ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду

"14" грудня 2017 р.Справа № 922/4092/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюковим Ю.В.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду (вх. 4092/17 від "05" грудня 2017 р.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Мегабанк", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1", с. Картамиш , Фермерського господарства "Ваткін", с. Черкаські Тишки
пропро видачу виконавчого документу

за участю представників:

заявника (позивача по третейській справі) - ОСОБА_2 за дов. № 13-329/17д від 27.02.2017 р.; ОСОБА_3 за дов. № 13-798/16д від 14.12.2016 р.

боржника (відповідача 1 по третейській справі) - ОСОБА_4 за дов. № б/н від 21.09.2017 р.,

боржника (відповідача 2 по третейській справі) - не з'явився

за клопотанням представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) здійснюється технічна фіксація судового процесу технічними засобами, серійний № диска СІСХ 10512

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Мегабанк" звернулось до господарського суду Харківської області з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" від 28 листопада 2017 року по справі № 2/1219-2017, у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1 господар" та Фермерського господарства "Ваткін".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 грудня 2017 року дану заяву було прийнято до розгляду у судовому засіданні на 13 грудня 2017 року.

12 грудня 2017 року від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" до господарського суду Харківської області через канцелярію суду надійшли (вх. № 41384 від 12 грудня 2017 року): матеріали третейської справи № 2/1219-2017; належним чином посвідчений список суддів; належним чином посвідчений протокол №2 загальних зборів від 25 лютого 2008 року; належним чином засвідчена копія регламенту третейського суду; належним чином завірена копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та належним чином засвідчена копія диплома ОСОБА_5 Дані документи судом долучено до матеріалів справи.

Також, 12 грудня 2017 року через канцелярію суду від представника заявника надійшли письмові пояснення (вх. № 41383 від 12 грудня 2017 року), вказані документи долучено судом до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 13 грудня 2017 року зявились представники заявника (позивача по третейській справі) та боржника (відповідача 1 по третейській справі).

Представник боржника (відповідача 2 по третейській справі) в призначене судове засідання не з'явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з відстеження пересилання поштових відправлень (арк. спр. 78), відзив на заяву про видачу виконавчого документа з документами в її обґрунтування не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 122-9 ГПК України заява про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п'ятнадцяти днів з дня її надходження до господарського суду в судовому засіданні з викликом сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Як визначено у п.п.3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомлення суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала про призначення до розгляду заяви про видачу виконавчого документу) направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами, без участі представника боржника (відповідача 2 по третейській справі) в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 13 грудня 2017 року представник боржника (відповідача 1 по третейській справі) звернувся до суду з клопотанням про надання йому часу для ознайомлення з матеріалами, наданими Постійно діючим Третейським судом при Асоціації "Слобожанська перспектива" та відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим, що він не мав часу для ознайомлення з ними та надання своєї позиції по суті заяви.

Представники заявника (позивача по третейській справі) щодо задоволення заявленого клопотання заперечували, зазначили, що представник боржника (відповідача 1 по третейській справі) ознайомлювався з матеріалами третейської справи та Регламентом Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" під час розгляду справи третейським судом і у нього було достатньо часу для повторного ознайомлення з матеріалами справи та викладення своєї позиції, а також, що дане клопотання спрямоване на затягування розгляду справи для ухилення відповідачами від виконання прийнятих на себе зобов'язань.

Заслухавши представників сторін, враховуючи наявність в матеріалах третейської справи відомостей щодо ознайомлення представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) 27.11.2017 р. з матеріалами третейської справи, а також відсутність будь-яких доказів на підтвердження наміру представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) повторно ознайомитися з матеріалами третейської після прийняття рішення третейським судом, суд приходить до висновку, що клопотання представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню.

