ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2017 р. Справа № 922/4461/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Пушай В.І., суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача - Ушаков В.С. (особисто),

відповідача - Букін О.С. (довіреність від 07.09.2017 року),

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх.3702) на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.11.2017 року

за позовом ФОП Ушакова Вячеслава Сергійовича, м. Харків

до Приватного акціонерного товариства "Верифікаційни проекти", м. Харків

про стягнення 531335,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.11.2017 року у справі №922/4461/16 клопотання відповідача про призначення судової експертизи - задоволено. Призначено по справі судову комплексну технічну почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Позивач із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції неналежним чином повідомив позивача про час та місце судового засідання, в якому було винесено оскаржувану ухвалу суду. Також позивач зазначає про безпідставність призначення у даній справі експертизи, оскільки встановлення факту укладення договору та підпису документів не входить до предмету доказування у даній справі. Крім того, як вказує позивач, матеріали справи містять належні докази виконання ним умов договорів про надання правової допомоги.

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про обгрунтованість ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи у даній справі, оскільки факт підписання відповідачем документів, що додані до позову, не можливо встановити іншими засобами доказування. Просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

15.12.2017 року набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, відповідно до п.п.9 п.1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Фізична особа-підприємець Ушаков Вячеслав Сергійович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Верифікаційні проекти" про стягнення заборгованості за надані послуги з правової допомоги за договорами № 8 від 23.06.2015 та № 8/1 від 24.06.2016.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.02.2017р. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Верифікаційні проекти" на користь Фізичної особи-підприємця Ушакова Вячеслава Сергійовича заборгованість за надану правову допомогу за період 23.06.2015 по 29.07.2016 в сумі 288 610,00 грн., штраф 100% від ціни договору в розмірі 242 725,00 грн. (а.с.173 т.1).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 р. рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2017 скасовано, прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Верифікаційні проекти" на користь Фізичної особи-підприємця Ушакова Вячеслава Сергійовича заборгованість в сумі 288 610 грн. (а.с.156 т.2).

Постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2017р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 у справі №922/4461/16 та рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2017 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області (а.с.225 т2).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.10.2017 року у справі №922/4461/16 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі (а.с.235 т.2).

15.11.2017 року відповідач звернувся до суду із клопотанням (а.с.28 т.3)., в якому просив суд призначити у даній справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої запропонував поставити наступні питання:

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_5 в договорі про надання правової допомоги № 8 від 23.06.2015 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?;

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_5 на актах прийому-передачі послуг від 30 червня 2015 року, від 31 липня 2015 року, від 31 серпня 2015 року, від 30 вересня 2015 року, від 31 жовтня 2015 року, від 30 листопада 2015 року, від 31 грудня 2015 року, від 29 січня 2016 року, від 29 лютого 2016 року тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?;

Також відповідач просив суд призначити у справі №922/4461/16 технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні запитання:

- в один чи в різні періоди часу виконаний підпис ОСОБА_6 в Акті звіряння розрахунків від 1 серпня 2016 року та нанесено текст акту на папір?

- у якій послідовності виконувалися реквізити Акту звіряння розрахунків від 01 серпня 2016 року, підпис ОСОБА_6 та текст документа?

- в один чи в різні періоди часу виконано підпис від імені ОСОБА_6 в актах прийому-передачі послуг від 30.06.2016, 29.07.2016 та нанесено текст актів на папір?

- у якій послідовності виконувалися реквізити актів прийому-передачі послуг від 30.06.2016, 29.07.2016, підпис ОСОБА_6 та текст документа?

Відповідач просив суд доручити проведення судових експертиз експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса та зупинити провадження у даній справі.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що надані позивачем в обгрунтування до позову договори №8 від 23.06.2015 та №8/1 від 24.06.2016, акти прийому-передачі послуг, акти звіряння розрахунків, посадові особи ПрАТ «Верифікаційні проекти не підписували. Відповідач зазначає, що жодним іншим засобом доказування, окрім висновку експерта, не можливо встановити автентичність підпису колишнього директора ПрАТ "Верифікаційні проекти" ОСОБА_5 на договорі про надання правової допомоги № 8 від 23.06.2015 та актах прийому-передачі послуг. Крім того, як вказує відповідач, проведення технічної експертизи актів прийому-передачі послуг від 30.06.2016, 29.07.2016 та акту звіряння розрахунків від 01.08.2016, дозволить визначити, чи передувало проставляння підписів директора друкуванню тексту актів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.11.2017 року у справі №922/4461/16 клопотання відповідача про призначення судової експертизи - задоволено. Призначено по справі судову комплексну технічну почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. На вирішення експерта судом поставлено запропоновані відповідачем в клопотанні запитання.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, посилаючись ст.41 ГПК України, ст.1 Закону України «Про судову експертизу», п.1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (затв. наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998р.), зазначив, що у даній справі існують обставини, для з'ясування яких необхідні спеціальні знання.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України (в редакції на час винесення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції), для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

