донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

14.12.2017 справа №905/1912/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

головуючий суддя судді при секретарі за участю представників сторін від апелянта: від позивача: від третіх осіб:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 за довіреністю ОСОБА_6 за довіреністю ОСОБА_7 не зявилися
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт, м.Краматорськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від14.09.2017
у справі№ 905/1912/17
за позовом до треті особи, без самостійних вимог на стороні позивачаТовариства з обмеженою відповідальністю Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод, м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт, м. Краматорськ Донецької області ОСОБА_8 міська рада, м. Дружківська, Донецька область Публічне акціонерне товариство ОСОБА_8 машинобудівний завод, м. Дружківка, Донецька область
про стягнення боргу в розмірі 1 113180,91 грн., пені у розмірі 45508,98 грн., 3% річних у розмірі 12 295,17 грн., штрафу у розмірі 48608,00 грн., інфляційного зростання у розмірі 51158,17 грн.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.09.2017 у справі №905/1912/17 задоволено частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод, м. Київ до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт, м. Краматорськ про стягнення боргу в розмірі 1113180,91 грн., пені у розмірі 45508,98 грн., 3% річних у розмірі 12295,17 грн., штрафу у розмірі 48608,00 грн., інфляційного зростання у розмірі 51158,17 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Б.Хмельницького, 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ) борг в розмірі 1113180,91грн., пеню у розмірі 45508,98грн., 3% річних у розмірі 12291,52грн., штрафу у розмірі 48608,00грн., інфляційного зростання у розмірі 49411,46грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 19035,01грн.

Відмовлено в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 1113180,91грн. є обґрунтованими та доведеними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд першої інстанції, перерахувавши заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 45508,98 грн., 3% річних у розмірі 12295,17 грн., штрафу у розмірі 48608,00 грн., інфляційного зростання у розмірі 51158,17 грн., дійшов висновку, що позивачем невірно нараховано суму штрафу, 3% річних та інфляційного зростання, тому у цій частині вимоги підлягають частковому задоволенню.

Товариство з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт, м. Краматорськ Донецької області (далі по тексту ТОВ «ЗТФ «Укрметекспорт») звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 14.09.2017 у справі №905/1912/17, в якій просить його скасувати та відмовити у повному обсязі у задоволенні заяви ТОВ Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, обставини справи не відповідають висновкам суду.

ТОВ «ЗТФ «Укрметекспорт» вважає, що договір № 382/14 від 26.12.2014р., укладений між ПАТ ОСОБА_8 машинобудівний завод та ТОВ Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод, а також договір №КДРМЗ/6-15А від 17.02.2015р. та Додаткова угода до нього №1 від 02.08.2016р., укладені між ТОВ Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод та ТОВ ЗТФ Укрметекспорт є нікчемними, у звязку з тим, що їх зміст порушує публічний порядок, підписані без отримання згоди від власника землі на їх укладення, не зареєстровані у земельному кадастрі. У звязку з цим у відповідача не виникло обовязків щодо будь-якої оплати користування земельною ділянкою.

Апелянт посилається на те, що позивач не є орендарем спірної земельної ділянки, тому не має права вимагати плати/компенсації за користування вказаною землею. Крім того ТОВ «ЗТФ «Укрметекспорт», як власник нерухомості, що розміщена на спірній земельній ділянці, до оформлення права оренди на неї має обовязок зі сплати земельного податку та не зобовязаний сплачувати будь-які сумнівні компенсації, які, на його думку, є подвійним оподаткуванням.

ТОВ «ЗТФ «Укрметекспорт» вважає, що позивачем не доведено факт надсилання та отримання відповідачем рахунків на оплату компенсації, яка була предметом позову.

Апелянт, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції, посилається на те, що в позовній заяві замість відповідача - ТОВ ЗТФ Укрметекспорт вказано ТОВ ВТФ Укрметекспорт.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач - ТОВ Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи, викладені ТОВ «ЗТФ «Укрметекспорт» у апеляційній скарзі, не відповідають обставинам справи.

ТОВ Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод вважає, що договір №КДРМЗ/6-15А від 17.02.2015р. та Додаткова угода до нього №1 від 02.08.2016р., укладені між ТОВ Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод та ТОВ ЗТФ Укрметекспорт не потребує отримання згоди власника землі на його укладання, обовязкове нотаріальне посвідчення та реєстрація у земельному кадастрі відсутня також. Доказів порушення публічного порядку при укладанні договорів № 382/14 від 26.12.2014р. та №КДРМЗ/6-15А від 17.02.2015р., Додаткової угоди №1 від 02.08.2016р. відповідачем до матеріалів справи не додано.

ТОВ Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод вважає, що відповідач намагається в односторонньому порядку відмовитися від виконання своїх договірних зобовязань та уникнути відповідальності за їх неналежне виконання.

Посилання на відсутність в матеріалах справи доказів надсилання та отримання відповідачем рахунків на оплату, на думку позивача, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Позивач зазначає, що при поданні до суду першої інстанції позовної заяви, ним була допущена описка (технічна помилка) в абревіатурі відповідача, при цьому поштова адреса, код ЄДРПОУ та ІПН дозволяють ідентифікувати відповідача. Судом першої інстанції в ході розгляду справи було уточнено повне найменування відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство ОСОБА_8 машинобудівний завод, м. Дружківка, Донецька область зазначає, що у звязку з тим, що позивач по справі компенсував орендну плату за спірну земельну ділянку, претензії до ТОВ Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод відсутні.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.09.2017р. у складі колегії суддів: Малашкевич С.А. головуючий суддя, судді Будко Н.В., Сгара Е.В., розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт, м. Краматорськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 14.09.2017, призначено на 08.11.2017 р.

У звязку із звільненням у відставку судді Малашкевича С.А., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2017р. визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Геза Т.Д., судді Склярук О.І., Дучал Н.М.

У звязку із відпусткою судді Дучал Н.М., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2017р. визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Геза Т.Д., судді Будко Н.В., Склярук О.І.

У разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 08.11.2017р. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт, м. Краматорськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 14.09.2017р. відкладено на 14.12.2017р.

Залучено в якості третьої особи, без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_8 міську раду (вул. Соборна (Леніна), 16, м. Дружківка, Донецька область, МФО 834016, ЗКПО 24165036, р/р№ 800040 та Публічне акціонерне товариство ОСОБА_8 машинобудівний завод, м. Дружківка, Донецька область, ).

03.11.2017р. від апелянта Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт, м.Краматорськ Донецької області надійшло клопотання, в якому він просить, відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу, зупинити провадження у справі №905/1912/17 у зв'язку з розглядом пов'язаної з нею іншої справи №910/18441/17 у господарському суді м. Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт до Товариства з обмеженою відповідальністю Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод про визнання недійсним окремих положень договору №КДРМ3/6-15А від 17.02.2015 року щодо обовязку по відшкодуванню орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

За змістом вищевказаної статті причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення.

Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду в кожному конкретному випадку з'ясовує як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі через обмеженість предмету спору.

Господарський суд зупиняє провадження у справі у разі об'єктивної неможливості вирішення спору без встановлення відповідних обставин справи і фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору.

Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили.

У випадку задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт до Товариства з обмеженою відповідальністю Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод та визнання недійсним окремих положень договору №КДРМ3/6-15А від 17.02.2015 року щодо обовязку по відшкодуванню орендної плати у справі №910/18441/17 господарським судом м. Києва, зобовязання за договором №КДРМ3/6-15А від 17.02.2015 року припиняться з дня набрання рішенням суду законної сили

Враховуючи, що на момент прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції та перегляду рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції положення договору №КДРМ3/6-15А від 17.02.2015 року не визнані в судовому порядку недійсними, судом апеляційної інстанції не встановлено підстав щодо взаємоповязаності розгляду апеляційної скарги у справі №905/1912/17 з вирішенням спору по справі №910/18441/17.

За такиїх обставин, клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу, заслухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила.

23.03.2005 між ОСОБА_8 міською радою (Орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством ОСОБА_8 машинобудівний завод (Орендар) укладений договір оренди земельної ділянки, що розташована за адресою: м.Дружківка, вул. Леніна, 7, строком на 50 років. Договір оренди зареєстрований у Дружківському міському відділі ДРФ ДП Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах 23.03.2005 №24. Договір оренди земельної ділянки посвідчений нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу 23.03.2005 за № 962.

Між ПАТ ОСОБА_8 машинобудівний завод та позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод укладений договір № 382/14 від 26.12.2014, у відповідності до якого у звязку з укладанням між сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 25.12.2014 до моменту оформлення позивачем права користування земельною ділянкою площею 105,4656 га, що розташована за адресою: м.Дружківка, вул. Леніна, 7, позивач зобовязаний щомісячно компенсувати ПАТ ОСОБА_8 машинобудівний завод орендну плату в сумі 415512,57грн.

