КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р. Справа№ 910/13356/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання - Куценко К.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Рог О.В. - представник за довіреність № 225-КМГ-4001 від 20.11.2017;

від відповідача 1: Петровський В.В. - представник за довіреністю № 49 від 29.05.2015;

від відповідача 2: не з'явились;

від відповідача 3: не з'явились;

від прокуратури: Бондарчук І.П. - посвідчення № 026128 від 13.05.2014;

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2017

у справі № 910/13356/17 (суддя: Привалов А.І.)

за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Київської міської ради

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСКО-В"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Авалон Комерц Груп"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аурум Інвест"

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 зупинено провадження у справі № 910/13356/17 до вирішення справи № 910/18115/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2017 виправлено у п.1 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі № 910/13356/17 допущену описку: пункт 1 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі № 910/13356/17 читати у наступній редакції: "1. Зупинити провадження у справі № 910/13356/17 до вирішення справи № 910/18113/15". Вказана ухвала є невід'ємною частиною ухвали Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі № 910/13356/17.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, Заступник прокурора міста Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 подану апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13.12.2017.

В судовому засідання 13.12.2017 прокурор апеляційну скаргу у даній справі підтримав, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у даній справі - скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції. Окрім цього подав письмові пояснення у даній справі, які були долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 13.12.2017 апеляційну скаргу прокурора у даній справі підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 13.12.2017 проти задоволення апеляційної скарги у даній справі заперечив, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду - без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники відповідача 2, 3 в судове засідання 13.12.2017 не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення 04.12.2017 та 07.12.2017 ухвали суд від 29.11.2017. Жодних заяв, клопотань від учасників апеляційного провадження на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, письмових пояснень у даній справі, заслухавши присутніх представників учасників апеляційного провадження, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 зупинено провадження у справі № 910/13356/17 до вирішення справи № 910/18113/15 (з урахуванням ухвали про виправлення описки).

При цьому, звертаючись з відповідним клопотання про зупинення провадження у даній справі, заявник просив зупинити його до вирішення господарської справи № 910/18113/15 та адміністративної справи № 826/14016/15.

Судом апеляційної інстанції було встановлено наступне.

Так, предметом позову у справі №910/18113/15 є вимоги про:

- визнання за територіальною громадою м. Києва в особі Київської міської ради право власності на нежитлову будівлю торгівельного призначення до вул. Мілютенка, 7б (загальною площею-910/30 кв.м.) у м. Києві; вартістю 369 840 грн;

- визнання за територіальною громадою м. Києва в особі Київської міської ради право власності та на нежитлову будівлю торгівельного призначення по вул. Лісківська 9б/22 загальною площею 264,70 кв. м. у м. Києві, вартістю 108 810 грн;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 29.12.2011, а саме нежитлової будівлі торгівельного призначення за адресою: м. Київ, вул. Мілютенка, 7б (загальною площею 910,30 кв.м.), вартістю 369 840 грн, укладений між: ТОВ «Преско-В» та ТОВ «Авалон Комерц Груп», посвідчений 29.12.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрований в Реєстрі за № 8374;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 29.12,2011, а саме нежитлової будівлі торгівельного призначення за адресою: м, Київ, вул. Лісківська, 9б/22 (загальною площею 264,70 кв. м.), вартістю 108810 грн, укладений між ТОВ «Преско-В» та ТОВ «Авалон Комерд Груп», посвідчений 29.12.2011 приватним нотаріусом Київського міського Нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрований в Реєстрі за № 8370;

- витребування від ТОВ «Авалон Комерц Груп» на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради нежитлову будівлю торгівельного призначення по вул. Мілютенка, 7б (загальною площею 910,30 кв.м.) у м. Києві, вартістю 369 840 грн.

- витребування від ТОВ «Авалон Комерц Груп» на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради нежитлову будівлю торгівельного призначення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0) по вул. Лісківська, 9б/22 (загальною площею 264,70 кв. м.) у м. Києві, вартістю 108 810 грн;

- скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління, юстиції у м. Києві Заїки Ірини Володимирівни від 20.03.2013 за індексним номером 1019642, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділів) щодо реєстрації за ТОВ «Авалон Комерц Груп» права власності на нежитлову будівлю торгівельного призначення, вул. Мілютенка, 7б (910,30 кв.м.) у м. Києві, вартістю 369 840 грн;

- скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Малишева Максима Сергійовича від 21.03.2013 за індексним номером 1029750, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділів) щодо реєстрації за ТОВ «Авалон Комерц Груп» права власності на нежитлову будівлю торгівельного призначення по вул. Лісківська 9б/22 (264,70 кв. м.) у м. Києві, вартістю 108 810 грн.

