КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р. Справа№ 911/2084/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 12.10.2017 (вх. №09-08.2/8949/17 від 30.10.2017) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка» на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2017

у справі №911/2084/17 (суддя - Конюх О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка»

до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

про визнання недійсним рішення

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явились

від відповідача - Чикалов Р.Г., довіреність №280 від 12.06.2017

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка» (позивач у справі) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі Яготинського районного підрозділу (відповідач у справі) про визнання недійсним рішення комісії ПрАТ «Київобленерго» по розгляду акту №К034153 від 20.06.2017, оформлене протоколом №0024 від 27.06.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення комісії ПрАТ «Київобленерго» по розгляду акту №К034153 від 20.06.2017 про порушення ПКЕЕ, оформленого протоколом №0024 від 27.06.2017, було прийнято всупереч положенням Правил користування електричною енергією, затверджених постановою № 28 від 31.07.1996 Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України (далі по тексу - ПКЕЕ), інших нормативно-правових актів за відсутності відповідних підстав, за недоведеністю вчинення позивачем порушень ПКЕЕ, оскільки, на думку позивача, відповідачем згідно вимог законодавства не доведено обставин щодо втручання в прилади обліку. Окрім того, позивач зазначає, що Акт про порушення №К034153 від 20.06.2017 не може бути належним доказом в підтвердження зафіксованих в ньому обставин, оскільки за відсутності підпису уповноваженого представника споживача на Акті, цей Акт підписаний лише двома представниками постачальника електричної енергії в той час, як чинне законодавство в таких випадках вимагає підписання Акту трьома уповноваженими представниками постачальника.

18.09.2017 позивачем до суду першої інстанції було подано заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 65-67 том 2), в яких позивач окрім вимоги про визнання недійсним рішення комісії ПрАТ «Київобленерго» по розгляду акту №К034153 від 20.06.2017, оформлене протоколом №0024 від 27.06.2017 просив суд визнати недійсним рахунок-фактуру № від 27.06.2017 в сумі 300 992,01, виданого на підставі рішення комісії Яготинського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» від 27.06.2017, оформлене протоколом №0024. В прийнятті даної заяви судом першої інстанції було відмовлено, оскільки суд дійшов висновку, що така заява по своїй суті не є заявою про збільшення позовних вимог, а фактично є заявленням ще однієї додаткової позовної вимоги після початку розгляду спору по суті.

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.09.2017 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у справі, місцевий господарський суд зазначив, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт неналежного зберігання позивачем - ТОВ «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка» пломб, встановлених на приладі обліку електричної енергії (лічильнику №04580010), які були передані позивачу на відповідальне збереження за Актом №075078 від 11.07.2014, доведено обставини переміщення приладу обліку (лічильнику №04580010) з ТП-168 до ТП-174 шляхом в тому числі і зриву пломб на клемній кришці лічильника. При цьому, суд першої інстанції вказав, що позивачем не доведено того, що сторони погоджували у визначеному законом порядку переміщення приладів обліку, що сторони вносили зміни до схеми електропостачання, яка була узгоджена під час укладення договору №0088 від 02.03.2012, а тому визнав доведеними вчинення позивачем порушень ПКЕЕ, за яке згідно рішення комісії ПрАТ «Київобленерго» по розгляду акту №К034153 від 20.06.2017, оформлене протоколом №0024 від 27.06.2017, позивачу було нараховано вартість неврахованої електричної енергії.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка», подав апеляційну скаргу б/н від 12.10.2017 (вх. №09-08.2/8949/17 від 30.10.2017), в якій просить суд рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, на неповне дослідження місцевим господарським судом всіх обставин, що мають значення для справи, оскільки вважає, що Акт про порушення №К034153 від 20.06.2017, на підставі якого було прийнято оскаржуване рішення ПАТ «Київобленерго» не може бути належним доказом порушень позивачем ПКЕЕ, оскільки такий Акт підписаний лише двома представниками постачальника електричної енергії в той час, як чинне законодавство у випадках відмови споживача від підписання Акту вимагає його підписання трьома уповноваженими представниками постачальника.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2017 прийнято до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., Дикунська С.Я., Мальченко А.О. та призначено розгляд справи на 29.11.2017.

У зв'язку з неявкою у судове засідання 29.11.2017 представників апелянта, розгляд справи відповідно до п.1 ч.1 ст. 77 ГПК України був відкладений на 13.12.2017, про що судом винесено відповідну ухвалу.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.12.2017 заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає рішення Господарського суду Київської області законним та обґрунтованим, а прийняті висновки суду такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Представники позивача (апелянта) у справі у судове засідання 13.12.2017 не з'явились, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до ст. 98, 64 ГПК України. Від позивача до суду апеляційної інстанції 12.12.2017 надійшло клопотання (вх. №09-11/23713/17) про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку належного представника у судове засідання.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, такими обставинами є нез'явлення в засідання представників сторін. Тобто, можливість розгляду справи за відсутності будь-кого із учасників процесу, якщо присутні учасники не заперечують, вирішується суддею з урахуванням обставин справи та можливості розгляду справи за відсутності представника.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням обставин конкретної справи суд може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами та своєчасно забезпечити реалізацію свого права на судовий захист. Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 28 ГПК України керівник підприємства відповідача наділений повноваженнями брати участь у судовому засіданні.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника сторони підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Таким чином, суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність належного обґрунтування позивачем клопотання про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів та зважаючи на відсутність посилань щодо подання додаткових доказів по суті спору, беручи до уваги те, що неявка представників позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання апелянта про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» №575/97-ВР від 16.10.1997 (який був чинним на момент виникнення між сторонами договірних відносин) визначено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5.1 ПКЕЕ, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

02.03.2012 між ТОВ «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка» (споживач за договором, позивач у справі) та ПАТ «АЕС Київобленерго» (постачальник за договором) було укладено договір №0088 про постачання електричної енергії (а.с. 6-15 том 2), згідно п. 1.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 424кВт, а споживач оплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно з п. 3.1.5. договору постачальник має право доступу до належних споживачу засобів (систем) обліку електроенергії для зняття показів, проведення їх технічної перевірки, повірки, заміни, ремонту, модернізації, переносу, інших робіт з експлуатації засобів обліку, до пристроїв релейного захисту, автоматики, зв'язку, які забезпечують регулювання навантаження, до пристроїв, які забезпечують вимірювання потужності, показників якості електроенергії, пристроїв комутації, що забезпечують можливість припинення чи обмеження постачання електроенергії, пристроїв компенсації реактивної потужності, електромереж та охоронних зон електромереж, електроустановок споживача для встановлення засобів обліку вимірювання потужності, контролю показників якості електричної енергії, для контролю дотримання встановлених режимів споживання електроенергії.

Пунктом 4.2.3. договору визначено, що споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562) за тарифами, що діяли протягом споживання електроенергії з порушенням у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку, втручання в їх роботу, зняття пломб, споживання електроенергії поза засобами обліку, інших умов, визначених Методикою.

Як передбачено п. 4.4. договору у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій, чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов'язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання Акта. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, яка складала акт.

Згідно з п. 7.1. договору облік електроенергії, спожитої споживачем та/або субспоживачами, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ (Правила улаштування електроустановок) та ПКЕЕ (Правила користування електричною енергією). У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються розрахунково згідно з вимогами додатку №4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» та додатку №5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Всі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін (пункт 9.1).

Договір відповідно до п. 9.4., набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2012. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць

У Додатку №7 до договору (а.с. 18-22 том 2) сторони узгодили перелік, місця встановлення, та порядок експлуатації розрахункових засобів обліку. Серед них лічильник №04580010, встановлений у ЩО-0,4КВ на об'єкті «Ковбасний цех» с. Сулимівка та лічильник №0044921, встановлений в ТП-174 на об'єкті «Молочно-товарна ферма» с. Сулимівка. Цим же Додатком №7 сторонами погоджено, що перенос місця установки засобів обліку електроенергії здійснюється за згодою енергопостачальника, керуючись ПКЕЕ.

Додатком №1 до договору (а.с. 27 том 2) погоджено схеми електропостачання, а також перелік точок продажу електроенергії споживачу (в тому числі ТП-168 Ковбасний цех та ТП-174 Молочно-товарна ферма) (пункт 4.1 Додатку №1).

Колегією суддів досліджено, що лічильник №04580010 розташований на об'єкті «Ковбасний цех» було опломбовано пломбами С13606594 (клемна кришка) та Ф0014236 (корпус лічильника), про що представниками енергопостачальника та споживача було складено та підписано Акт №075078 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому від 11.07.2014 (а.с. 23 том 2).

20.06.2017 працівниками відповідача була проведена перевірка розрахункового засобу обліку електричної енергії, встановленого на об'єкті позивача за адресою с. Сулимівка, вул. Кравченко 104А/1, за результатами якої складено Акт №К034153 про порушення Правил користування електричною енергією (а.с. 51 том 1).

