ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа № 911/3143/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікморсервіс Ніколаєв», м.Миколаїв

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер ГТВ», м.Біла Церква

Про стягнення 4175000,00 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікморсервіс Ніколаєв» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» (відповідач) про стягнення 4175000,00 грн., сплачених відповідачу в якості попередньої оплати за Договором купівлі-продажу № 17/12/14 від 17.12.2014 року.

Провадження у справі № 911/3143/17 порушено ухвалою від 24.10.2017 року та призначено справу до розгляду на 07.11.2017 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 07.11.2017 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 07.11.2017 року не зявився та 06.11.2017 року надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався на 30.11.2017 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.11.2017 року подав відзив на позовну заяву. Представник позивача у судовому засіданні 30.11.2017 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладався до 12.12.2017 року.

Позивач в ході розгляду спору 12.12.2017 року подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 2965000 грн. Відповідач заперечень проти уточнених позовних вимог не надав, пояснив, що поставка не була здійснені і передплачені кошти не були повернуті в повному обсязі у звязку зі скрутним фінансовим становищем.

Щодо поданої ПАТ «Сбербанк» заяви про залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, проти чого позивач заперечував, судом встановлено, що предмет спору у справі жодним чином не стосується обставин укладення та виконання Іпотечного договору. Щодо вжитих судом заходів забезпечення позову, то відповідні заходи щодо майна не перешкоджають реалізації предмету іпотеки, яка існувала з 2011 року.

Крім того, ухвала про забезпечення позову оскаржується в апеляційному порядку, що виключає можливість розгляду та вирішення повязаних з такою ухвалою клопотань.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 17.12.2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір купівлі-продажу № 17/12/14 (далі - Договір), за умовами якого відповідач мав поставити позивачу товару - рукав 035Д(625) у кількості 46 395 шт. - протягом 60 робочих днів з моменту отримання передоплати.

Відповідно до пункту 2.1. Договору Товар повинен бути наданий Покупцю згідно з замовленнями або в обємах, прямо передбачених Договором, протягом 60 робочих днів з моменту отримання 100% попередньої оплати на розрахунковий рахунок Продавця.

Згідно умов п.п. 3.1., 3.2. Договору загальна сума Договору складає 4175 000 грн. з ПДВ. Покупець здійснює оплату Товару в розмірі, зазначеному в п. 3.1. Договору, на рахунок Продавця, вказаний в п. 3.3. Договору, у строк до 05.03.2015 року включно.

Пунктами 2.2., 2.3., 2.5. Договору передбачено, що Товар відвантажується в пункт призначення на умовах: перевізником; датою постачання-відвантаження Товару вважається при відвантаженні автомобільним транспортом - дата у видатковій накладній; перехід права власності на Товар здійснюється в момент передачі перевізнику на складі Продавця.

На виконання умов Договору позивач сплатив відповідачу 100% попередньої оплати в загальній сумі 4 175 000 грн. за відповідними платіжними дорученнями в період з 18.12.2014 року по 24.02.2015 року, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: № 2717 від 18.12.2014 року на суму 400 000,00 грн.; № 2802 від 30.12.2014 року на суму 600 000,00 грн.; № 326 від 29.01.2015 року на суму 175 000,00 грн.; № 372 від 06.02.2015 року на суму 600 000,00 грн.; № 458 від 11.02.2015 року на суму 1 100 000,00 грн.; № 491 від 16.02.2015 року на суму 900 000,00 грн.; № 551 від 24.02.2015 року на суму 400 000,00 грн.

Однак, відповідач в порушення умов Договору в обумовлений строк протягом 60 робочих днів з моменту отримання передоплати, що припадає на кінець травня 2015 року, свої зобовязання не виконав та не здійснив поставку (передачу) позивачу товару - рукав 035Д(625) у кількості 46 395 шт.

У звязку з чим, позивач неодноразово звертався з вимогами до відповідача про поставку товару, які були залишені без задоволення. Після чого, позивач, скориставшись своїм правом на відмову від зобовязання у звязку з його порушенням контрагентом, звертався до відповідача з вимогою про повернення передплачених коштів, на які товар не було поставлено, однак відповідна вимога залишена відповідачем без задоволення.

Таким чином, як зазначає позивач (заявник), відповідач не виконав свої договірні зобовязання, а також не повернув йому грошові кошти, сплачені за Договором купівлі-продажу № 17/12/14 від 17.12.2014 року, в тому числі після неодноразового звернення із відповідними листами (лист від 02.06.2015 року, лист від 18.08.2015 року, лист від 19.10.2015 року, лист від 24.06.2016 року, лист від 25.05.2016 року).

Враховуючи, що сплати позивача мали місце в період з 18.12.2014 року по 24.02.2015 року і поставка за умовами Договору передбачалась протягом 60 робочих днів, що припадало на кінець травня 2015 року, має місце тривале ухилення ТОВ «Інтер-ГТВ» від виконання зобовязання на значну суму коштів.

Відповідач у відзиві визнав факт укладення Договору та отримання від позивача суми передплати. Пояснив, що у зв'язку з проблемами технічного (виробничого) характеру у нього не було можливості своєчасно та належним чином виконати умови Договору. Відповідач пояснив та надав докази повернення позивачу частини сплачених грошових коштів за Договором в сумі 1 210 000 грн. Відтак, зазначає, що залишок боргу становить 2 965 000,00 грн.

В той же час, відповідач зазначає, що на сьогоднішній день не має змоги виконати вимоги позивача та повернути сплачені грошові кошти в повному обсязі, оскільки перебуває у вкрай складному фінансовому становищі внаслідок тяжких обставин господарської діяльності, що повязано зі зменшенням попиту на гумову технічну продукцію, виробництво якої здебільшого було орієнтовано на ринок країн СНД.

Позивач в ході розгляду спору 12.12.2017 року подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 2965000 грн.

Таким чином, з врахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог, заявлена до стягнення сума заборгованості складає 2965000 грн., проти якої відповідач не заперечує.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт неповернення відповідачем позивачу передплачених коштів у сумі 2965000 грн., на які поставка не відбувалась. Тобто безпідставне утримання відповідної суми.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. При цьому, відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст.615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Частиною 3 ст.612 Цивільного кодексу України визначено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Аналогічні положення передбачені ч.2 ст.220 Господарського кодексу України, яка передбачає, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Враховуючи, що відповідач отримав спірні кошти в сумі 2965000 грн., товар на відповідну суму не поставив, розмір заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи, факт отримання коштів та їх безпідставного утримання відповідачем належним чином не спростовано, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 2965000 грн. є правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою та підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги (уточнені) позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача в повному обсязі з суми уточнених позовних вимог. Надміру сплачені позивачем суми судового збору можуть бути повернуті за його заявою відповідною ухвалою суду у встановленому законодавством порядку.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

Вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ГТВ» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 85, код 31781365) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ» (54020, м. Миколаїв, вул. Громадянський узвіз, 1/1, код 32655 грн. передплачених коштів та 44475 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 21.12.2017 р.