РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017Справа №910/17812/17

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

До Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»

Про стягнення 8 141,95 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Кондрашов К.О.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (далі - відповідач) про стягнення 8 141,95 грн., з яких: 7 107,22 грн. страхового відшкодування, 903,88 грн. інфляційних втрат, 130,85 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхувальнику страхове відшкодування, внаслідок чого позивачем в порядку статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.17. порушено провадження у справі № 910/17812/17 та призначено її до розгляду на 14.11.17.

13.11.17. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» заперечує проти стягнення 903,88 грн. інфляційних втрат, 130,85 грн. 3% річних, та вираховує з пред'явленої до стягнення суми коефіцієнт фізичного зносу, зазначаючи, що сума до стягнення становить 5456,18 грн.

За результатами судового засідання 14.11.17. розгляд справи відкладено на 07.12.17., про що судом прийнято відповідну ухвалу.

07.12.17. відповідачем через відділ діловодства суду було подано додаткові письмові пояснення, в яких відповідач зазначає, що вирахуванню підлягає ще сума ПДВ та проти позову заперечує в повному обсязі.

В судовому засіданні 07.12.17. було оголошено перерву до 14.12.17.

В судовому засіданні14.12.17. позивач просив суд задовольнити позовні вимоги згідно розрахунку відповідача в сумі 5975,31 грн.

Відповідач в судове засідання 14.12.17. не з'явився, проте, 11.12.17. через відділ діловодства суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності його повноважного представника.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, з огляду на подане відповідачем клопотання, суд вважає за можливе прийняти рішення в судовому засіданні 14.12.17.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/17812/17.

В судовому засіданні 14.12.17. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.16. між позивачем (Страховиком) та ОСОБА_2 (Страхувальником, Вигодонабувачем) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 66649а6к3 (Договір), відповідно до якого страховик прийняв під страховий захист автомобіль марки Nissan, д.р.н. НОМЕР_1.

Відповідно до розділу 4 договору предметом договору страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням ТЗ.

05.10.16. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась в м. Києві на вул. Євгена Коновальця,15, автомобіль марки Nissan, д.р.н. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про ДТП № 815934.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм автомобіля марки Chevrolet, д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Печерського районного суду міста Києва від 31.01.17. в адміністративній справі № 757/51236/16-п.

Ремонтною калькуляцією № 1.003.16.0 від 15.10.16. зробленою системою AUDATEX вартість ремонту автомобіля марки Nissan, д.р.н. НОМЕР_1 склала 8 107,22 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоальянс Київ» було виставлено рахунок № 06708 від 15.10.16. за ремонт автомобіля марки Nissan, д.р.н. НОМЕР_1 на суму 8 107,22 грн.

У відповідності до наданого до матеріалів справи наряду-замовлення № АН087294 від 09.11.16., складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоальянс Київ» (яке є платником ПДВ у відповідності до наданого позивачем свідоцтва), ремонт автомобіля марки Nissan, д.р.н. НОМЕР_1 склав 8 107,22 грн. (6 756,02 грн. + 1 351,20 грн. ПДВ).

На підставі страхового акту № АХА2171444 від 17.10.16. позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, сплатив суму страхового відшкодування у розмірі 8 107,22 грн., що підтверджується оригіналом платіжного доручення № 275 516 від 18.10.16. Суму 8 107,22 грн. сплачено на рахунок ТОВ «Автоальянс Київ».

При цьому, на противагу твердженням відповідача, вказаний оригінал платіжного доручення підтверджує факт сплати позивачем грошових коштів в сумі 8 107,22 грн.

За приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України (ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон).

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За статтями 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий, чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.4 статті 36 Закону передбачено право страховика у разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7416991 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки Chevrolet, д.р.н. НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, застрахований у відповідача.

