ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Справа № 905/374/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вовк І.В. (головуючий, доповідач),

Грек Б.М.,

Могил С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 27.09.2017 року у справі № 905/374/17 за позовом фізичної особи-підприємця Рябчикової Альони Іванівни до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" про визнання незаконною та скасування санкції про донарахування вартості необлікованої електроенергії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача про визнання незаконною та скасування застосованої на підставі рішення комісії по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією, оформленого протоколом від 21.12.2016 року № 175/16, санкції про донарахування вартості необлікованої електроенергії в сумі 174 537 грн. внаслідок порушення правил користування електричною енергією.

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.04.2017 року (Ніколаєва Л.В.) позов задоволено та визнано незаконною і скасовано санкцію про донарахування вартості необлікованої електроенергії в сумі 174 537,80 грн., застосовану на підставі рішення комісії по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією, та визначення обсягу недоврахованої електроенерггії, а також суми завданих збитків, оформленого протоколом від 21.12.2016 року № 175/16.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.09.2017 року (судді: Татенко В.М., Попков Д.О., Марченко О.А.) відмовлено публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" у відновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції та зазначену апеляційну скаргу повернуто без розгляду.

У касаційній скарзі відповідач вважає, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, і тому просить прийняту ним ухвалу скасувати та справу передати на розгляд до апеляційного господарського суду.

У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає, що ухвала апеляційного господарського суду є законною та просить залишити її без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи і прийняту в ній судову ухвалу, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 14.09.2017 року (згідно з поштовою відміткою на конверті) відповідач звернувся з апеляційною скаргою до апеляційного господарського суду на рішення суду першої інстанції разом з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку на її подання, яке мотивовано тим, що в день проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення - 28.04.2017 року, ним було подано заяву про видачу повного тексту рішення, а отримано його лише 04.09.2017 року. Крім того, в Єдиному державному реєстрі судових рішень спірне рішення було оприлюднено лише 05.09.2017 року, що позбавило скаржника можливості звернутись до суду у встановлений статтею 93 ГПК України строк

Апеляційний господарський суд відмовляючи у задоволенні клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги виходив з того, що відповідачем не було наведено об'єктивних причин тривалого терміну неотримання ним копії оскаржуваного рішення після подання заяви від 28.04.2017 року, а тому можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Проте, з висновком апеляційного господарського суду про відмову в задоволенні клопотання відповідача та повернення апеляційної скарги без розгляду погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в судовому засіданні 28.04.2017 року, в якому був присутній представник відповідача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повний текст підписано 03.05.2017 року, а тому, в даному випадку, останнім днем строку на подання апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 93 ГПК України, є 15.05.2017 року (понеділок).

При цьому звертаючись до суду з апеляційною скаргою з пропуском процесуального строку на подання апеляційної скарги на чотири місяці, відповідач навів причини пропуску такого строку, які полягали в тому, що в день проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення ним було подано заяву про видачу повного тексту рішення, а фактично отримано лише 04.09.2017 року, тоді як у Єдиному державному реєстрі судових рішень його було оприлюднено тільки 05.09.2017 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Суд апеляційної інстанції відмовляючи відповідачу у відновленні процесуального строку на подання апеляційної скарги відхилив посилання скаржника на опублікування рішення в ЄДРСР лише 05.09.2017 року, як не вагому причину пропуску строку, однак не навів належного обгрунтування неповажності обставин, пов'язаних з порушенням судом першої інстанції законодавчо встановленого строку внесення прийнятого ним рішення до ЄДРСР.

До того ж, суд не врахував, що відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право апеляційного оскарження рішення місцевого господарського суду, що не набрало законної сили, передбачено ст.ст. 22, 91 ГПК України.

Проте, посилаючись на норми ст. 53 ГПК України, суд апеляційної інстанції також не врахував, що цей Кодекс не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Встановлені законом строки вчинення процесуальних дій мають своїм завданням забезпечення ефективного захисту порушених прав особи.

Залишивши поза увагою наведене, апеляційний господарський суд оскарженою ухвалою фактично обмежив суб'єкта оскарження у здійсненні прав, передбачених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України.

За таких обставин оскаржена судова ухвала підлягає скасуванню з передачею справи до апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до провадження.

З огляду наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" задовольнити частково.

Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 27.09.2017 року скасувати, і справу № 905/374/17 передати до Донецького апеляційного господарського суду на стадію вирішення питання про прийняття апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" до провадження.

Головуючий суддя І.Вовк

Судді Б.Грек

С.Могил