Також, у судовому засіданні 13 грудня 2017 року представник боржника (відповідача 1 по третейській справі) звернувся до суду з клопотанням про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у звязку з тим, що оскільки одним з відповідачів по третейській справі була фізична особа то даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, а має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Представники заявника (позивача по третейській справі) щодо задоволення заявленого клопотання заперечували, зазначили, що заявником подана заява про видачу виконавчого документу виключно у відношенні боржників юридичних осіб, у звязку з чим та з урахуванням вимог ст.ст. 1, 12 ГПК України дана справа є підсудною саме господарському суду та має розглядати за правилами господарського судочинства.

Заслухавши представників сторін суд щодо заявленого клопотання суд приходить до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про третейські суди" компетентним судом є місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом.

Згідно зі ст. 2 ГПК України господарський суд розглядає справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди".

Відповідно до пункту 6.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" компетентним судом, до якого оскаржуються рішення третейського суду і який здійснює видачу виконавчого документа, може бути в розумінні Закону як місцевий загальний суд, так і місцевий господарський суд, за місцем розгляду справи третейським судом. У вирішенні питання про те, який суд - загальний чи господарський - компетентний розглядати заяви про скасування рішення третейського, господарським судам необхідно виходити з вимог статті 15 Цивільного процесуального кодексу України та статей 1, 12 ГПК.

Пунктом 14 Постанови Пленум Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" передбачено, якщо в законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або зазначено, що спір вирішується в судовому порядку, господарському суду слід виходити з суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин.

Пунктом 2 Постанови Пленум Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" передбачено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до положень ст. 1 ГПК України за предметним критерієм до компетенції господарських судів відносять спори і справи, пов'язані зі здійсненням господарської діяльності. За суб'єктним критерієм до компетенції господарських судів відносять спори і справи між юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та в передбачених законом випадках за участі державних органів, органів місцевого самоврядування, інших осіб. Окрему категорію справ становлять справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, які підвідомчі господарським судам незалежно від суб'єктного складу учасників відносин.

Згідно зі ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким предявлено позовну вимогу.

Таким чином, враховуючи господарський характер спірних правовідносин та субєктний склад юридичні особи, суд приходить до висновку про те, що дана заява підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а клопотання представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України не підлягає задоволенню.

Також, 13 грудня 2017 року в судовому засіданні представником боржника (відповідача 1 по третейській справі) було заявлено в усній формі відвід судді господарського суду Харківської області Калініченко Н.В.

На виконання вимог ст. 20 ГПК України та з урахуванням п. 1.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" представнику запропоновано викласти відвід у письмовій формі та надано час для його підготовки, у звязку з чим в судовому засіданні оголошувалася перерва до 13 грудня 2017 року до 14 години 10 хвилин.

Після перерви 13 грудня 2017 року в судове засідання зявились представники заявника (позивача по третейській справі) та представник боржника (відповідача 1 по третейській справі).

Представник боржника (відповідача 1 по третейській справі) після перерви зазначив, що наданого часу для підготовки у письмовій формі заяви про відвід йому було недостатньо у звязку з чим заявив клопотання про надання йому додаткового часу для підготовки вмотивованої заяви про відвід, а також заявив клопотання про фіксацію судового засідання технічними засобами.

Представники заявника (позивача по третейській справі) щодо наданні представнику боржника (відповідача 1 по третейській справі) додаткового часу для підготовки вмотивованої заяви про відвід заперечували, зазначили, що на їх думку представник боржника (відповідача 1 по третейській справі) мав достатньо часу для надання в письмовій формі заяви про відвід, а також, що такі його дії спрямовані на затягування розгляду справи.

З урахуванням вимог ст. 20 ГПК України та приписів п. 1.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" судом надано представнику боржника (відповідача 1 по третейській справі) додатковий час для підготовки вмотивованої заяви про відвід, у звязку з чим в судовому засіданні оголошувалася перерва до 14 грудня 2017 року до 14 години 30 хвилин.

В звязку з оголошенням перерви та відмовою представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) від фіксації судового засідання технічними засобами саме 13 грудня 2017 року відповідне фіксування не здійснювалося

14 грудня 2017 року через канцелярію суду від представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) надійшли письмові пояснення (вх. № 41952 від 14 грудня 2017 року) та клопотання про технічну фіксацію судового процесу, вказані документи долучено судом до матеріалів справи.

Після перерви 14 грудня 2017 року в судове засідання зявились представники заявника (позивача по третейській справі) та представник боржника (відповідача 1 по третейській справі).

В судовому засіданні 14 грудня 2017 року представник боржника (відповідача 1 по третейській справі) повідомив про свою відмову від подання заяви про відвід судді з тих підстав, що фактично він отримав час для ознайомлення з матеріалами справи та подання письмових пояснень до суду, у звязку з чим підстави для відводу у нього відсутні.

Представник заявника (позивача по третейській справі) заяву про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у заяві та письмових поясненнях, зазначивши про відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива", та просив суд задовольнити його заяву.

Представник боржника (відповідача 1 по третейській справі) проти задоволення заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" заперечував з підстав, викладених у письмових поясненнях, зазначивши, що склад третейського суду, яким прийнято рішення не відповідав вимогам закону, третейський суд вирішив питання про права та обовязки осіб, які не брали участь у справі, а також, що третейська угода є нікчемною, у звязку з чим просив суд заяву про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду залишити без задоволення та відмовити у видачі виконавчого документа за рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" в третейській справі № 2/1219-2017.

Розглянувши матеріали заяви про видачу господарським судом виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду, дослідивши матеріали третейської справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

28.11.2017 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації "Слобожанська перспектива" у м. Харкові, вул. Алчевських (ОСОБА_5), буд. 46 було прийнято рішення по справі № 2/1219-2017, яким була задоволена позовна заява Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1 Господар2, Фермерського господарства "Ваткін", ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №17/2014-АМК-UAH-2 від 27.11.2015р., Кредитним договором №17/2014-АМК-UAH-3 від 02.12.2015р., договором про надання овердрафту №17-о/2014-АМК-UAH-4 від 12.08.2016р. на загальну суму 4 533 174,63 грн., а також стягнення третейського збору в розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень).

Згідно з ч. З ст. 55 Закону України "Про третейські суди" від 11.05.2004 р. виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документа. Відповідно до ст. 56 Закону України "Про третейські суди" за наявності обставин, передбачених ч. З ст. 55 цього Закону, компетентний суд протягом 15 днів повинен розглянути заяву про видачу виконавчого документа на підставі рішення третейського суду і постановити ухвалу про видачу наказу в разі додержання суб'єктами третейської угоди та складом третейського суду норм Закону України "Про третейські суди".

Статтею 57 вказаного Закону передбачено, що рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред'явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження"

Відповідно до приписів ч. 3 ст.122-9 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 122-10 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 122-10 ГПК України (а також згідно ч.6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" господарський суд відмовляє у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" від 28.11.2017 р. по справі № 2/1219-2017 компетентним судом не скасоване. В матеріалах справи відсутні докази скасування рішення третейського суду по справі № 2/1219-2017, такі докази не надані й боржниками (відповідачем 1 та відповідачем 2 по третейській справі).

З огляду на положення ст. 6 Закону України "Про третейські суди" суд приходить до висновку, що справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1", Фермерського господарства "Ваткін", ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договором про надання овердрафту не входить до вичерпного переліку спорів, які не можуть розглядатися третейськими судами та підвідомча третейському суду.

Заява про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення третейського суду подається до господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом (ч.2 ст.122-7 ГПК України).

Заява про видачу виконавчого документа подана 05 грудня 2017 року, заявником не пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого документа на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" по третейській справі № 2/1219-2017 від 28.11.2017 р.

Також, з матеріалів третейської справи № 2/1219-2017 вбачається, що відповідно до третейських застережень, викладених в генеральному договорі на здійснення кредитних операцій № ГД-17/2014 від 27.11.2014р., кредитному договорі №17/2014-АМК-UAH-2 від 27.11.2015р., кредитному договорі №17/2014-АМК-UAH-3 від 02.12.2015р., договорі про надання овердрафту №17-о/2014-АМК-UAH-4 від 12.08.2016р., договорі поруки №17/2014-АМК-UAH-2-п-1 від 27.11.2015р., договорі поруки №17/2014-АМК-UAH-3-п-1 від 02.12.2015р., договорі поруки №17/2014-АМК-UAH-4-п-1 від 12.08.2016 р. сторони домовились, що всі спори, що виникають за цими договорами між сторонами,/та підвідомчі третейським судам і не заборонені чинним законодавством України, розглядаються Постійно діючим Третейським судом при Асоціації "Слобожанська Перспектива" (далі - Третейський суд) у відповідності з його Регламентом. Сторони погоджуються, що розгляд спорів у Третейському суді буде здійснюватись одноособово. Сторони доручають Голові Третейського суду призначати третейського суддю зі списку суддів третейського суду. Сторони ознайомленні з Регламентом Третейського суду.

Як вбачається з прийнятого Постійно діючим Третейським судом при Асоціації "Слобожанська перспектива" рішення спір, щодо якого було прийнято рішення виник у звязку невиконанням боржниками зобовязань за зазначеними договорами, а отже рішення третейського суду прийнято у спорі, що передбачений третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди.

Твердження представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) щодо нікчемності третейської угоди компетентним судом є необґрунтованими та відхиляються судом з огляду на наступне.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 р. № 9 перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК України: 1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; 2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Таким чином, за змістом вказаних норм матеріального права, обов'язковою умовою для визнання правочину таким, що порушує публічний порядок, є посягання особи, при його укладанні, на суспільні, економічні та соціальні основи держави.

Жодних доказів того, що при укладенні договорів, в яких містяться третейські застереження, сторони посягали на суспільні, економічні та соціальні основи держави не надано.

Також не знаходять свого підтвердження посилання представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) на недодержання правил щодо виду та форми третейської угоди, передбачених ст. 12 Закону України "Про третейські суди".

Статтею 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Згідно із статтею 12 названого Закону третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

З матеріалів третейської справи вбачається, що третейські угоди укладені в письмовій формі у вигляді третейських застережень, які містяться в п. 5.1. розділу 5 Генерального договору на здійснення кредитних операцій № ГД-17/2014 від 27.11.2014р., п.10.1 розділу 10 кредитного договору №17/2014-АМК-UAH-2 від 27.11.2015р., п.10.1 розділу 10 кредитного договору №17/2014-АМК-UAH-3 від 02.12.2015р., п.9.1 розділу 9 договору про надання овердрафту №17-о/2014-АМК-UAH-4 від 12.08.2016р., п.6.1 розділу 6 договору поруки №17/2014-АМК-UAH-2-п-1 від 27.11.2015р., п.6.1 розділу 6 договору поруки №17/2014-АМК-UAH-3-п-1 від 02.12.2015р., п.6.1 розділу 6 договору поруки №17/2014-АМК-UAH-4-п-1 від 12.08.2016р., підписані сторонами, містять відомості про їх найменування та місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угод, вони повністю відповідають наведеним вимогам закону.

Суд приходить до висновку, що представник боржника (відповідача 1 по третейській справі) безпідставно та необґрунтовано вважає, що третейські застереження є недійсними.

Суд також не погоджується з доводами представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) щодо неприйняття головою третейського суду на себе обовязку призначення третейського судді для розгляду спору між заявником (позивача по третейській справі) та боржника (відповідача 1 по третейській справі), оскільки даний обовязок визначений п. 3 ст. 7 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива", згідно якого третейський суддя, який розглядає справу одноособово, призначається за його згодою головою Третейського суду або за письмовим дорученням голови Третейського суду його заступником із списку третейських суддів Третейського суду.

Судом встановлено що третейські застереження, викладені в генеральному договорі на здійснення кредитних операцій № ГД-17/2014 від 27.11.2014р., кредитному договорі №17/2014-АМК-UAH-2 від 27.11.2015р., кредитному договорі №17/2014-АМК-UAH-3 від 02.12.2015р., договорі про надання овердрафту №17-о/2014-АМК-UAH-4 від 12.08.2016р., договорі поруки №17/2014-АМК-UAH-2-п-1 від 27.11.2015р., договорі поруки №17/2014-АМК-UAH-3-п-1 від 02.12.2015р., договорі поруки №17/2014-АМК-UAH-4-п-1 від 12.08.2016 р. є чинними, відсутні відомості щодо визнання їх недійсними.

Посилання представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) на невідповідність складу третейського суду, яким прийнято рішення, вимогам закону не знаходять свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи та положеннями діючого законодавства.

Статтею 16 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду. За всіх умов третейський суд може розглядати справи в будь-якій непарній кількості третейських суддів. Якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів.

Частина 1 статті 17 вказаного Закону регламентує порядок формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді, який здійснюється відповідно до регламенту третейського суду.

Відповідно до частин 1, 3, 5 статті 7 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива", якщо сторони не домовились про те, що справа розглядається третейським судом у складі трьох третейських суддів, справа підлягає розгляду третейським суддею одноособово.

Третейський суддя, який розглядає справу одноособово, призначається за його згодою головою третейського суду або за письмовим дорученням голови третейського суду його заступником із списку третейських суддів третейського суду.

Після формування складу третейського суду голова третейського суду або за письмовим дорученням голови третейського суду його заступник передає справу головуючому складу третейського суду або третейському судді, який розглядає справу одноособово.

Відповідно до третейських застережень сторони погоджуються, що розгляд спорів у Третейському суді буде здійснюватись одноособово. Сторони доручають Голові Третейського суду призначати третейського суддю зі списку суддів третейського суду. Сторони ознайомленні з Регламентом Третейського суду.

Як встановлено судом, відповідно до розпорядження голови Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" від 09.11.2017 р., позовну заяву ПАТ "Мегабанк" до ТОВ "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1", ФГ "Ваткін", ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №17/2014-АМК-UAH-2 від 27.11.2015р., Кредитним договором №17/2014-АМК-UAH-3 від 02.12.2015р., договором про надання овердрафту №17-о/2014-АМК-UAH-4 від 12.08.2016р. на загальну суму 4 533 174,63 грн. прийнято до провадження Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива". Призначено для розгляду третейської справи третейського суддю Мяснікова А.О.

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про третейські суди" третейський суддя не може брати участі у розгляді справи, а після його призначення чи обрання підлягає відводу чи самовідводу: якщо він особисто чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; якщо він є родичем однієї із сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, або перебуває з цими особами чи сторонами в особливих стосунках; на його прохання або за спільним рішенням сторін; у разі встановлення стороною обставин, які дають їй підстави вважати упередженим або необ'єктивним ставлення третейського судді до справи, про яке сторона дізналася після його обрання чи призначення; у разі тривалого, більш як один місяць від дня призначення чи обрання, невиконання ним обов'язків третейського судді у конкретній справі; у разі виявлення невідповідності третейського судді вимогам, встановленим статтею 18 цього Закону; якщо третейський суддя бере участь у вирішенні спору, який прямо чи опосередковано пов'язаний з виконанням ним службових повноважень, наданих державою.

Жодна особа не може бути третейським суддею у справі, в якій вона раніше брала участь як третейський суддя, але була відведена чи заявила самовідвід, як сторона, представник сторони або в будь-якій іншій якості.

У третейському суді для вирішення конкретного спору угодою сторін можуть бути встановлені додаткові підстави для відводу чи самовідводу третейського судді.

Як встановлено судом, третейський суддя Мясніков А.О. входить до списку третейських суддів, затвердженого зборами Асоціації "Слобожанська перспектива" (протоколі № 7 від 15.04.2013), має вищу юридичну освіту, трудовий стаж роботи - 11 років, в тому числі за спеціальністю - 8 років, не є родичем однієї із сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, не виявляв прохань щодо самовідводу, відповідає вимогами статті 18 Закону України "Про третейські суди".

Суд не приймає до уваги доводи представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) про те, що третейський суддя Мясніков А.О. був відведений у звязку з тим, що подані представником банку заперечення не мали юридичної сили, оскільки були підписані представником, який не мав права представляти інтереси в третейських судах.

Як вбачається з матеріалів третейського справи на кожну заяву боржника (відповідача 1 по третейській справі) про відвід представником банку, який діяв на підставі довіреності, відповідно до якої його уповноважено представляти заявника (позивача по третейській справі) перед третіми особами з питань, повязаних з його діяльністю та надані права, зокрема вести справи у всіх судових, господарських установах, надавались письмові заперечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України "Про третейські суди" Процедура відводу третейського судді у постійно діючому третейському суді визначається регламентом третейського суду з додержанням вимог цього Закону.

Згідно з п. 5 ст. 10 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" заява сторони про відвід подається голові Третейського суду.

Відповідно до п. 7 зазначеної статті якщо сторона не погоджується з відводом третейського судді, вона має право протягом трьох днів подати голові Третейського суду свої мотивовані заперечення. У цьому випадку питання про відвід вирішується головою Третейського суду, а у разі розгляду справи у кількості трьох третейських суддів головою Третейського суду спільно з іншими третейськими суддями, призначеними у справі, протягом пяти днів з моменту отримання заяви сторони, рішення якого (яких) є обовязковим для сторін.

Також матеріалами третейської справи підтверджено, що всі заяви боржника (відповідача 1 по третейській справі) про відвід були вирішені головою Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива", що відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди" та Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива".

Таким чином суд приходить до висновку, що склад третейського суду, яким прийнято рішення від 28.11.2017 р. по справі № 2/1219-2017, відповідав вимогам закону.

Обраний позивачем по третейській справі та застосований третейським судом такий спосіб захисту, як стягнення заборгованості за кредитними договорами та договором про надання овердрафту відповідає встановленим законом (ст.16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України) способам захисту прав та охоронюваних законом інтересів, рішення третейського суду не містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, що не передбачені законом.

Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Слобожанська перспектива" надав на вимогу суду третейську справу № 2/1219-2017.

Суд відхиляє доводи представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) щодо вирішення третейським судом питань про права та обовязки осіб, які не брали участь у справі та зазначає, що поняття "без участі сторін" передбачає незалучення цієї особи до участі у справі, а не її неявку в судове засідання.

Як вбачається з рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" від 28.11.2017 р. у справі № 2/1219-2017 дане рішення стосується прав та обов'язків позивача й відповідачів у третейській справі, а саме з відповідачів по третейській справі було стягнуто заборгованість на користь позивача у третейській справі, та не стосується прав та обов'язків осіб, які не брали участь у справі.

Таким чином, судом встановлено, що рішення третейського суду стосується лише прав та обов'язків позивача по третейській справі та відповідачів по третейській справі, які були відповідно залучені до участі у справ та належним чином повідомлені про призначення до розгляду третейської справи, що підтверджено її матеріалами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що твердження представника боржника (відповідача 1 по третейській справі) щодо невідповідності складу третейського суду, яким прийнято рішення вимогам закону, вирішення третейським судом питань про права та обовязки осіб, які не брали участь у справі, а також, щодо нікчемності третейської угоди не знайшли свого підтвердження та ґрунтуються на довільному тлумаченні норм права та умов укладених договорів на свою користь.

Згідно вимог ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В даному разі боржники (відповідач 1 та відповідач 2 по третейській справі) належних та допустимих доказів на підтвердження існування перелічених в ст. 122-10 ГПК України та в ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" обставин, не надали.

При цьому судом враховано позицію Вищого господарського суду України, викладену у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 6.2.6), за яким при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд перевіряє наявність чи відсутність підстав для відмови у такій видачі незалежно від змісту доводів сторін. Питання щодо законності та обґрунтованості рішення третейського суду, крім зазначених у статті 122-10 ГПК, не можуть вирішуватися господарським судом у розгляді заяви про видачу виконавчого документа.

Відповідно до ст. 122-11 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд виносить (постановляє) ухвалу про видачу виконавчого документа або про відмову у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, передбаченими цим Кодексом для прийняття (ухвалення) рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність обставин, які б унеможливлювали видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючим Третейським судом при Асоціації "Слобожанська перспектива" від 28 листопада 2017 року по справі № 2/1219-2017.

З урахуванням викладеного, та керуючись статтями ст. 8, 124 Конституції України, ст. ст. 2, 81-1, 77, 86, 122-7, 122-9; 122-11 ГПК України, ст. ст. 56, 57 Закону України "Про третейські суди", суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" від 28.11.2017 року по третейській справі № 2/1219-2017 - задовольнити.

Видати на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Слобожанська перспектива" від 28.11.2017 року по третейській справі № 2/1219-2017 накази наступного змісту:

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1 господар" (64144, Харківська область, Первомайський район, с. Картамиш, вул. Октябрьська, буд. 39, , п/р №, в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) та Фермерського господарства "Ваткін" (62440, Харківська область, Харківський район, с. Черкаські Тишки, вул. Лугова, буд. 53, , п/р №, в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) на користь Публічного акціонерного товариства "Магабанк" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, , рахунок для зарахування коштів № 3739006 у ПАТ "Мегабанк", МФО 351629, код 09804119) заборгованість за Договором поруки №17/2014-АМК-UAH-2-п-1 від 27.11.2015р., Договором поруки №17/2014-АМК-UAH-3-п-1 від 02.12.2015р., Договором поруки №17-о/2014-АМК-UAH-4-п-1 від 12.08.2016р. укладеними в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором №17/2014-АМК-UAH-2 від 27.11.2015р., Кредитним договором №17/2014-АМК-UAH-3 від 02.12.2015р., договором про надання овердрафту №17-о/2014-АМК-UAH-4 від 12.08.2016р. укладеними між Публічним акціонерним товариством "Мегабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1 господар", яка станом на 01.11.2017 р. становить 4 533 174 (чотири мільйони пятсот тридцять три тисячі сто сімдесят чотири) гривні, 63 копійок (в тому числі: суми заборгованості за кредитом в розмірі 3 957 500,00 грн., відсотках та комісіях в розмірі - 260 675,78 грн., штрафів у сумі 314 998,85 грн.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1 господар" (64144, Харківська область, Первомайський район, с. Картамиш, вул. Октябрьська, буд. 39, , п/р №, в ПАТ "Мегабанк" МФО 351629), Фермерського господарства "Ваткін" (62440, Харківська область, Харківський район, с. Черкаські Тишки, вул. Лугова, буд. 53, , п/р №, в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) на користь Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, , рахунок для зарахування коштів №3739006 у ПАТ "Мегабанк", МФО 351629, код 09804119) витрати по оплаті третейського збору по 666,67 грн. (шістсот шістдесят шість гривень, 67 копійок) з кожного.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство ОСОБА_1 господар" (64144, Харківська область, Первомайський район, с. Картамиш, вул. Октябрьська, буд. 39, , п/р №, в ПАТ "МЕГАБАНК", МФО 351629) та Фермерського господарства "Ваткін" (62440, Харківська область, Харківський район, с. Черкаські Тишки, вул. Лугова, буд. 53, , п/р №, в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) на користь Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, , рахунок для зарахування коштів № 3739006 у ПАТ "Мегабанк", МФО 351629, код 09804119) витрати по сплаті судового збору у розмірі 800,00 грн. (вісімсот гривень, 00 копійок) за видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, а саме по 400,00 грн. з кожного.

Суддя ОСОБА_7