За вказаним Полісом франшиза становить 1 000,00 грн., ліміт відповідальності страховика 50 000,00 грн. за шкоду заподіяну майну.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються не тільки приписами Закону України "Про страхування", умовами договору добровільного страхування, а також загальними нормами цивільного законодавства та спеціальними нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", за змістом якого обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу та завжди зменшується на суму франшизи. Крім цього, якщо сума, що відповідає розміру оціненої шкоди з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, то воно зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Системний аналіз положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування відповідальності страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди на умовах, визначених саме цим законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ч. 2 ст. 512 та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яка є предметом спору в цій справі, та яку у відповідності до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2014 №6-49цс14 та від 02.12.2015 №6-691цс15).

Тож сама по собі виплата позивачем страхового відшкодування за договором добровільного страхування без урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу не має наслідком автоматичного виникнення у страховика за договором обов'язкового страхування обов'язку відшкодувати виплачену суму, якщо така розрахована без урахування фізичного зносу транспортного засобу.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України; якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Враховуючи те, що позивач сплатив страхове відшкодування в розмірі 8 107,22 грн. на рахунок ТОВ «Автоальянс Київ» (яке є платником ПДВ у відповідності до наданого позивачем свідоцтва), розмір страхового відшкодування, на противагу твердженням відповідача, не зменшується на розмір податку на додану вартість.

Разом з тим, суд погоджується з наданим відповідачем розрахунком коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки Nissan, д.р.н. НОМЕР_1, з огляду на що вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 6 975,31 грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі ст. 29 п. 32.7 ст. 32 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з листом Верховного Суду України від 19.07.11. "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування", визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Отже, ні нормами законодавства про страхування, ні договором страхування, укладеним між позивачем та страхувальником, не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування з урахуванням виключно звіту суб'єкта оціночної діяльності, а тому, правомірним є визначення позивачем розміру страхового відшкодування на підставі рахунку № 06708 від 15.10.16. та наряду-замовлення № АН087294 від 09.11.16.

Крім того, жодних заперечень чи скарг від Страхувальника не надходило, отже сума, визначена позивачем, була прийнята та погоджена Страхувальником.

Вказане спростовує доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення позову за відсутності звіту суб'єкта оціночної діяльності.

Враховуючи те, що до страховика переходить право вимоги в межах фактичних витрат, які пов'язані з відновленням транспортного засобу з урахуванням франшизи, то, судом встановлено, що позивач набув право зворотної вимоги до відповідача у сумі 5975,31 грн., яка визначена виходячи з вартості ремонтних робіт з урахуванням зносу (6975,31 грн.), за мінусом суми франшизи за договором обов'язкового страхування (1000,00 грн.), а саме: 6975,31 грн. - 1000,00 грн. = 5975,31 грн.

Доводи відповідача про відсутність предмету позову є юридично неспроможними.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5975,31 грн. страхового відшкодування, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В частині стягнення 1131,91 грн. страхового відшкодування суд відмовляє в позові.

Щодо вимог про стягнення 903,88 грн. інфляційних втрат, 130,85 грн. 3% річних на підстав ст. 625 ЦК України, суд відзначає наступне.

Приписами ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання.

При цьому, обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадку, зокрема, відшкодування шкоди, оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав (п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.13. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальністю за порушення грошових зобов'язань»).

В своєму листі від 01.07.14. Верховний суд України вказав на наступне. Відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 р. № 10-74/0/4-13). Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Вищого господарського суду України від 24.03.15. у справі № 910/17021/14.

Отже, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних задоволенню не підлягають.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не прийняті судом до уваги як необґрунтовані та безпідставні, та як такі, що спростовуються матеріалами справи та наданим судом обґрунтуванням.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (04053, м. Київ, вул. Артема, б. 37-41; ідентифікаційний код 25201716) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) 5 975 (п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять) грн. 31 коп. страхового відшкодування, 1 174 (одну тисячу сто сімдесят чотири) грн. 23 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.12.17.

Суддя Т.М. Ващенко