Згідно умов угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 01.07.2017 між ПАТ ОСОБА_8 машинобудівний завод та позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод сторони дійшли згоди на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України про зарахування зустрічних однорідних вимог в тому числі за договором № 382/14 від 26.12.2014 на суму 12167992,65 грн., тобто станом на 01.07.2017 заборгованості щодо компенсації орендної плати за користування земельною ділянкою площею 105,4656 га, що розташована за адресою: м.Дружківка, вул.Леніна, 7, у позивача перед ПАТ ОСОБА_8 машинобудівний завод не має.

16.02.2015 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод (продавець) та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт (покупець) був укладений договір купівлі-продажу частини нерухомого майна, що розташоване за адресою: м. Дружківка, вул. Леніна, 7. В п. 2 договору зазначено, що нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці, що передана в оренду згідно договору оренди землі, посвідченого нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу 23.03.2005 за №962.

Покупець зобовязаний до моменту оформлення права користування земельною ділянкою орієнтовною площею 140000 м2 щомісячно до 10 числа наступного за звітним компенсувати продавцю орендну плату. У разі зміни орендної плати як в сторону збільшення так і в сторону зменшення розмір компенсації підлягає корегуванню (п. 12 договору).

Договір купівлі-продажу частини нерухомого майна від 16.02.2015 посвідчений 16.02.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1096.

17.02.2015 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод (підприємство) та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт (користувач) укладено договір №КДРМЗ/6-15А.

Пунктом 1 договору передбачено, що у звязку з укладанням сторонами договору купівлі-продажу частки нерухомого майна, посвідченого 16.02.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1096, до часу оформлення користувачем права користування земельною ділянкою орієнтовною площею 140000 м2, розташованою за адресою: м. Дружківка, вул. Леніна, 7, користувач повинен щомісячно компенсувати підприємству орендну плату у сумі 56063,98грн.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 02.08.2016 до договору, сторони прийшли до взаємної угоди доповнити п.1.1. договору №КДРМЗ/6-15А від 17.02.2015 в наступній редакції: "з урахуванням обставин викладених у пункті 1 договору, користувач бере на себе зобовязання компенсувати витрати по орендній платі за користування земельною ділянкою орієнтовною площею 140000 м2, згідно виставленого рахунку фактури. Розмір компенсації на момент укладання даної додаткової угоди визначений наступним чином: у період з квітня по 02 серпня 2016р. загальній розмір компенсації складає 38980,00грн.; у період з 03 серпня 2016р. до моменту повного оформлення користувачем права користування земельною ділянкою орієнтовною площею 140000 м2, згідно виставленого рахунка-фактури.

У разі зміни розміру орендної плати як в сторону збільшення так і в сторону зменшення розмір компенсації підлягає корегуванню (п. 2 договору).

Згідно з п.3. договору кожного 01 числа місяця, наступного за звітним, підприємство надає користувачу рахунок на оплату останнім компенсації орендних платежів.

Відповідно до п.4 договору оплата компенсації повинна бути здійснена користувачем до 10 числа місяця, наступного за звітним, на поточний рахунок підприємства, вказаній у цьому договорі.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та дії до моменту повного виконання сторонами прийнятих на себе за договором зобовязань (п.11. договору).

Господарським судом Донецької області 19.10.2016 у справі №905/1187/16 затверджено мирову угоду, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди, що загальна сума заборгованості у Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТФ" Укрметекспорт" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Корум ОСОБА_8 машинобудівний завод" по договору № КДРМЗ/6-15А від 17.02.2015 на момент укладення цієї мирової угоди, за період з 17.02.2015 по 11.03.2016 становить 10000грн (десять тисяч гривень), Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТФ" "Укрметекспорт" визнає свої зобов'язання по сплаті вищезазначеної суми боргу в повному обсязі. Сторони погодили, що виплату заборгованості у загальній сумі 10000грн. (десять тисяч гривень) боржник здійснить до 30.10.2016.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1.).

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2.). Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п.п.288.3,288.4.).

У силу вимог ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І : 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

Отже, нормативна грошова оцінка землі підлягає щорічній індексації та відповідно впливає на розмір орендної плати за земельну ділянку.

Згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2017 №22-28-0.22-443/2-17 Про індексацію нормативної грошової оцінки земель, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік 1,703, 1997 рік 1,059, 1998 рік 1,006, 1999 рік 1,127, 2000 рік 1,182, 2001 рік 1,02, 2005 рік 1,035, 2007 рік1,028, 2008 рік 1,152, 2009 рік 1,059, 2010 рік 1,0, 2011 рік 1,0, 2012 рік 1,0, 2013 рік 1,0, 2014 рік 1,249, 2015 рік 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження). Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася. Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів) за 2016 рік становить 1,0, для земель несільськогосподарського призначення 1,06.

На підставі договору №КДРМЗ/6-15А від 17.02.2015 позивачем з урахуванням індексації від вартості орендної плати, що зазначена в п. 1 договору №КДРМЗ/6-15А від 17.02.2015 були виставлені рахунки фактури:

- № 10 від 31.08.2016 (відшкодування орендної плати з 03.08.16 по 31.08.16) на суму 90633,59грн.;

- № 11 від 30.09.2016 (відшкодування орендної плати за вересень 2016р.) на суму 100344,33грн.;

- № 12 від 31.10.2016 (відшкодування орендної плати за жовтень 2016р.) на суму 100344,33грн.;

- № 248 від 03.11.2016 (відшкодування боргу орендної плати згідно мирової угоди від 29.08.2016) на суму 10000,00грн.;

- № 249 від 03.11.2016 (відшкодування боргу орендної плати згідно мирової угоди від 29.08.2016) на суму 38980,00грн.;

- № 13 від 30.11.2016 (відшкодування орендної плати за листопад 2016р.) на суму 100344,33грн.;

- № 14 від 31.12.2016 (відшкодування орендної плати за грудень 2016р.) на суму 100344,33грн.;

- № 15 від 31.01.2017 (відшкодування орендної плати за січень 2017р.) на суму 106365,00грн.;

- №16 від 28.02.2017 (відшкодування орендної плати за лютий 2017р.) на суму 106365,00грн.;

- № 17 від 31.03.2017 (відшкодування орендної плати за березень 2017р.)на суму 106365,00грн.;

- №18 від 30.04.2017 (відшкодування орендної плати за квітень 2017р.) на суму 106365,00грн.;

- №19 від 31.05.2017 (відшкодування орендної плати за травень 2017р.) на суму 106365,00грн.,

- №22 від 30.06.2017 (відшкодування орендної плати за червень 2017) на суму 106365,00грн.

Відповідач 16.11.2016 сплатив рахунок фактуру №248 від 03.11.2016 на суму 10000,00грн., крім того відповідачем проведена оплата 22.05.2015 та 03.06.2015 на загальну суму 56000,00 грн. Інших доказів оплат зазначених рахунків до матеріалів справи не надано.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В якості доказів направлення на адресу відповідача рахунків надані копії фіскальних чеків та реєстри на відправлення пошти за листопад-грудень 2016 року та за січень, лютий, березень, квітень, травень 2017 року.

Рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обовязку сплати компенсації орендної плати за користування земельною ділянкою.

У п. 4 договору №КДРМЗ/6 від 17.02.2015 встановлено, що оплата компенсації проводиться відповідачем до 10 числа місяця, наступного за звітним, на поточний рахунок позивача, який зазначений в договорі без привязки до отриманого рахунку.

У позивача відсутня заборгованість щодо компенсації орендної плати за користування земельною ділянкою за договором №382/14 від 26.12.2014 перед ПАТ ОСОБА_8 машинобудівний завод, докази оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою в матеріалах справи відсутні, на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваного документа строк оплати за договором №КДРМЗ/6 від 17.02.2015 за вищезазначеними рахунками є таким, що настав.

Позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 1113180,91грн. обгрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт просило стягнути з відповідача пеню у розмірі 45508,98 грн., 3% річних у розмірі 12295,17 грн., штрафу у розмірі 48608,00 грн., інфляційного зростання у розмірі 51158,17 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Також, відповідно до приписів Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту п.10. Договору у випадку порушення користувачем строків сплати компенсації за оренду плату земельної ділянки, вказаних у п.4 договору, користувач сплачує на користь підприємства пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочки. У разі прострочення більш ніж на 7-ми календарних днів, користувач додатково сплачує штраф у розмірі 5% від суми заборгованості.

Позивач нарахував пеню у загальній сумі 45508,98грн. за рахунками-фактурами:

- №14 від 31.12.2016 за період з 11.01.2017 по 05.07.2017 в сумі 12978,78грн.;

- №15 від 31.01.2017 за період з 11.02.2017 по 05.07.2017 в сумі 11228,06грн.;

- №16 від 28.02.2017 за період з 11.03.2017 по 05.07.2017 в сумі 8943,40грн.;

- №17 від 31.03.2017 за період з 11.04.2017 по 05.07.2017 в сумі 6413,96грн.;

- №18 від 30.04.2017 за період з 11.05.2017 по 05.07.2017 в сумі 4123,47грн.;

- №19 від 31.05.2017 за період з 11.06.2017 по 05.07.2017 в сумі 1821,32грн.

Судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто з відповідача пеню у розмірі 45508,98грн.

Позивачем заявлено до стягнення штраф (5% від суми заборгованості), нарахований на рахунки-фактури №249 від 03.11.2016 на суму 38980,00грн., №11 від 30.09.2016 на суму 100344,33грн., №12 від 31.10.2016 на суму 100344,33грн., №13 від 30.11.2016 на суму 100344,33грн., №14 від 31.12.2016 на суму 100344,33грн., №15 від 31.01.2017 на суму 106365,00грн., №16 від 28.02.2017 на суму 106365,00грн., №17 від 31.03.2017 на суму 106365,00грн., №18 від 30.04.2017 на суму 106365,00грн., №19 від 31.05.2017 на суму 106365,00грн., №22 від 30.06.2017 на суму 106365,00грн., в загальній сумі 48608,00грн.

Судом першої інстанції при сумарному підрахунку сум за рахунками встановлено, що штраф становить суму у розмірі 48609,13грн., позивачем заявлено до стягнення суму штрафу у розмірі 48608,00грн.

Суд першої інстанції послався на те, що у нього відсутнє право виходу за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума штрафу, яка заявлена позивачем - 48608,00грн., що є обґрунтованим.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 12295,17грн. та інфляційного зростання у розмірі 51158,17 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція.

Суд першої інстанції, враховуючи, що індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць, дійшов обґрунтованого висновку, що 3% річних підлягають задоволенню у сумі 12291,52грн., які нараховані за рахунками-фактурами: №249 від 03.11.2016 за період з 11.12.2016 по 12.07.2017 в сумі 683,85грн.; №11 від 30.09.2016 за період з 11.10.2016 по 12.07.2017 в сумі 2266,21грн.; №12 від 31.10.2016 за період з 11.11.2016 по 12.07.2017 в сумі 2011,24грн.; №13 від 30.11.2016 за період з 11.12.2017 по 12.07.2017 в сумі 1764,49грн.; №14 від 31.12.2016 за період з 11.01.2017 по 12.07.2017 в сумі 1509,29грн.; №15 від 31.01.2017 за період з 11.02.2017 по 12.07.2017 в сумі 1328,83грн.; №16 від 28.02.2017 за період з 11.03.2017 по 12.07.2017 в сумі 1084,05грн.; №17 від 31.03.2017 за період з 11.04.2017 по 12.07.2017 в сумі 813,04грн.; №18 від 30.04.2017 за період з 11.05.2017 по 12.07.2017 в сумі 550,77грн.; №19 від 31.05.2017 за період з 11.06.2017 по 12.07.2017 в сумі 279,75грн.

Судом встановлено, що позивач повинен нарахувати інфляційні витрати в загальній сумі 49411,46грн. за рахунками-фактурами: №249 від 03.11.2016 за період з 01.01.2017 по 30.06.2017 в сумі 2801,74грн.; №11 від 30.09.2016 за період з 01.11.2016 по 30.06.2017 в сумі 10917,55грн.; №12 від 31.10.2016 за період з 01.12.2016 по 30.06.2017 в сумі 8950,25грн.; №13 від 30.11.2016 за період з 01.01.2017 по 30.06.2017 в сумі 7229,08грн.; №14 від 31.12.2016 за період з 01.02.2017 по 30.06.2017 в сумі 6269,55грн.; №15 від 31.01.2017 за період з 01.03.2017 по 30.06.2017 в сумі 5416,13грн.; №16 від 28.02.2017 за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 в сумі 4091,95грн.; №17 від 31.03.2017 за період з 01.05.2017 по 30.06.2017 в сумі 2352,47грн.; т№18 від 30.04.2017 за період з 01.06.2017 по 30.06.2017 в сумі 1382,74грн., які підлягають задоволенню.

Доводи, викладені Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт, м.Краматорськ Донецької області в апеляційній скарзі на рішення господарського суду Донецької області від 14.09.2017р. по справі №905/1912/17 не спростовують висновків суду першої інстанції в оскаржуваному процесуальному документі.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт, м.Краматорськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 14.09.2017р. по справі №905/1912/17 не підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду Донецької області від 14.09.2017р. по справі №905/1912/17 підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на скаржника Товариство з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт, м.Краматорськ Донецької області.

Керуючись ст.49, 99, 101, 102, п.1 ч.1 ст.103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторговельна фірма Укрметекспорт, м.Краматорськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 14.09.2017р. по справі №905/1912/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 14.09.2017р. по справі №905/1912/17 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у встановленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3