В Акті від 20.06.2017 №К034153 зафіксовано порушення споживачем пункту 6.40 ПКЕЕ, а саме відсутність на клемній кришці лічильника №04580010 пломби С13606594.

Акт порушення підписаний двома представниками ПрАТ «Київобленерго», представник споживача відмовився від підписання Акту, про що зроблено відповідну відмітку в Акті від 20.06.2017 №К034153.

27.06.2017 відбулося засідання комісії Яготинського РП ПАТ «Київобленерго» з розгляду Акту №К034153 від 20.06.2017 про порушення ПКЕЕ споживачем.

За результатами розгляду вказаного акта комісією складено протокол №0024 (а.с. 48 том 1), на підставі якого за виявлене порушення Правил користування електричною енергією ПАТ «Київобленерго» застосувало до ТОВ «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка» оперативно-господарську санкцію у вигляді нарахування позивачеві вартості не облікованої електричної енергії в сумі 26 337,00 грн згідно розрахунку суми збитків від 20.06.2017, який отриманий споживачем 07.07.2017 (а.с. 25 том 2).

На підставі вказаного протоколу комісії позивачеві був направлено повідомлення від 07.07.2017 про оплату за липень 2017 по Акту порушення ПКЕЕ №К034153 від 20.06.2017 на суму 26 337,00 грн (а.с. 26 том 2).

Як слідує з матеріалів справи і, зокрема, безпосередньо з протоколу №0024 від 27.06.2017, споживач не погоджувався з порушенням, зазначеним в акті, що і стало підставою для звернення до суду.

Приписами ст. 235 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України) унормовано, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням (ч. 2 ст. 237 ГК України).

Відповідно до п. 1.1 ПКЕЕ, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Пунктом 3.2 ПКЕЕ встановлено, що відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору.

Згідно з п. 3.3 ПКЕЕ відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Для розрахункового обліку електричної енергії мають використовуватися засоби обліку, які пройшли повірку і відповідають вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки (п. 3.7 ПКЕЕ).

Відповідно до п. 6.40 ПКЕЕ, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів, перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за № 782/12656.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці (пункт 6.41 ПКЕЕ).

Згідно положень п. 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Як свідчать матеріали справи, під час перевірки об'єкта позивача представниками ПрАТ «Київобленерго» було виявлено відсутність на клемній кришці лічильника №04580010 пломби №С13606594, яка була встановлена та передана на відповідальне збереження позивачу згідно Акту №075078 від 11.07.2014 (а.с. 23 том 2).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що представлені до матеріалів справи документи підтверджують обставини того, що лічильник №04580010 був встановлений на об'єкті «Ковбасний цех» в ТП-168 з його опломбуванням пломбами С13606594 (клемна кришка) та Ф0014236 (корпус лічильника).

В письмових поясненнях позивача, наданих до ПрАТ «Київобленерго» вих №27/06-001-О від 27.06.2017 (а.с. 34-35 том 2), позивач визнає, що лічильник №04580010 обліковувався у ковбасному цеху, однак 20.10.2015 постачання електроенергії до даного об'єкта було припинено за офіційним зверненням позивача та відключення проведено фахівцями ПрАТ «Київенерго». Пізніше, як зазначає позивач, енергетик товариства Виплавень О.В. звернувся до інженера ПАТ «Київобленерго» Гусениці А.С. щодо можливості перенесення лічильника №04580010 та встановлення його для внутрішнього господарського обліковування електроенергії. Після отриманого роз'яснення лічильник було перенесено із ковбасного цеху до ТП №174 для внутрішньогосподарського обліковування електроенергії сараю №1 молочнотоварної ферми товариства, споживання електроенергії якою контролюється та оплачується за іншим засобом обліку - лічильником №0044921.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, згідно п. 9.1. договору, укладеного між сторонами, всі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін, а відповідно до пункту 3.1 Додатку №7 до договору, перенос місця установки засобу обліку електроенергії здійснюється за згодою енергопостачальника, керуючись ПКЕЕ.

Відповідно до п. 3.34 ПКЕЕ будь-які роботи, пов'язані з порушенням або зміною схеми розрахункового обліку електричної енергії, заміною типу розрахункового засобу обліку електричної енергії, проводяться за погодженням з електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії) у присутності представників заінтересованих сторін та оформляються актом. Після закінчення робіт засоби обліку опломбовуються та передаються на збереження згідно з процедурою, визначеною пунктами 3.31 - 3.32 цих Правил.

