КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р. Справа№ 910/12175/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Іоннікової І.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Безносик А.О. - довіреність №225-КМР-3553 від 17.10.2017

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метеор ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2017 (повний текст підписано 25.09.2017)

у справі №910/12175/17 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метеор ЛТД"

до Київської міської ради

про визнання договору поновленим

В судовому засіданні 13.12.2017 відповідно до ст.ст. 85, 99 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Метеор ЛТД" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання договору поновленим.

Позовні вимоги обґрунтовано наявністю підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного з відповідачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2017 у справі №910/12175/17 у позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

На думку позивача, висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи та в рішенні місцевого суду не надано належної правової оцінки доводам позивача щодо не правомірності прийняття рішення Київської міської ради №711/2873 від 06.07.2017.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу позивача 11.10.2017 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2017 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 15.11.2017.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад суду змінювався, у відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 13.12.2017.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 13.12.2017 заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційної інстанції 13.12.2017 не з'явився.

13.12.2017 до Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю повноважних представників позивача Шкред А.О. та Порхун С.В. в інших судових засіданнях інших судів, які призначені до розгляду на 13.12.2017 о 13 год. 00 хв. та 14 год. 00 хв.

Оскільки явка представника позивача в судове засідання обов'язковою не визнавалась, останнім не доведено суду неможливість направлення в судове засідання іншого повноважного представника, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність представників позивача за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

Відповідно до статті 9 Земельного кодексу України Київській міській раді надано широкі повноваження у галузі земельних відносин.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад, а за пунктом 2 статті 22 Закону України „Про столицю України - місто-герой Київ" Київська міська рада має право визначати особливості землекористування.

Відповідно до статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" Київська міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до змісту цієї норми закону право власності або право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності рішення зазначених органів і тільки в межах, вказаних в цих рішеннях.

Судом встановлено, що 14.04.2005 між Київською міською радою (надалі - відповідач, Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТЕОР ЛТД" (надалі - позивач, Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - Договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис № 72-6-00269 від 19.04.2005.

Пунктом 1.1. Договору визначено, що Орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради № 747/2157 від 18.11.2004 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕТЕОР ЛТД" земельної ділянки для будівництва офісно-готельного комплексу з торговельно-розважальними закладами і паркінгом на вул. Миколи Василенка, 2 у Солом'янському районі м. Києва", за Актом приймання-передачі передає, а Орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об'єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим Договором.

Згідно з п. 2.1 Договору, об'єктом оренди відповідно до цього Договору є Земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - вул. Миколи Василенка, 2 у Солом'янському районі м. Києва;

- розмір - 4069 кв.м.;

- цільове призначення - для будівництва офісно-готельного комплексу з торговельно-розважальними закладами і паркінгом;

- кадастровий номер - 8 000 000 000:69:011:0015.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

19.04.2005 сторони підписали Акт приймання-передачі земельної ділянки, відповідно до п.3 якого підтвердили, що земельна ділянка передається в оренду у придатному для її використання стані.

07.10.2010 сторони уклали договір про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки, яким, зокрема, строк дії Договору (п.3.1) встановлено у 10 років.

Таким чином, судом встановлено, що строк дії Договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер - 8 000 000 000:69:011:0015) закінчився 19.04.2015.

У відповідності до п. 11.3 договору, договір оренди земельної ділянки припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність підстав для визнання поновленим вказаного договору оренди земельної ділянки з огляду на відсутність відповідних заперечень з боку відповідача протягом одного місяця після закінчення строку дії договору. Позивач зазначає, що він продовжує користуватися земельною ділянкою та належним чином виконує обов'язки орендаря, визначені договором, а відтак у нього виникло переважне право на продовження дії договору оренди, відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Колегія суддів не погоджується з доводами позивача з наступних підстав.

11.08.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТЕОР ЛТД" звернулось до Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради із клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер - 8 000 000 000:69:011:0015).

Відповідь Департаменту на зазначене клопотання у матеріалах справи відсутня.

28.02.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТЕОР ЛТД" звернулось до Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради із клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер - 8 000 000 000:69:011:0015).

24.03.2017 Департамент земельних ресурсів Київської міської ради надав відповідь (№), у якій вказав на необхідність надання додаткових документів для розгляду вказаного клопотання.

Доказів надання позивачем документів, зазначених у листі Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради № від 24.03.2017, суду не надано.

У той же час, 12.06.2017 Департаментом земельних ресурсів Київської міської ради проведено обстеження земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Миколи Василенка, 2 (кадастровий номер - 8 000 000 000:69:011:0015), про що складено Акт обстеження №17-08882-09.

Як вбачається з вказаного Акту обстеження, земельна ділянка(кадастровий номер - 8 000 000 000:69:011:0015) має тверде покриття, не огороджена. На земельній ділянці розміщено тимчасові споруди (МАФи), які використовуються для торгівлі харчовими продуктами та промисловими товарами.

Листом від 19.07.2017 №3 Департамент земельних ресурсів проінформував ТОВ "Метеор ЛТД" про розгляд звернення ТОВ "Метеор ЛТД" від 11.08.2015 №КОП-0677 та враховуючи витяг з протоколу № 12 засідання постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 24.05.2016-31.05.2016 № 08/281-691к, повідомив про підготовку Департаментом проекту рішення Київської міської ради про відмову в поновленні договору оренди спірної земельної ділянки (справа А-21847).

Київська міська рада 06.07.2017 прийняла рішення №711/2873 про відмову ТОВ "Метеор ЛТД" у поновленні Договору оренди земельної ділянки від 19.04.2005 №72-6-00269 (з подальшими змінами).

Пунктом 11.7 Договору передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено цей Договір, Орендар, за умови належного виконання своїх обов'язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення Договору. У цьому разі Орендар повинен не пізніше, ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевим господарським судом встановлено, що позивач до закінчення строку дії договору оренди не звертався до відповідача з повідомленнями про намір скористатись переважним правом на поновлення Договору.

Проте, у місячний строк після закінчення строку дії Договору, тобто з 19.04.2015 і до моменту звернення позивача з даним позовом до суду (25.07.2017), він продовжує користуватись земельною ділянкою (кадастровий номер - 8 000 000 000:69:011:0015) та сплачує орендну плату.

Щодо посилання апелянта на направлення на адресу Київської міської ради листа про поновлення договору оренди земельної ділянки слід зазначити наступне.

28.02.2017 (тобто через 2 роки після закінчення дії договору оренди земельної ділянки) до Київської міської ради позивачем подано клопотання про поновлення договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер - 8 000 000 000:69:011:0015).

Також суд звертає увагу позивача на те, що переважне право на поновлення договору оренди має виключно орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору.

Відтак судом зроблено висновок, що Актом обстеження земельної ділянки (кадастровий номер - 8 000 000 000:69:011:0015) №17-0882-09 від 12.06.2017 встановлено, що позивач не належно виконував обов'язки за Договором, а матеріалами справи підтверджується використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Вказаний Акт та рішення Київської міської ради №711/2873 від 06.07.2017 про відмову позивачу в поновленні договору оренди земельної ділянки, прийняте до звернення позивача до суду з даним позовом, залишаються чинними і не скасовані у встановленому законом порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову в позові з огляду на наступне.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує, що він звертався до відповідача з клопотанням про поновлення Договору, які залишені без відповіді, відтак, спірний договір вважається поновленим.

Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно частини першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Пленум Вищого господарського суду України у п. 2.17. постанови від 17 травня 2011 N 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснив, що у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011). Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Відтак господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору. Разом з тим судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент виникнення переважного права орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки, тобто 19.04.2015) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Така правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 25.02.2015 у справі №6-219цс14 та від 18.03.2015 у справі №6-4цс15.

Щодо вимог про зобов'язання Київську міську раду, в особі Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради вчинити дії щодо поновлення Договору оренди земельної ділянки колегія суддів зазначає наступне.

Міський голова укладає договори оренди земельних ділянок на виконання рішення відповідної ради, а не одноособово наділений повноваженнями щодо прийняття рішення щодо розпорядженнями землями територіальної громади.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Тобто, такі повноваження на території м. Києва є виключною компетенцією Київської міської ради. Оскільки Київська міська рада рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки не приймала, а тому у міського голови відсутні підстави для вчинення дій щодо поновлення договору.

Крім того, ні Київський міський голова, ні заступник міського голови-секретаря Київської міської ради не є стороною даної справи, а тому заявлені позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.

06.07.2017 Київською міською радою було прийнято рішення № 711/2873 "Про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "Метеор ЛТД" в поновленні договору оренди земельної ділянки для будівництва офісно-готельного комплексу з торговельно- розважальними закладами і паркінгом на вул. Миколи Василенка, 2 у Солом'янському районі м. Києва".

Згідно зазначеного рішення відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Метеор ЛТД" в поновленні договору оренди земельної ділянки від 19.04.2005 № 72-6-00269 (зі змінами, внесеними договорами та угодами від 30.03.2007 № 72-6-00410. від 09.10.2008 № 72-6-00539, від 26.10.2010 № 72-6-00620) площею 0,4069 га (кадастровий номер :69:011:0015), укладений між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Метеор ЛТД" для будівництва офісно-готельного комплексу з торговельно-розважальними закладами і паркінгом на вул. Миколи Василенка, 2 у Солом'янському районі м. Києва (справа А-21847).

Вказане рішення було прийнято відповідно до статей 9, 83, 93 Земельного кодексу України, статей 31, 33 Закону' України "Про оренду землі", Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", розглянувши звернення товариства з обмеженою відповідальністю "Метеор ЛТД" від 11.08.2015 № КОП-0677 та враховуючи витяг з протоколу N 12 засідання постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування від 24.05.2016-31.05.2016 № 08/281-691 к.

Тобто Позивачу відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки.

Крім того, обов'язковою умовою щодо поновлення договору оренди земельної ділянки є належне виконання обов'язків за умовами договору.

Проте, згідно акту обстеження земельної ділянки від 12.06.2017 № 17-0882-09, складеного Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), земельна ділянка по вул. Миколи Василенка, 2 у Солом'янському районі м. Києва (кадастровий номер :69:011:0015) фактично використовується ТОВ "Метеор ЛТД" для обслуговування тимчасових споруд (МАФів).

Цільове призначення земельної ділянки, згідно рішення Київської міської ради від 18.11.2004 № 747/2157 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Метеор ЛТД" земельної ділянки для будівництва офісно-готельного комплексу з торговельно- розважальними закладами і паркінгом на вул. Миколи Василенка, 2 у Солом'янському районі м. Києва" та договору оренди земельної ділянки визначено для будівництва офісно- готельного комплексу з торговельно-розважальними закладами і паркінгом.

Враховуючи зазначене, позивачем порушено цільове призначення використання спірної земельної ділянки, що ним не спростовано належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.33,34 ГПК України.

Щодо посилання апелянта на недійсність актів обстеження земельної ділянки, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ст. 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Відповідно до ст. 189 Земельного кодексу України, ст. 20 Закону України «Про охорону земель» самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Повноваження щодо здійснення самоврядного контролю за додержанням земельного законодавства, використанням та охороною земель в м. Києві відповідно до рішення Київської міської ради №16/890 від 29.09.2003 «Про Порядок здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві» покладено на Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі- Порядок).

Згідно пункту 1.5. Порядку самоврядний контроль за використанням і охороною земель полягає у забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства та включає правові, економічні і соціальні заходи, спрямовані на додержання вимог земельного законодавства. Самоврядний контроль повинен здійснюватись систематично, регулярно і своєчасно, що значно підвищує ефективність та результативність контрольної діяльності.

Самоврядний контроль за використанням і охороною земель передбачає постійне спостереження за станом земель, отримання від землекористувачів і землевласників відповідної проміжної та підсумкової інформації про використання земель, аналіз цієї інформації та результатів моніторингу (пункт 1.6. Порядку).

Усі землі в межах міста Києва є об'єктами самоврядного контролю та охорони (пункт 1.7. Порядку).

Відповідно до пункту 2.5. Порядку самоврядний контроль за виконанням вимог земельного законодавства здійснюється шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень фізичних і юридичних осіб; розгляду документації із землеустрою, пов'язаної з використанням та охороною земель тощо.

Згідно пункту 2.6. Порядку самоврядний контроль за виконанням вимог земельного законодавства шляхом перевірок здійснюється планово та позапланово.

Відповідно до пункту 9.1. Порядку громадяни і юридичні особи, які вважають, що під час здійснення самоврядного контролю були порушені їхні права і законні інтереси, мають право на відновлення своїх прав у порядку, встановленому законом.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про порушення порядку складання акту обстеження земельної ділянки (кадастровий номер - 8 000 000 000:69:011:0015) №17-0882-09 від 12.06.2017 є необґрунтованими та не спростовують вірних висновків суду про нецільове використання вказаної земельної ділянки та відсутність підстав для визнання спірного договору оренди поновленим.

Крім того апелянтом не було подано належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання обов'язків та умов договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер - 8 000 000 000:69:011:0015).

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про визнання недійсним (незаконним) в цілому та скасування рішення Київської міської ради від 06.07.2017 №711/2873 «Про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Метеор ЛТД" в поновленні договору оренди земельної ділянки для будівництва офісно-готельного комплексу з торговельно-розважальними закладами і паркінгом на вул. Миколи Василенка, 2 у Соломянському районі м.Києва» колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 3.10, 3.11 постанови пленуму Вищого господарського кодексу України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зі змінами та доповненнями, передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п.

Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Подані позивачем 18.08.2017 суду першої інстанції доповнення до позовної заяви про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим на той самий строк і на тих самих умовах та спонукання до вчинення певних дій, у вигляді доповнення ще однією немайновою вимогою у вигляді визнання недійсним (незаконним) в цілому та скасування рішення КМР від 06.07.2017 №711/2873 про відмову позивачу в поновленні договору оренди земельної ділянки не є збільшенням позовних вимог в порядку ч.4 ст.22 ГПК України, у зв'язку з чим правомірно не були прийняті судом першої інстанції до розгляду.

З огляду на викладене, відсутні підстави для розгляду апеляційною інстанцією доводів позивача про визнання недійсним вказаного рішення КМР, оскільки приписи частини четвертої статті 22 ГПК не застосовуються під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Матеріали справи не містять даних про оскарження позивачем в окремому судовому провадженні спірного рішення КМР, а тому воно було чинним на момент прийняття рішення судом першої інстанції та на час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовує вірних висновків суду про відмову у задоволенні позову.

Нормами статті 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Враховуючи те, що судом першої інстанції, крім іншого, правильно зазначено встановлені обставини справи та законодавство, яким вірно керувався суд при прийнятті оскаржуваного рішення, доводи апелянта щодо скасування рішення суду є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метеор ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2017 у справі №910/12175/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2017 у справі №910/12175/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/12175/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

І.А. Іоннікова