При цьому, в силу ст. 41 ГПК України господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і, відповідно, суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно з п.1.1, п.3.2.1, п.3.3.5 ст.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Основними завданнями технічної експертизи реквізитів документів є: установлення фактів і способів унесення змін до документів та виявлення їх первинного змісту; установлення способу нанесення відтисків печаток, штампів, факсиміле; ідентифікація печаток, штампів, факсиміле тощо за їх відтисками; відповідність часу нанесення відтисків печаток, штампів даті виготовлення документа.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості за надані позивачем послуги з правової допомоги за договорами № 8 від 23.06.2015 та № 8/1 від 24.06.2016.

В підтвердження позовних вимог позивач надав суду:

договір №8 від 23.06.2015 року про надання правової допомоги, укладений між ФОП Ушаковим В.С. та ПАТ «Верифікаційні проекти» в особі директора - ОСОБА_5

договір №8/1 від 24.06.2016 року про надання правової допомоги, укладений між ФОП Ушаковим В.С. та ПАТ «Верифікаційні проекти» в особі директора - ОСОБА_6

акти звіряння розрахунків за вказаними договорами від 01.08.2016 р.,31.12.2016 р., підписані між ФОП Ушаковим В.С. та директором ПАТ «Верифікаційні проекти» - ОСОБА_6

акти прийому-передачі послуг за договором №8 від 23.06.2015 року, за період з 30.06.2015 по 29.02.2016, підписані ФОП Ушаковим В.С. та директором ПАТ «Верифікаційні проекти» - ОСОБА_5

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що надані позивачем документи посадові особи ПАТ «Верифікаційні проекти» не підписували.

Як вказує відповідач, договір №8 про надання правової допомоги 23.06.2015р. не міг бути підписаний ОСОБА_5, оскільки вона набула повноважень директора ПАТ «Верифікаційні проекти» лише 04.07.2015 року.

Крім того, відповідач зазначає, що директор ПрАТ «Верифікаційні проекти» ОСОБА_6 з січня 2016р. перебував за межами території України, та залишав свої підписи на чистих аркушах паперу з метою виготовлення позивачем процесуальних документів у справі №640/13718/16-ц , в якій Ушаков В.С. був його адвокатом.

Відповідач наполягає, що чисті аркуші паперу з підписом ОСОБА_6 та печаткою підприємств протиправно використані позивачем для виготовлення документів, якими він обгрунтовує свої позовні вимоги у даній справі.

Судова колегія зазначає, що при вирішенні спору суд повинен надати оцінку кожному доказу, встановити їх достовірність та належність (ст.ст.76, 78, 86 ГПК України).

Факт укладання договорів та підписання актів відповідачем, які є підставою для стягнення позивачем заборгованості у даній справі, є істотними та мають суттєве значення для правильного вирішення спору, оскільки на підставі вказаних доказів суд визначає характер спірних правовідносин сторін, встановлює чи порушено права позивача та чи наявні підстави для стягнення заборгованості, її розмір.

Разом із тим, відповідач заперечує укладення договору №8 від 23.06.2015 року та підписання актів виконаних робіт.

Таким чином, для всебічного, повного та об'єктивного розгляду даної справи встановленню та перевірці судом підлягають обставини фактичного підписання ОСОБА_5 договору №8 від 23.06.2015 року про надання правової допомоги.

Крім того, для правильного вирішення даного спору необхідно встановити наскільки є достовірними, належними акти виконаних робіт та акти звіряння розрахунків.

З цією метою, судова колегія вважає обгрунтованим спосіб, обраний судом першої інстанції.

Отже, суду, в тому числі, слід встановити, в один чи різні періоди часу виконано підпис від імені ОСОБА_6 та нанасено текст на акти прийому-передачі послуг за договором №8 від 23.06.2015 року та акти звіряння розрахунків за вказаними договорами від 01.08.2016 р.,31.12.2016 р., оскільки відповідач наполягає на тому, що позивач використав чисті аркуші паперу з підписом директора для виготовлення вказаних актів.

Роз'яснення питань щодо ідентифікації підписів на вказаних вище документах потребує спеціальних знань, а тому для їх роз'яснення, судом першої інстанції правомірно, відповідно до вимог статті 41 ГПК України, призначено комплексну технічну почеркознавчу експертизу.