Згідно з п. 3.32 ПКЕЕ при пломбуванні та/або встановленні індикаторів та приладів обліку з вмонтованими індикаторами оформляється акт про пломбування та встановлення індикаторів. В акті про пломбування та встановлення індикаторів мають бути зазначені: місце встановлення кожної пломби та/або індикаторів, сторона, яка їх встановила, сторона, відповідальна за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб і індикаторів на них. Акт про пломбування та встановлення індикаторів підписується керівниками або уповноваженими особами сторін, які брали участь у пломбуванні приладу обліку.

Однак, жодних доказів звернення до енергопостачальника та надання його згоди на перенос лічильника №04580010 з ТП-168 до ТП-174 матеріали справи не містять. Позивачем не надано доказів внесення змін у схему електропостачання (Додаток №1 до Договору), внесення змін у перелік та місця розташування засобів обліку (Додаток №7 до Договору) шляхом укладення в письмовій формі, підписання уповноваженими особами та скріплення печатками додаткових угод.

Окрім того, позивачем не надано доказів того, що в жовтні 2015 лічильник №04580010 після його перенесення в ТП-174 був опломбований новими пломбами у зв'язку з його перенесенням, що такий розрахунковий засіб та пломби за відповідним Актом передано позивачу на відповідальне збереження.

З наявного в матеріалах справи Акту №581139 від 20.06.2017 (а.с. 37 том 2) вбачається, що лише 20.06.2017 лічильник №04580010, який встановлений на ТП-174, був опломбований уповноваженими представниками ПрАТ «Київобленерго» пломбою С35912840 та переданий на відповідальне збереження ТОВ «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка».

Таким чином, письмовими поясненнями позивача у справі, Актом №581139 від 20.06.2017 підтверджується факт переміщення лічильника №04580010 з ТП-168, яке, як стверджує відповідач, неможливо зробити без зриву пломб клемної кришки.

Відповідно до підпункту 26 пункту 10.2 Правил користування електричною енергією, споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Враховуючи вищевстановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про існування підстави для покладання на позивача відповідальності за неналежне здійснення ним збереження і цілісності пломб на приладі обліку електроенергії та, відповідно, застосування до нього відповідальності за пошкодження таких пломб.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянта на відсутність підстав для покладення на нього відповідальності, оскільки Акт про порушення №034153 від 20.06.2017 оформлений з порушенням порядку, який визначений ПКЕЕ, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Тобто, для встановлення дійсних обставин справи суд повинен досліджувати наявні докази в їх сукупності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Луценко проти України», заява №30663/04 зазначено, що оцінюючи чи було все відповідне провадження в цілому справедливим, слід взяти до уваги якість існуючих доказів, і зокрема, те, чи породжують обставини, за яких вони були здобуті, які-небудь сумніви щодо їхньої достовірності і точності. У разі виникнення сумнівів стосовно достовірності певного джерела доказів відповідно зростає необхідність підтвердження його доказами з інших джерел.

При розгляді справ про покладення на споживача відповідальності за порушення ПКЕЕ вирішальним є наявність та доведеність факту порушення споживачем правил користування електричною енергією, який згідно приписів чинного законодавства може доводитись не виключно Актом про порушення ПКЕЕ, але і іншими доказами у справі і в даному випадку факт порушення підтверджується сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи (Акти пломбування від 2014 та від 2017 року, протокол по розгляду акту, пояснення позивача тощо).

У п. 2.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 16.12.2015 № 3 «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання» зауважено, що дефекти акта про порушення не можуть спростовувати факту порушення, якщо він знайшов своє підтвердження в сукупності інших доказів у справі.

Отже, враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення комісії ПрАТ «Київобленерго» по розгляду Акту про порушення №К034153 від 20.06.2017, оформленого протоколом від 27.06.2017 №0024, було прийнято за доведеності вчинення ТОВ «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка» порушення ПКЕЕ, затверджених постановою № 28 від 31.07.1996 Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України, та інших нормативно-правових актів України. Відтак висновок Господарського суду Київської області про відсутність підстав для визнання недійсними рішення комісії ПрАТ «Київобленерго» зроблений при повному з'ясуванні обставин справи, є обґрунтованим та правомірним, а доводи, викладені в апеляційній скарзі цього висновку не спростовують.

З урахуванням вищевикладеного, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення немає, а тому апеляційну скаргу ТОВ «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка» суд залишає без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2017 - без змін.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство ім. А.Г. Кравченка» на рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2017 у справі №911/2084/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 18.09.2017 у справі №911/2084/17 залишити без змін.

3. Справу №911/2084/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська