ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" грудня 2017 р. Справа № 922/3513/17

Суддя - доповідач Сіверін В. І.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вх. 3862 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2017 року, ухвалене у приміщенні вказаного суду суддею Калантай М.В., повний текст якого складено 18.12.2017 року, у справі

за позовом: "ХОТВ Антимонопольного комітету України", м. Харків,

до: Державного підприємства "Дослідницьке господарство "Пантелеймонівське "Інституту рослинництва імені ОСОБА_1 Національної академії аграрних наук України", м. смт Чернова,

про: стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ХОТВ Антимонопольного комітету України, звернувся до місцевого господарського суду із позовною заявою до відповідача - Державного підприємства "Дослідницьке господарство "Пантелеймонівське "Інституту рослинництва імені ОСОБА_1 Національної академії аграрних наук України", в якому просив суд про стягнути з відповідача 34000,00 грн. штрафу та 34000,00 пені.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.12.2017 року позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені ОСОБА_1 Національної академії аграрних наук України" (62650, Харківська область, Великобурлуцький район, селище ОСОБА_2, вул. Центральна, буд.13, код 05460441) на користь Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106) 34000,00грн. штрафу та 34000,00 пені.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд зазначив, що матеріалами справі підтверджується несплата відповідачем штрафу, накладеного рішенням №81-р/к від 04.10.2016 адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, у звязку з чим згідно статей 52, 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач зобовязаний сплатити штраф та пеню, про стягнення яких просить позивач.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що він не отримував рішення №81-р/к від 04.10.2016, а тому не мав можливості його виконати у встановлений строк. Відповідач зазначає, що надане позивачем рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не є належним доказом направлення та отримання відповідачем саме рішення №81-р/к від 04.10.2016 року, оскільки не містить опису вкладення, з якого можливо встановити який саме документ було відправлено даним поштовим відправленням.

Перевіривши апеляційну скаргу на предмет відповідності її форми та змісту вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Колегія суддів зазначає, що документом, що підтверджує безготівкову сплату судового збору, є квитанція установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Вказані документи подаються до суду тільки в оригіналі, а тому - копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Наведене цілком відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі Верховного Суду України від 21.04.2016 року у справі № 6-765ц16.

З огляну на викладене, додана заявником до матеріалів апеляційної скарги не завірена жодним чином копія платіжного доручення №5600 від 12.12.2017 року про сплату 1760,00 грн. не є належним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Інших доказів сплати судового збору матеріали скарги не містять.

За таких обставин заявником не виконано вимог 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів сплати судового збору, що є підставою для залишення її без руху в порядку статті 174 та у відповідності з приписами частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що з урахуванням з урахуванням характеру позовних вимог та ціни позову, положень Закону України "Про судовий збір" та Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік", ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду у даній справі становить 1760 грн.

За викладеного, апеляційна скарга залишається без руху, а заявникові надається час для усунення вищевказаних недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору. На адресу суду слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Керуючись статтями 74, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без руху.

2. Апелянту - усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз'яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач Сіверін В. І.