Оскаржувана ухвала відповідає вимогам ст. 86 ГПК України (в редакції на час винесення ухвали), оскільки містить всі необхідні відомості щодо господарського суду, сторін, суті даного спору, змісту поставлених питань; мотиви винесення ухвали з посилання на ст. 41 ГПК України; питання, яке потребує роз'яснення; назву організації з зазначенням адреси, якій доручається проведення експертизи.

Також, в даній ухвалі судом вирішено питання щодо оплати витрат, пов'язаних із здійсненням судової експертизи; попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що матеріали справи містять достатньо доказів в підтвердження факту виконання ним робіт за договорами про надання правової допомоги, у зв'язку з чим відсутні підстави для призначення експертизи.

Судова колегія не погоджується з такими доводами, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

Отже, позивач та відповідач наділяються рівними можливостями щодо відстоювання своєї позиції у господарському суді, а суд повинен створити сторонам належні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав та дотримуватись принципу змагальності сторін.

Відповідач спростовує доводи позовної заяви та зазначає, що не підписував договір та акти, стягнення заборгованості за якими є предметом позову у даній справі.

Таким чином, при розгляді даного спору суд повинен з'ясувати, чи укладався спірний договір та чи виконувались роботи за ним, обсяг виконаних робіт та їх вартість за кожним актом.

Разом із тим, встановити обставину підписання відповідачем договору та актів виконаних робіт можливо лише шляхом проведення судової експертизи, яка встановить автентичність підпису посадових осіб підприємства на спірних документах, у зв'язку з чим відповідачем було заявлено суду відповідне клопотання.

Оскільки встановлення справжності підпису відповідача потребує спеціальних знань, суд не може встановити вказані обставини самостійно.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача та призначення у даній справі експертизи.

Колегія суддів також приймає до уваги, що Вищий господарський суд України, скасовуючи рішення попередніх судових інстанцій у даній справі про задоволення позовних вимог, в своїй постанові від 20.09.2017 року вказав, що при новому розгляді справи необхідно дослідити, які саме послуги правового характеру надавались позивачем та чи були такі послуги виконані.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що надані ним докази є достатніми і не суперечливими не можуть бути прийняті судом.

В апеляційній скарзі позивач також зазначає, що він не був неналежним чином повідомлений судом першої інстанції про час та місце судового засідання, в якому було вирішено клопотання відповідача про призначення експертизи, оскільки в судовому засіданні 15.11.2017 року суд оголосив перерву не до 20.11.2017, як вказано в протоколі, а до 04.12.2017 об 12:00 год.

Судова колегія враховує наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.10.2017 року у справі №922/4461/16 розгляд справи призначено на 15.11.2017 року.

В судове засідання 15.11.2017 року з'явився Ушаков В.С., що відображено в протоколі судового засідання (а.с.35 т.3).

Як вбачається з протоколу судового засідання від 15.11.2017 року, судом оголошено перерву в розгляді справи до 20.11.2017 року об 12:00 год.

Оскільки позивач був присутній в судовому засіданні 15.11.2017 року, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін, є належним підтвердженням повідомлення позивача про час і місце наступного судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст.81-1 ГПК України ( в редакції до 15.12.2017 року), сторони мають право знайомитись з протоколами судових засідань і протягом п'яти днів після їх підписання подавати письмові зауваження з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу.

Разом із тим, позивач не скористався своїм правом на ознайомлення з протоколом судового засідання, не надав свої зауваження з приводу тих обставин, про які він вказує в апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене, доводи позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не підтверджені та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України ( в редакції на час винесення оскаржуваної ухвали суду) господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, ..зокрема, у випадку призначення судової експертизи.

Оскільки проведення судової експертизи з урахуванням поштового обігу з пересилання матеріалів справи, може перевищувати встановлені ГПК України строки розгляду справи, судом першої інстанції правомірно зупинено провадження у справі до отримання висновку судової експертизи

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що зупинення провадження у даній справі порушує розумні строки розгляду справи та призводить до затягування судового процесу.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У даному випадку, провадження у справі зупинено за наявності достатніх правових підстав, а отже, враховуючи, що зупинення провадження зупиняє перебіг процесуальних строків, судом не порушено принцип розумних строків тривалості судового провадження.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а ухвали господарського суду Харківської області від 20.11.2017 року у справі №922/4461/16 - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.271. 276, 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення

Ухвалу господарського суду Харківської області від 20.11.2017 року у справі №922/4461/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом 20 днів в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 26.12.2017 року.

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Гребенюк Н.В.