ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" грудня 2017 р. м. Київ Справа № 911/3911/14

За заявою Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства про визнання наказу господарського суду Київської області від 24.11.2014 у справі №911/3911/14 таким, що не підлягає виконанню частково

за позовом Заступника прокурора Деснянського району м. Києва, 02225, місто Київ, вулиця Каштанова, будинок 9 в інтересах держави в особі:

1. Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, 01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 30

2. Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, 01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6

до Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства, Київська область, 07100, Київська обл., місто Славутич, вулиця Військових Будівельників, будинок 8

про стягнення 1453920,86 грн.

суддя Н.Г. Шевчук

за участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 (посв. №034624 від 23.07.2015);

від позивача 1: не з'явився;

від позивача 2 (стягувач): ОСОБА_2 (дов. №14-80 від 14.04.2017);

від відповідача (боржник): не з'явився.

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 04.11.2014 у справі №911/3911/14 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 1219349 (один мільйон двісті девятнадцять тисяч триста сорок дев'ять) грн. 97 коп. інфляційних втрат та 234570 (двісті тридцять чотири тисячі пятсот сімдесят) грн. 89 коп. 3% річних.

На виконання зазначеного рішення господарським судом Київської області був виданий відповідний наказ від 24.11.2014.

26.09.2017 Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» звернулось до господарського суду Київської області із заявою б/н б/д про визнання наказу господарського суду Київської області від 24.11.2014 у справі №911/3911/14 таким, що не підлягає виконанню частково.

У своїй заяві боржник посилається на те, що 30.11.2016 набув чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016 (Закон №1730), яким передбачено можливість уникнення боржником відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у сфері теплопостачання, як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на початкову заборгованість, так і у спосіб списання цих нарахувань. Боржник зазначає, що на момент набрання чинності Закону №1730 заборгованість за природний газ, поставлений за договором №12/50-БО-17 Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства», сплачена в повному обсязі.

Стягувач у своєму відзиві на заяву просить відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі у звязку з її необгрунтованістю.

При розгляді заяви про визнання наказу господарського суду Київської області від 24.11.2014 таким, що не підлягає виконанню судом встановлено наступне.

Згідно статті 328 Господарського процесуального кодексу України (в редакції з 15.12.2017) суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Така х норма була встановлена і частиною четвертою статті 117 Господарського процесуального кодексу України в редакції, що діяла до 15.12.2017.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Частиною третьою статті 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Заяву про визнання наказу, таким що не підлягає виконанню, боржником подано до господарського суду Київської області 26.09.2017 (вх. № суду 20230/17 від 26.09.2017).

Докази включення Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, заявником до заяви не були надані.

09.11.2017 в судовому засіданні боржником подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: листа Департаменту економіки систем життєзабезпечення №8/10-1851-17 від 25.10.2017 та повідомлення про включення Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону №1730 станом на 25 жовтня 2017.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1730 реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

При цьому, згідно частини першої статті 7 Закону №1730 на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 липня 2016 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями договору про реструктуризацію заборгованості.

Як зазначає стягував, станом на 30.09.2017 у бухгалтерському обліку ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» відображено наявність непогашеної заборгованості Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» за основним зобовязанням з оплати поставленого природного газу в розмірі 10 851 505,17 грн., в якості доказу додано сальдо підприємства КП УЖКГ з 01.01.2012 по 30.09.2017.

Зазначені доводи стягувача заявником не спростовані.

Докази сплати Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» заборгованості, на яку Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» були нараховані та рішенням господарського суду Київської області від 04.11.2014 у справі №911/3911/14 стягнуті інфляційні втрати та 3% річних, відсутні.

Доказів погашення заборгованості за відповідним договором про реструктуризацію, який передбачається Законом №1730, боржником не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання наказу господарського суду Київської області від 24.11.2014 у справі №911/3911/14 таким, що не підлягає виконання.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 234, 328 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

1. Заяву Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» про визнання наказу господарського суду Київської області від 24.11.2014 у справі №911/3911/14 таким, що не підлягає виконанню частково, залишити без задоволення.

2.Копії ухвали направити учасникам судового процесу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повний текст складено 21.12.2017