МС" 1201500,00 грн заборгованості та 18022,50 грн витрат зі сплати судового збору, який надіслано на адресу стягувача.

06.06.2017р. державним виконавцем Козятинського міськрайнного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_8 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Вінницької області від 06.01.2017р. у справі № 902/743/16.

03.07.2017р. винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Згідно постанови про опис та арешт майна боржника від 17.08.2017р., винесеної у виконавчому провадженні №54074319 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було описано та накладено арешт на 500 тон посівної пшениці сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року, що належить ТОВ "Україна".

Постановою державного виконавця від 17.08.2017р., винесеною у виконавчому провадженні №54074319, було призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання - ТОВ "Експертно-консалтинговий центр", якому доручено провести оцінку та надати звіт з питань визначення ринкової вартості арештованого рухомого майна боржника (посівної пшениці).

Відповідно до висновку ТОВ "Експертно-консалтинговий центр" від 18.09.2017р., ринкова вартість 500 тон пшениці сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року склала 1803100 грн. без ПДВ.

Не погоджуючись з оціночною вартістю арештованого зерна та іншими доводами експерта, наведеними у висновку ТОВ "Експертно-консалтинговий центр" від 18.09.2017р., боржник звернувся до суду із скаргою на результати оцінки майна.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.10.2017р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" від 01.10.2017р. задоволено. Визнано протиправною і скасовано оцінку 500 тон посівної пшениці сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року, оформлену висновком ТОВ "Експертно- консалтинговий центр" від 18.09.2017 р.

З метою визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна, 02.11.2017р. Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, поновивши вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54074319, виніс постанову про призначення іншого суб'єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та доручив експерту - ОСОБА_6 - провести оцінку та надати Звіт з питань визначення ринкової вартості 500 тон посівної пшениці сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року, які належать ТОВ "Україна".

Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості № 119/17, здійсненого суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 16.11.2017р., встановлено, що ринкова вартість (початкова ціна при примусовій реалізації) пшениці сорту "Дарунок Поділля", урожаю 2017 року в кількості 500 тон, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна", на дату оцінки 16 листопада 2017 року, без врахування податку на додану вартість (ПДВ), складає 1994000,00 грн., в розрахунку ціни за 1 тону пшениці - 3988,00 грн.

17.11.2017р. на адресу сторін виконавчого провадження було направлено повідомлення № 8273/02.1-25/6 від 17.11.2017р. про результати визначення вартості чи оцінки майна боржника.

23.11.2017р. боржник отримав повідомлення, в якому Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області повідомив, що відповідно до звіту незалежного оцінювача ОСОБА_6 №119/17 від 16.11.2017р., ринкова вартість 500 тон пшениці сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року склала 1994000,00 грн. без ПДВ.

Незгода з визначеною незалежним оцінювачем ОСОБА_6 вартістю майна стала підставою для звернення до суду зі скаргою, що розглядається судом.

З урахуванням встановлених обставин справи та скарги, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги та наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання відповідно до договору.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України.

Частиною 2 статті 20 ГК України як спосіб захисту прав суб'єктів господарювання передбачено визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єктів господарювання або споживачів.

Визнання вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювали відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому учасник виконавчого провадження має право оскаржувати таку оцінку до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому ст.121-2 ГПК України. Така позиція наведена у пункті 9.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Згідно з приписами ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно ч.4,5 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Згідно ст. 33 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

За приписами ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Згідно п. п. 35, 36, 47-52 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003р. № 1440 оцінка майна проводиться із застосуванням методичних підходів, методів оцінки, які є складовими частинами методичних підходів або є результатом комбінування кількох методичних підходів, а також оціночних процедур.

Оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

Незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності:

- укладення договору на проведення оцінки;

- ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки;

- ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів;

- вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування;

- узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів;

- складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки;

- доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Крім того, ст.11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, не зважаючи на вибір суб'єктом оціночної діяльності методичного підходу оцінки майна (витратний, порівняльний) підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Стан об'єкту оцінки може визначатись шляхом візуального обстеження, обмірів, спостережень, вивчення необхідної технічної документації.

Судом оглянуто оскаржуваний звіт незалежного оцінювача ОСОБА_6 №119/17 від 16.11.2017р. та встановлено наступне:

У розділі звіту "Характеристика об'єкта оцінки" зазначено, що до оцінки представлена пшениця сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року, в кількості 500 тон, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна".

Якісні характеристики зерна визначені на підставі Протоколу.

У Звіті зазначено про те, що "в постанові про опис і арешт майна боржника зазначено, що дана пшениця є посівною. Оскільки ні Замовником оцінки, ні Власником не надано відповідних сертифікатів, які б підтверджували цей факт, тому при визначенні вартості було прийнято, що пшениця 6 класу".

Суд не може погодитися з позицією оцінювача за якою за відсутності відповідних сертифікатів приймається, що пшениця належить до 6 класу.

У висновку вказано про те, що за результатами оцінки визначено вартість сортового зерна "Дарунок Поділля" загальною вартістю 1994000 грн за 500 тон.

18.12.2017 року в судовому засіданні викликана в порядку ст. 30 ГПК України суб'єкт оціночної діяльності ОСОБА_6 на запитання суду щодо обставин складання Звіту № 119/17, пояснила, що візуальний огляд майна не проводився, оцінка проводилась за документами, які були наявні в матеріалах виконавчого провадження та на підставі Протоколу № 215.

З урахуванням наданих суду оцінювачем ОСОБА_6 пояснень, суд приходить також до висновку, що оцінювачем ОСОБА_6 оцінка майна проводилось без огляду об'єкту оцінки, відповідно до вищенаведених вимог Національних стандартів, що могло вплинути на обґрунтованість розрахунку вартості об'єктів.

Разом з тим, без ознайомлення з об'єктами оцінки неможливе правильне встановлення суб'єктом оціночної діяльності актуальної ринкової вартості об'єкта оцінки.

Дані твердження також знаходять своє підтвердження у висновках Вищого господарського суду України, викладених в ухвалах по справах №3/22/2012/5003 від 20.07.2016 року, №907/797/13 від 15.02.2017 року.

Таким чином з дослідженого судом Звіту № 119/17 від 16.11.2017р. вбачається, що арештоване майно було віднесено до сорту "Дарунок Поділля", без належних підтверджуючих документів (щодо його сортової приналежності), що є порушенням вимог Законів України "Про насіння і садивний матеріал" та "Про охорону прав на сорти рослин".

Як встановлено судом, оцінювач ОСОБА_6 не здійснювала безпосереднього огляду (ознайомлення) з об'єктом оцінки (арештованим майном) та не відбирала зразки (проби) для дослідження. Оцінка фактичної якості зерна та визначення його приналежності до певного класу пшениці оцінювачем також не здійснювалися. При визначені ринкової вартості арештованого зерна.

Зі Звіту № 119/17 вбачається, що при характеристиці об'єкта оцінки були оцінювачем були використані якісні показники, встановлені згідно ДCTУ 3768-2007, який втратив чинність на момент визначення таких показників.

Визначення показників якості повинно було проводитись оцінювачем не на підставі Протоколу № 215, а згідно методів, визначених чинного ДСТУ 3768:2010.

Скаржник свою скаргу на дії ДВС мотивує з поміж іншого тим, що після накладення арешту на 500 тон посівного зерна він здійснив самостійно обробку цього зерна і довів його до кондицій сорту "Дарунок Поділля" і тому вважає, що ціна і вартість цього зерна має бути більша ніж у висновку оцінювача.

Щодо даного твердження скаржника суд зазначає, що відповідно до ст.1 Закону України "Про насіння та садивний матеріал" насіння - рослинний матеріал, що використовується для сівби, включаючи власне насіння, плоди, супліддя. Садивний матеріал рослини та їхні вегетативні органи, придатні для відтворення цілісного організму рослин.

Згідно ст.12 Закону України "Про насіння і садивний матеріал" фізичні особи - підприємці та юридичні особи мають право на виробництво насіння та/або садивного матеріалу, за умови додержання майнових прав інтелектуальної власності на сорти рослин. Фізичні особи - підприємці та юридичні особи мають право на виробництво насіння і садивного матеріалу для його реалізації, за умови їх включення до Реєстру суб'єктів насінництва та розсадництва, а також у випадках, передбачених цим Законом. Фізичні особи - підприємці та юридичні особи, не включені до Реєстру суб'єктів насінництва та розсадництва, мають право здійснювати реалізацію насіння і садивного матеріалу лише за умови наявності сертифікатів на насіння та/або садивний матеріал та додержання майнових прав інтелектуальної власності на сорти рослин.

Згідно ст.17 Закону України "Про насіння і садивний матеріал" визначення сортових якостей насіння і садивного матеріалу здійснюється шляхом польового оцінювання, ділянкового та лабораторного сортового контролю на відповідність сорту морфологічним ознакам, визначеним при його реєстрації.

За ст.18 Закону України "Про насіння і садивний матеріал" Сертифікації підлягає: насіння і садивний матеріал сорту, занесеного до Реєстру сортів рослин України; насіння і садивний матеріал сорту, занесеного до Переліку сортів рослин ОЕСР, тих рослин, до схем сертифікації яких приєдналася Україна та які вирощуються з метою експорту. Сертифікати видаються на платній основі. Суб'єктами видачі сертифікатів, що засвідчують сортові якості насіння або садивного матеріалу, є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну аграрну політику, або органи з оцінки відповідності, що входять до сфери його управління. Суб'єктами видачі сертифікатів, що засвідчують посівні якості насіння або товарні якості садивного матеріалу, є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну аграрну політику, або органи з оцінки відповідності будь-якої форми власності. Порядок проведення сертифікації, видачі та скасування сертифікатів на насіння та/або садивний матеріал та форма сертифікатів на насіння та/або садивний матеріал затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.39, 40 Закону України "Про охорону прав на сорти рослин" майновими правами інтелектуальної власності на сорт рослин є право володільця патенту на використання сорту та виключне право на дозвіл чи заборону використання сорту іншими особами.

Володілець патенту може видати будь-якій особі дозвіл (ліцензію) на використання сорту на підставі ліцензійного договору. За ліцензійним договором власник сорту (ліцензіар) передає право на використання сорту іншій особі (ліцензіату), яка бере на себе зобов'язання вносити ліцензіару обумовлені договором платежі і здійснювати інші дії, передбачені ліцензійним договором.

З наведеного вбачається, що право на сорти насіння є правом інтелектуальної власності автора і захищаються законом.

З огляду на відсутність свідоцтва, дозволів володільця патенту на використання сорту, оцінювач не мав права у висновку визначати ціну арештованого майна (зерна пшениці) як сортового, і зокрема сорту "Дарунок Поділля", оскільки оцінювач зробив це, то висновок в частині визнання вартості зерна пшениці як сорту зерна пшениці "Дарунок Поділля" суперечить ст.39, 40 Закону України "Про охорону прав на сорти рослин", ст.12, 17 Закону України "Про насіння і садивний матеріал".

ТОВ "Україна" не надало суду документів на підтвердження того, що воно є власником сорту озимої пшениці "Дари Поділля", проте виробляти відповідне насіння Товариство має право при наявності документа, на підставі якого юридичною особою набуто право на використання сорту.

Суд критично оцінює віднесення оцінюваної пшениці учасниками виконавчого провадження саме до сорту "Дари Поділля", чи будь-якого іншого сорту пшениці.

Тому висновок в частині визнання вартості зерна пшениці як сорту зерна пшениці "Дарунок Поділля" суперечить ст. 39, 40 Закону України "Про охорону прав на сорти рослин", ст.12, 17 Закону України "Про насіння і садивний матеріал".

В сукупності наведених обставин суд приходить до висновку, що Звіт №119/17 оцінювачем ОСОБА_6 оформлено з порушенням принципів та національних стандартів у сфері професійної оціночної діяльності, а також вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

З огляду на вищевказане скарга підлягає задоволенню. Звіт №119/17 про незалежну оцінку ринкової вартості (початкову ціну при примусовій реалізації) пшениці сорту "Дарунок Поділля", власником якої є ТОВ "Україна", складений незалежним оцінювачем ОСОБА_6 у виконавчому провадженні №54074319 визнається судом недійсним.

З огляду на задоволення скарги, судом не вирішується питання про зупинення передачі на реалізацію нерухомого майна, зазначеного у Звіті №119/17 про незалежну оцінку ринкової вартості (початкову ціну при примусовій реалізації) пшениці сорту "Дарунок Поділля", власником якої є ТОВ "Україна", складений незалежним оцінювачем ОСОБА_6 у виконавчому провадженні №54074319.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 232, 233, 234,235, 236, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" від 01.12.2017р. про визнання протиправною та скасування оцінки майна: 500 тон посівної пшениці сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року, оформлену Звітом №119/17 про незалежну оцінку ринкової вартості (початкову ціну при примусовій реалізації) пшениці сорту "Дарунок Поділля", власником якої є ТОВ "Україна", який складений незалежним оцінювачем ОСОБА_6 у виконавчому провадженні №54074319 задовільнити.

2. Скасувати оцінку майна - 500 тон посівної пшениці сорту "Дарунок Поділля" урожаю 2017 року, оформлену Звітом №119/17 про незалежну оцінку ринкової вартості (початкову ціну при примусовій реалізації) пшениці сорту "Дарунок Поділля", власником якої є ТОВ "Україна", складений незалежним оцінювачем ОСОБА_6 у виконавчому провадженні №54074319.

3. Ухвалу надіслати позивачу, відповідачу, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Суб'єкту оціночної діяльності - незалежному оцінювачу ОСОБА_6 рекомендованим листом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 5 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - (вул. Князя Володимира, 51Д, м. Калинівка, Вінницька область, 22400; просп. Коцюбинського, 11/162, м. Вінниця, 21001)

3 - відповідачу - (с. Кордишівка, Козятинський район, Вінницька область, 22146)

4 - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (21000, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7)

5 - Суб'єкту оціночної діяльності - незалежному оцінювачу ОСОБА_6 (21036, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 2 к. 703).