Предметом позову в адміністративній справі №826/14016/15 є вимоги про:

- скасування рішення Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 07.07.2011 про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю торгівельного призначення (реєстраційний номер майна: 34085781) загальною площею 264,70 кв.м., за адресою: місто Київ, вул. Лісківська 96/22 за ТОВ «Преско-В» () на підставі рішення від 20.10.2008 та ухвали від 10.11.2010 Гребінківського районного суду Полтавської області у справі № 2-366/08, про що зроблено відповідний запис у реєстрову книгу № 222п-200 за реєстровим № 10537-П;

- скасування рішення Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 07.07.2011 про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю торгівельного призначення (реєстраційний номер майна: 34085817) загальною площею 310,00 кв.м., за адресою: місто Київ, вул. Миропільська, 4а за ТОВ «Преско-В» () на підставі рішення від 20.10.2008 та ухвали від 10.11.2010 Гребінківського районного суду Полтавської області у справі № 2-391/08, про що зроблено відповідний запис у реєстрову книгу №222п-190 за реєстровим № 10536-П.

Тоді як у даній справі, предметом позову є вимоги про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2011, а саме: нежитлової будівлі торгівельного призначення площею 264,70 кв.м по вул. Лісківській, 9б/22 у Деснянському районі м. Києва, укладеного між ТОВ "Преско-В" та ТОВ "Авалон Комерц Груп", посвідченого 29.12.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 8370 (вказану вимогу було залишено без розгляду в порядку п. 2 с. 1 ст. 81 ГПК України).

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.07.2015, а саме: нежитлової будівлі торгівельного призначення (літ. А) площею 264,70 кв.м по вул. Лісківській, 9б/22 у Деснянському районі м. Києва, укладеного між ТОВ "Авалон Комерц Груп" та ТОВ "Аурум Інвест", посвідченого 25.07.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською I.A. та зареєстрований в реєстрі за № 823;

- зобов'язання ТОВ "Аурум Інвест" повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 507 кв.м по вул. Лісківській, 9б/22 у Деснянському районі м. Києва (код ділянки 62:077:0108), привівши земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом знесення будівель і споруд.

Таким чином, відповідач 1, обґрунтовуючи наявність підстав для зупинення провадження у справі №910/13356/17 до вирішення справи № 910/18113/15, зазначив, що вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 25.07.2015 є вторинною та похідною від вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2011, яка розглядається у справі № 910/18113/15.

Тоді як клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення адміністративної справи № 826/14016/15 мотивовано тим, що заявлені у адміністративній справі вимоги стосуються первинної реєстрації нежитлової будівлі, позовні вимоги щодо якої заявлені в рамках даної справи.

Розглядаючи подану заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що дана (№910/13356/17) справа не є пов'язана з адміністративною справою №826/14016/15, оскільки вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 25.07.2015 заявлена з підстав незаконності договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2011, а не з підстав правомірності первинних реєстраційних дій. У зв'язку з цим клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі до вирішення адміністративної справи №826/14016/15 (надалі - адміністративна справа) було відхилено судом першої інстанції. В цій частині суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду.

Водночас, щодо клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи № 910/18113/15, суд першої інстанції зазначив, що виходячи з того, що підставою позову про визнання недійсним договору від 25.07.2015 є недійсність договору від 29.12.2011, доводи відповідача-1 про похідний характер вимоги про недійсність договору купівлі-продажу майна від 25.07.2015 від вимоги про недійсність договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2011 є обґрунтованими та свідчать про пов'язаність даної справи зі справою № 910/18113/15. Також, суд першої інстанції зазначив, що оскільки дійсність договору від 29.12.2011 є предметом спору у справі № 910/18113/15, тому встановлення даного факту є неможливим при вирішенні спору у даній справі, а без його встановлення, виходячи з підстав позову у даній справі, остання не може бути розглянута, наявна така кваліфікуюча обставина як неможливість розгляду справи до вирішення пов'язаної справи.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими такі висновки місцевого господарського суду з урахуванням його ж попереднього висновку про відсутність підстав для зупинення до адміністративної справи та через наступне.

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у Законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Вказана стаття ГПК встановлює вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі, при цьому інші підстави є неправомірними.

Зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом є способом добування доказів у справі, що розглядається. Однак, наслідком такого зупинення є порушення принципів рівності перед законом і судом (ст.42 ГПК України); змагальності (ст.43 ГПК України), обов'язку доказування і подання доказів (ст.33 ГПК України). (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Вищого господарського суду України від 22 вересня 2016 року у справі № 911/1105/16).

Відповідно до п. 3.16. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами перших інстанцій" статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено (в даному випадку навіть не взаємопов'язаність, в часткове співпадіння предметів спорів).

Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі.

Натомість з матеріалів справи вбачається, що позивачем у даній справі заявлено позов, зокрема, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.07.2015, а саме: нежитлової будівлі торгівельного призначення (літ. А) площею 264,70 кв.м по вул. Лісківській, 9б/22 у Деснянському районі м. Києва, укладеного між ТОВ "Авалон Комерц Груп" та ТОВ "Аурум Інвест", посвідченого 25.07.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською I.A. та зареєстрований в реєстрі за № 823.

При цьому, відповідно до п. 2.5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» № 11 від 29.05.2013, зазначено, що визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону.

А тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувала ухвала не містить жодних обґрунтувань неможливості вирішення та встановлення фактів невідповідності (відповідності) вказаних договорів нормам чинного законодавства та, відповідно, неможливо встановити такого при розгляді даної справи.

Так, відповідно до абз. 2 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9, норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість місцевим господарським судом самостійно встановити при розгляді справи даної всі обставини, надати правову оцінку доказам, якими позивач обґрунтовує заявлені ним позовні вимоги, у зв'язку з чим судом апеляційної інстанції на підставі ст.ст. 101, 106 ГПК України встановив, що вирішення господарської справи № 910/18113/15, не перешкоджає розгляду господарської справи № 910/13356/17 та не є підставою для зупинення провадження у даній справі в порядку ч. 1 ст. 79 ГПК України.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції вважає також за необхідне зазначити наступне.

Як зазначалось раніше, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 зупинено провадження у даній справі до вирішення справи № 910/18113/15 та відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення адміністративної справи.

Натомість ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 у справі №910/18113/15 (справа розглядається тим же складом суду, що і справа 910/13356/17) було зупинено провадження до вирішення адміністративної справи № 826/14016/15 за позовом заступника прокурора Деснянського району міста Києва до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», третя особа у справі: ТОВ «Преско-В», про скасування рішень про реєстрацію права власності на нежитлові будівлі.

Разом з цим, з ЄДРСР вбачається, що ухвалою Верховного Суду України від 14.09.2016 відкрито провадження у справі № 826/14016/15 за позовом заступника прокурора Деснянського району м. Києва до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна», Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преско-В» про скасування рішень про державну реєстрацію для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2016 року та витребувано справу з Окружного адміністративного суду міста Києва. Будь-які інші відомості щодо подальшого руху справи відсутні, а учасники апеляційного провадження не надали та не обґрунтували неможливість їх надання з причин, що не залежать від них.

Тобто, фактично з урахуванням зазначеного вище, судом апеляційної інстанції було встановлено, що провадження у справі № 910/13356/17 було зупинено до вирішення справи № 910/18113/15 при цьому, відмовив у зупиненні до адміністративної справи, тоді як провадження у справі № 910/18113/15 було зупинено до вирішення саме адміністративної справи.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

У разі зупинення провадження у справі за відсутності достатніх підстав, передбачених ч. 1 ст. 79 ГПК України, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що обставини, на які посилається суд першої інстанції при зупиненні провадження, як на такі, що унеможливлюють розгляд даної справи, такими по своїй суті не є, отже, судом першої інстанції помилково застосовано п. 1 ст. 79 ГПК України, що є підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду в порядку п. 4 ст. 104 ГПК України через неправильне застосування цієї норми права, оскільки це призвело до постановлення неправильної ухвали.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Заступника прокурора міста Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі № 910/13356/17 підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі № 910/13356/17 (про зупинення провадження у справі) підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі, з направленням справи до місцевого господарського суду для подальшого розгляду по суті.

Судові витрати прокуратури за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 79, 99, 101, 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ч. 2 ст. 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі № 910/13356/17 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі № 910/13356/17 - скасувати. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕСКО-В" про зупинення провадження у даній справі - відмовити.

3. Матеріали справи № 910/13356/17 повернути до місцевого господарського суду для подальшого розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Повний текст постанови складено 19.12.2017.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич