КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р. Справа№ 911/3306/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: Золоткова Г.О. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаж-Енергобуд"

на рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2017р.

у справі №911/3306/15 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаж-Енергобуд"

про стягнення 2 749 606,23 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Фідобанк" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаж-Енергобуд" про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору на суму 5 430 643,29 грн., з яких: 1 979 197,68 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 1 092 469,69 грн. прострочених відсотків та 2 358 975,92 грн. пені враховуючи заяву про збільшення позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.04.2017р. у справі 911/3306/15 позовні вимоги задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором №524Ю від 21.10.2013р. в загальній сумі 5 430 643,29 грн., з яких: 1 979 197,68 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 1 092 469,69 грн. прострочених відсотків, 2 358 975,92 грн. пені звернуто стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки № 2221 від 21.10.2013р.: нежитлові будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд, що складаються з будівлі літ. "А" загальною площею 692,2 кв.м., блоку кімнат літ. "W" загальною площею 556,3 кв.м., погрібу літ. "X", погрібу літ. "Ф", огорожі №4, 10, 11, і знаходяться за адресою: Київська, обл., Іванківський р-н, смт. Іванків, вул. Проскури Івана, 86 К, та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "МОНТАЖ-ЕНЕРГОБУД" шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку", з встановленням початкової ціни за даними проведеної у справі судової експертизи в сумі 6 515 922,00 грн. Стягнуто з відповідача на користь позивача 81 459,65 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтаж-Енергобуд" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом усіх обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.07.2017р.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

17.07.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

14.08.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли заперечення на відзив позивача.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.08.2017р., змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Зубець Л.П.

07.09.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.09.2017р., змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді:Смірнова Л.Г., Дідиченко М.А.

06.11.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява з додатковими документами.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.11.2017р., змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.12.2017р., змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Дідиченко М.А., Руденко М.А.

Відповідач до судового засідання, що відбулось 06.12.2017р., не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи є можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 21.10.2013р. між Публічним акціонерним товариством "ФІДОБАНК" (банк, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МОНТАЖ-ЕНЕРГОБУД" (позичальник) укладено кредитний договір №524Ю (кредитний договір) про надання кредиту у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 2 000 000,00 грн. строком до 20.10.2014р., із сплатою 21% річних та 23% річних (залежно від наявності/відсутності порушень позичальником своїх зобов'язань) для поповнення обігових коштів, в тому числі рефінансування заборгованості перед ПАТ "ФКБ Банк" за кредитним договором № 011/6.2.1.4.0/12318 від 30.08.2012р.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.10.2013р. між сторонами укладено договір іпотеки (нежитлові приміщення) № 2221, відповідно до якого ТОВ "МОНТАЖ-ЕНЕРГОБУД" (іпотекодавець) передав в іпотеку ПУАТ "ФІДОБАНК" (іпотекодержатель) нерухоме майно з усіма його приналежностями: нежитлові будівлі під житло для робітників та службовців з улаштуванням на прилеглій території модульних житлових споруд, що складаються з будівлі літ. "А" загальною площею 692,2 кв.м., блоку кімнат літ. "W" загальною площею 556,3 кв.м., погрібу літ. "X", погрібу літ. "Ф", огорожі №4, 10, 11, і знаходяться за адресою: Київська, обл., Іванківський р-н, смт. Іванків, вул. Проскури Івана, 86 К, та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "МОНТАЖ-ЕНЕРГОБУД" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ №878712 від 17.01.2013р., індексний номер 5182, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Іванківського районного управління юстиції Київської області. Право власності на передану в іпотеку нежитлову нерухомість зареєстроване в державному реєстрі прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 17.01.2013р. року індексний номер 52943.

Договір іпотеки посвідчений 21.10.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенком М.І. і зареєстрований в реєстрі за №2221.

Відомості про обтяження нерухомого майна іпотекою зареєстровані 21.10.2013р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №2970878, що підтверджується Витягом №11233835 від 21.10.2013р.

На виконання умов кредитного договору, відповідно до заяви позичальника на отримання кредитних коштів від 22.10.2013р., позивачем надано відповідачу кредитні кошти в сумі 1 979 197,68 грн., що підтверджується випискою по рахунку № 5879 за 22-23 жовтня 2013 року.

Умовами кредитного договору (розділ 1 та п. 4.3.1) передбачена одноразова комісія за встановлення ліміту кредитної лінії у розмірі 1% від встановленого ліміту кредитної лінії 20 000,00 грн. Комісія позичальником сплачена 22.10.2013р., що підтверджується випискою по рахунку № 5879 за 22-23 жовтня 2013 року.

Процентна ставка за користування кредитною лінією встановлена у розмірі 21% річних за відсутності будь-яких порушень Позичальником зобов'язань, передбачених блоком 4 п. 8.2 кредитного договору, а у разі наявності порушень - 23% річних (розділ 1 п. 2.4 кредитного договору).

Процентна ставка у розмірі 23% річних застосовується: починаючи з першого календарного дня місяця, що слідує за місяцем, за результатами якого/ в якому було зафіксовано порушення зобов'язань, обумовлених пп. 1 та 2 блоку 4 п. 8.2 договору, та до останнього календарного дня місяця за результатами якого/ в якому була зафіксована відсутність порушення вищевказаних зобов'язань Позичальника; починаючи з дня невиконання за результатами якого/ в якому було зафіксовано порушення зобов'язань обумовлених пп. 3 та 4 блоку 4 п. 8.2 договору, та до останнього календарного дня за результатами якого/ в якому була зафіксована відсутність порушення вищевказаних зобов'язань Позичальника. За наявністю одночасно декількох обставин, що були підставою для застосування процентної ставки у розмірі 23% річних, застосування такої процентної ставки припиняється згідно з умовами п. 2.4.2.1 договору, зі спливом останньої із обставин, що були підставою для її застосування. Застосування процентної ставки у розмірі 23% річних погоджено сторонами на момент укладання кредитного договору та не потребує укладання будь-яких додаткових угод та направлення банком Позичальнику будь-яких письмових повідомлень (пункт 2.4 кредитного договору).

Згідно розділу 1 та п. 4.1 кредитного договору строк погашення заборгованості за кредитною лінією, встановлений за домовленістю сторін, 20.10.2014р. у валюті заборгованості в безготівковому порядку на відповідний рахунок Банку (вказаний у розділі 1 Кредитного договору №5879).

Пунктом 4.2.2 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитною лінією сплачуються Позичальником на відповідний рахунок Банку щомісячно з 01 по 10 число (включно) поточного місяця за попередній місяць і на дату остаточного погашення заборгованості за кредитною лінією.

За умовами пункту 4.4 кредитного договору пеня розраховується щоденно, за кожний день прострочення сплати відповідного платежу, обумовленого цим договором (включаючи день виникнення простроченої заборгованості та день фактичного погашення простроченої заборгованості), в національній валюті України (по курсу НБУ на день розрахунку, якщо пеня розрахована за порушення строків платежів, виражених в іноземній валюті) та сплачується позичальником на відповідний рахунок банку. Пеня розраховується, виходячи з умови тривалості року, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році та з фактичної кількості днів у місяці.

Відповідно до пункту 8.2 кредитного договору Позичальник зобов'язаний своєчасно у відповідності до умов договору виконувати свої зобов'язання, в т.ч. погашати заборгованість за кредитною лінією, сплачувати проценти за користування кредитною лінією, комісії та здійснювати інші платежі, обумовлені цим договором.

Протягом дії кредитного договору щомісячно, починаючи з 01.12.2013 року, забезпечувати грошові надходження в гривні від реалізації товарів, виконання робіт, надання послуг на свої поточні рахунки, відкриті в банку, загальний обсяг яких за кожний звітний місяць, повинен становити/бути в розмірі, пропорційному до частки заборгованості Позичальника за кредитами в банку в загальному кредитному портфелі Позичальника (блок 4 п. 8.2 кредитного договору).

При невиконанні зобов'язань Позичальника, обумовлених в п. 8.2 договору він зобов'язаний сплатити Банку пеню. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання інших зобов'язань (пункт 9.4 кредитного договору).

Пункт 12.9 кредитного договору передбачає, що строк позовної давності за будь-якими вимогами банку, що випливають з цього договору встановлюється у три роки.

Згідно до пункту 12.6 кредитного договору встановлено, що будь-які повідомлення, що направляються сторонами одна одній, повинні бути здійснені у письмовій формі, якщо інше не передбачено цим договором. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони направлені адресату з посильним, цінним або рекомендованим листом.

Договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками, і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (п. 12.2 кредитного договору).

В порушення умов кредитного договору, Позичальник відсотки сплачував несвоєчасно та не у повному обсязі, і у термін, встановлений кредитним договором - 20.10.2014р., кредит не повернув. З липня 2014 року банк застосував процентну ставку у розмірі 23% річних, у зв'язку з порушенням позичальника п. 1 блоку 4 розділу 8, а з листопада 2014 року позичальник припинив сплату кредиту та відсотків, у зв'язку з чим, на підставі п. 9.4 кредитного договору банком нарахована пеня на прострочені платежі по кредиту та прострочені відсотки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Позивач зазначав, що Позичальник в порушення умов кредитного договору своєчасно та в повному обсязі не виконав своїх зобов'язань, у зв'язку з чим, допустив заборгованість в сумі 1 979 197,68 грн., 1 092 469,69 грн. прострочених відсотків та 2 358 975,92 грн. пені на прострочений кредит та на прострочені відсотки (згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог №Л.1-4-1-0-16/43 від 27.02.2017р.).

Посилаючись на ці обставини, позивач просив звернути стягнення на належний відповідачу предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Пунктом 2.1 договору іпотеки передбачено, що у разі порушення боржником (ТОВ "МОНТАЖ-ЕНЕРГОБУД") обов'язків за кредитним договором іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, а у разі невиконання цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно до п. 4.1 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду.

Частиною 2 ст. 43 Закону України "Про іпотеку" також передбачена можливість визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки у рішенні суду.

Відповідно до договору іпотеки та ст.ст. 1, 3, 7, 12, 33 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

06.04.2015р. банк направляв на адресу позичальника претензію №22-6-0-4/60 з вимогами погасити всю суму заборгованості за кредитним договором та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги банку у 30-ти денний термін, що підтверджується фіскальним чеком від 06.04.2015р. Проте, вимоги банку залишені без задоволення, заборгованість не погашена.

Згідно висновку № 18868/15-42 від 19.08.2016р. призначеної у даній справі судової експертизи дійсна ринкова вартість предмета іпотеки складає 6 515 922,00 грн.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що позичальник вимоги кредитного договору щодо обов'язку сплачувати проценти за користування кредитними коштами та забезпечити повернення кредиту в строк, визначений кредитним договором, належним чином та в повному обсязі не виконував.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно частини 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Виходячи з вищевикладеного, перевіривши правильність наведеного в позові (з врахуванням уточнень) розрахунку згідно наданих позивачем банківських виписок з 2013 року по 2017 рік, враховуючи умови кредитного договору, динаміку грошових відносин сторін (здійснення часткових погашень, щоденне збільшення періоду прострочення), застосування процентної ставки у відповідності до п. 2.4 кредитного договору, судом встановлено, що заявлена у позові заборгованість 1 979 197,68 грн., 1 092 469,69 грн. прострочених відсотків, 1 870 349,61 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та 488 626,31 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків за загальний період нарахування з 22.10.2013р. по 24.02.2017р. документально підтверджена і не спростована відповідачем.

Посилання скаржника на невірне нарахування і стягнення пені спростовується умовами укладеного кредитного договору, яким сторони погодили нарахування пені на кредитну лінію та проценти за користування кредитною лінією, строк позовної давності та строк нарахування пені (п. 4.4, 8.2, 9.4, 12.9 договору).

Твердження апелянта щодо необґрунтованого відхилення судом першої інстанції заяви про зупинення розгляду даної справи до вирішення №910/23481/16 за позовом ТОВ «Монтаж-Енергобуд» до ПАТ «Фідобанк» про внесення змін до кредитного договору №524Ю від 21.10.2013р., як на підставу скасування судового рішення, підлягає відхиленню на тій підставі, що заперечення на позов можуть прийматися у суді у формі відзиву, або шляхом подання зустрічного позову. З матеріалів справи вбачається, що Банк зажадав дострокового повернення суми кредиту, проте позичальник цієї вимоги у встановлений строк не виконав, тож Банк звернувся до суду, намагаючись отримати задоволення своїх вимог з вартості предмету іпотеки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідач доказів виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором не надав, розрахунок позивача не спростував і існуючої заборгованості не погасив.

Згідно положень ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 589 Цивільного кодексу України та ст. 33 Закону України "Про іпотеку" Іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Відповідно до положень ст. ст. 25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів відхиляє клопотання відповідача про зменшення розміру пені, адже з відповідним клопотанням скаржник до суду першої інстанції не звертався і не довів неможливості такого звернення до місцевого господарського суду. Твердження скаржника про те, що його не було повідомлено про збільшення позивачем розміру позовних вимог (заява №Л.1-4-1-0-16/43 від 27.02.2017р.), спростовуються матеріалами справи, у якій наявна копія фіскального чека № 223 та опис вкладення до цінного листа про направлення відповідачу заяви про збільшення розміру позовних вимог.

За таких обставин справи і беручи до уваги, що апелянт правомірності висновків місцевого господарського суду не спростував, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтаж-Енергобуд" на рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2017р. у справі №911/3306/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2017р. у справі №911/3306/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/3306/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко