РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017Справа №910/21816/17
За позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у місті Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ ТК»

про стягнення 30 349,83 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Єфіменко К.П. (дов. №65/12/6057 від 08.11.2017);

від відповідача - не з'явився;

встановив :

15.11.2017 Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у місті Києві звернулось до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ ТК» про стягнення 30 349,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договорами про закупівлю товарів від 02.10.2017 №81Г/10-17, №82Г/10-17 та №83Г/10-17 в частині своєчасної поставки товару.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.12.2017 порушено провадження у справі № 910/21816/17 та призначено до розгляду на 14.12.2017.

13.12.2017 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник позивача з'явися у судове засідання 14.12.2017, надав пояснення по суті справи.

Представник відповідача в судове засідання 14.12.2017 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується роздруківкою з офіційного вебсайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (http://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku).

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 14.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

Відповідно до Закону України від 25.12.2015 №922-VIII «Про публічні закупівлі» Головним управлінням ДСНС України у м. Києві проведено відкриті торги на закупівлю бензину та дизельного пального (ЛОТ-1: Бензин марки А-95 (талони), ЛОТ-2: Бензин марки А-92 (талони), ЛОТ-3: Дизельне пальне (талони)), переможцем яких визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ ТК».

За результатами тендеру з ідентифікатором закупівлі UA-2017-08-31-000840-а від 18.09.2017 між Головним управлінням Державної служби з надзвичайних ситуацій України у місті Києві (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ ТК» (далі - відповідач, учасник) укладено договори про закупівлю товарів від 02.10.2017 №81Г/10-17 (договір-1), №82Г/10-17 (договір-2) та №83Г/10-17 (договір-3), відповідно до п. 1.1 яких учасник зобов'язується поставляти та передавати через мережу АЗС у власність (повне господарське віддання) замовника паливо рідинне та газ; оливи мастильні (далі - товар) в асортименті: за договором №81Г/10-17 - бензин марки А-95 (талони) (ЛОТ-1), за договором №82Г/10-17 - бензин марки А-92 (талони) (ЛОТ-2), за договором №83Г/10-17 - дизельне пальне (талони) (ЛОТ-3), належної якості (підтвердженої сертифікатом якості), що відповідає державним стандартам, а замовник зобов'язується приймати товар на АЗС та оплачувати його на умовах цього договору. Кількість товару, одиниці його виміру, ціна за одиницю та ціна договору визначається у специфікації, що є невід'ємною частиною цих договорів (додаток 1). Відпуск товару здійснюється по облікових картках (талонах) безпосередньо на АЗС учасника, згідно додатку 2 до цих договорів.

Пунктами 3.1 договорів, в редакції додаткових угод №№1, 2, 3 від 26.10.2017, між сторонами погоджено ціну договорів, а саме: ціна договору-1 становить 226 572,20 грн., в тому числі ПДВ - 37 762,03 грн.; ціна договору-2 становить 217 030,70 грн., в тому числі ПДВ - 36 171,78 грн.; ціна договору-3 становить 194 863,50 грн., в тому числі ПДВ - 32 477,25 грн.

Відповідно до п. 4.1 договорів, розрахунки за ними здійснюються замовником в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський поточний рахунок учасника в 30-денний банківський термін з дати отримання товару та підписання сторонами видаткових накладних.

Згідно з п. 5.1 договорів строк поставки товару: строк передачі облікових карток (талонів) - протягом 2-х робочих днів з моменту отримання заявки, але не пізніше 25.12.2017. Строк поставки пального - протягом терміну дії облікових карток (талонів). Облікові картки (талони) передаються учаснику на підставі належним чином оформленої довіреності.

Місце поставки товару: АЗС учасника. Місце передачі облікових карток (талонів): м. Київ, вул. І. Кудрі, 11 (п. 5.3 договорів).

За умовами п. 5.4 договорів облікові картки на товар (талони) передаються окремими партіями згідно заявок замовника, які передаються учаснику засобами факсимільного або електронного зв'язку.

Відповідно до п. 6.3.1 договорів 1, 2, 3 учасник зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 7.2 договорів сторони погодили, що у разі невиконання, неналежного виконання зобов'язань з поставки товару, або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, учасник сплачує пеню у розмірі 0,5% від вартості заявленої партії товару за кожен день порушення виконання даного зобов'язання, а за невиконання зобов'язань щодо поставки товару понад 30 календарних днів додатково (крім пені) стягується штраф у розмірі 7 відсотків від суми непоставленого товару.

Ці договори набирають чинності з моменту їх підписання і діють до 31.12.2017 або до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договорами (п. 10.1 договорів 1, 2, 3).

На виконання умов договору, позивачем 09.10.2017 була направлена відповідачу заявка №65/4/5447 на поставку товару: облікових карток (талонів) на бензин марки А-95 у кількості 9500 л., бензин марки А-92 у кількості 9500 л., та дизельне пальне у кількості 9500 л., яка була отримана відповідачем 11.10.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З огляду на вказане, враховуючи умови п. п. 5.1 договорів, облікові картки (талони) повинні були бути передані замовнику в строк до 13.10.2017, проте товар у зазначений термін у місце поставки відповідачем поставлений не був.

Матеріали справи містять претензії позивача від 19.10.2017 №65/12/5698, №65/12/5696, №65/12/5697 з вимогою негайного виконання зобов'язань за договорами, а саме: передати позивачу облікові карки (талони) та сплатити нараховані штрафні санкції.

Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

Разом з тим, 27.10.2017 відповідач поставив позивачу вказаний товар, що підтверджується видатковими накладними, підписаними повноважними представниками сторін, а саме: №ТКТ-001226 від 27.10.2017 на суму 215 232,20 грн., №ТКТ-001225 від 27.10.2017 на суму 206 170,70 грн. та №ТКТ-001224 від 27.10.2017 на суму 185 113,50 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що поставка товару відповідачем була здійснена лише 27.10.2017, а тому він зобов'язаний сплатити штрафні санкції відповідно до п. 7.2 договорів, за період з 17.10.2017 по 26.10.2017 у суму 30 349,82 грн., у зв'язку із чим позивач просив задовольнити позов.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку із простроченням виконання відповідачем зобов'язань щодо своєчасної поставки товару за договорами про закупівлю товарів від 02.10.2017 №81Г/10-17, №82Г/10-17 та №83Г/10-17.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 5.1 договорів строк поставки товару: строк передачі облікових карток (талонів) - протягом 2-х робочих днів з моменту отримання заявки, але не пізніше 25.12.2017. Строк поставки пального - протягом терміну дії облікових карток (талонів). Облікові картки (талони) передаються учаснику на підставі належним чином оформленої довіреності.

Місце поставки товару: АЗС учасника. Місце передачі облікових карток (талонів): м. Київ, вул. І. Кудрі, 11 (п. 5.3 договорів).

За умовами п. 5.4 договорів облікові картки на товар (талони) передаються окремими партіями згідно заявок замовника, які передаються учаснику засобами факсимільного або електронного зв'язку.

На виконання умов договору, позивачем 09.10.2017 була направлена відповідачу заявка №65/4/5447 на поставку товару: облікових карток (талонів) на бензин марки А-95 у кількості 9500 л., бензин марки А-92 у кількості 9500 л., та дизельне пальне у кількості 9500 л., яка була отримана відповідачем 11.10.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У зв'язку із тим, що у визначений сторонами строк товар поставлений не був, позивач звернувся до відповідача з претензіями від 19.10.2017 №65/12/5698, №65/12/5696, №65/12/5697 з вимогою негайного виконання зобов'язань за договорами, а саме: передати позивачу облікові карки (талони) та сплатити нараховані штрафні санкції.

Проте відповідач поставив позивачу вказаний товар лише 27.10.2017, що підтверджується видатковими накладними, підписаними повноважними представниками сторін, а саме: №ТКТ-001226 від 27.10.2017 на суму 215 232,20 грн., №ТКТ-001225 від 27.10.2017 на суму 206 170,70 грн. та №ТКТ-001224 від 27.10.2017 на суму 185 113,50 грн.

Отже, з наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач поставив товар з порушенням умов договору, у зв'язку із чим позивачем відповідно до умов п. 7.2 договорів нараховано пеню у розмірі 30 349,83 грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Так, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом 7.2 договорів сторони погодили, що у разі невиконання, неналежного виконання зобов'язань з поставки товару, або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, учасник сплачує пеню у розмірі 0,5% від вартості заявленої партії товару за кожен день порушення виконання даного зобов'язання, а за невиконання зобов'язань щодо поставки товару понад 30 календарних днів додатково (крім пені) стягується штраф у розмірі 7 відсотків від суми непоставленого товару.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він підлягає частковому задоволенню відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», тобто з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, а саме у розмірі 4 103,51 грн. (за договором-1 - 1475,69 грн., за договором-2 - 1359,17 грн., за договором -3 - 1268,74 грн).

Зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ ТК» (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 5-В, код 40955753) на користь Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 13, код 38620155) пеню у розмірі 4 103 (чотири тисячі сто три) грн. 51 коп. та судовий збір у розмірі 216 (двісті шістнадцять) грн. 33 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене та підписане 19.12.2017

Суддя В.О. Демидов