ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.12.2017 Справа №905/2434/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Енергоринок», м.Київ, ,

до відповідача, Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ», м.Краматорськ Донецької області, ,

про стягнення 119405,82 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

ОСОБА_2 за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Енергоринок», м.Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №01/44-11935 від 11.10.2017р. до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ», м.Краматорськ Донецької області, про стягнення штрафу у сумі 119405,82 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2434/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 24.10.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2434/17.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору купівлі-продажу електроенергії №4260/02 від 25.09.2007р. із відповідачем, невиконання останнім належним чином взятих на себе зобовязань в частині подекадної оплати купованої електроенергії протягом січня 2017р. - червня 2017р., внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафних санкцій, встановлених п.6.3.2 договору.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано: довідки про стан виконання ПАТ «ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» умов п.6.3. договору №4260/02 від 25.09.2007р. в частині подекадної оплати купованої електроенергії у січні-червні 2017р.; звіти про надходження коштів від ПАТ «ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» на рахунок ДП «Енергоринок» з розшифровкою платіжних доручень за І-ІІІ декаду січня 2017р., за І-ІІІ декади лютого 2017р., за І-ІІІ декади березня 2017р., за І - ІІІ декади квітня 2017р., за І-ІІІ декади травня 2017р., за І-ІІІ декади червня 2017р.; довідки про декадні розрахунки за замовлену електроенергію за останні 365 днів, що передують 01.01.2017р., 01.02.2017р., 01.03.2017р., 01.04.2017р., 01.05.2017р., 01.06.2017р.; у копіях: договір купівлі-продажу електроенергії №4260/02 від 25.09.2007р. з додатковими угодами №4263/02 від 25.09.2007р., №4692/01 від 30.04.2008р., №6910/02 від 10.05.2011р., №11292/01 від 09.06.2015р., №11612/01 від 25.09.2015р., №12566/03 від 07.09.2016р. до означеного договору; повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України №1 від 28.12.2016р., №2 від 27.01.2017р., №2/1 від 14.02.2017р., №3 від 28.02.2017р., №4 від 31.03.2017р., №5 від 28.04.2017р., №5-1 від 15.05.2017р., №6 від 31.05.2017р.; листи-попередження «Про розрахунки за електроенергію» №01/01 (факсограма №07/26-408 від 12.01.2017р.), №02/01 (факсограма №07/26-810 від 23.01.2017р.), №03/01 (факсограма №07/26-1233 від 01.02.2017р.), №01/02 (факсограма №07/26-1736 від 13.02.2017р.), №02/02 (факсограма №07/26-2102 від 21.02.2017р.), №03/02 (факсограма №07/26-2352 від 01.03.2017р.), №01/03 (факсограма №07/26-2840 від 14.03.2017р.), №02/03 (факсограма №07/26-3211 від 21.03.2017р.), №03/03 (факсограма №07/26-3628 від 03.04.2017р.), №01/04 (факсограма №07/26-3971 від 12.04.2017р.), №02/04 (факсограма №07/26-4494 від 24.04.2017р.), №03/04 (факсограма №26/26-4794 від 03.05.2017р.), №01/05 (факсограма №26/26-5121 від 11.05.2017р.), №02/05 (факсограма №07/26-5594 від 22.05.2017р.), №03/05 (факсограма №07/26-5941 від 01.06.2017р.), №01/06 (факсограма №07/26-6378 від 12.06.2017р.), №02/06 (факсограма №07/26-6809 від 21.06.2017р.), №03/06 (факсограма №07/26-7350 від 03.07.2017р.); претензії про сплату штрафних санкцій №01/17-1048 від 27.02.2017р. (вих.№07/26-2225), №02/17-1068 від 27.03.2017р. (вих.№07/26-3438), №03/17-1084 від 26.04.2017р. (вих.№07/26-4590), №04/17-1096 від 01.06.2017р. (вих.№07/26-5925), №05/17-1110 від 27.06.2017р. (вих.№07/26-6932), №06/17-1126 від 31.07.2017р. (вих.№07/26-8639) із розрахунком штрафу до них та докази їх направлення на адресу ПАТ «ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ», правоустановчі документи підприємства позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.193 Господарського кодексу України, ст.526, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 54-57, 61, 64, 82-84 Господарського процесуального кодексу України.

29.11.2017р. представником позивача через канцелярію господарського суду Донецької області подано заяву №01/44 13657 від 15.11.2017р. на виконання вимог ухвали суду, до якої додано повну інформаційну довідку №257437 від 15.11.2017р. з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

14.12.2017р. представником позивача через канцелярію господарського суду Донецької області подано заяву №44/44 14795 від 12.12.2017р. на виконання вимог ухвали суду, до якої додано документи, а саме: копія акту звірки розрахунків ДП «Енергоринок» з ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» за продану з ОРЕ електроенергію станом на кінець дня 31.10.2017р., копія довіреності на представника позивача.

14.12.2017р. представником відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області подав відзив б/н від 14.12.2017р. на позовну заяву, за змістом якого останній проти задоволення позову заперечив, посилаючись на наявність підстав для звільнення від відповідальності у вигляді штрафу за невиконання вимог п.6.3.1. договору внаслідок настання форс-мажорних обставин (проведення антитерористичної операції), що підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України; вказує, що є виробником житлово-комунальної послуги з електропостачання, яка надається у районі проведення антитерористичної операції, а ДП Енергоринок є енергопостачальною компанією, з огляду на що просить врахувати приписи Закону України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси та відмовити у задоволенні позовних вимог; зазначено, що незрозуміло звідки позивачем взято самі суми заборгованості, які покладені в основу розрахунків; звернуто увагу, що погашення заборгованості за спірним договром частково відбувалось шляхом підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України по постанові Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р.

До відзиву додано документи, наведені у переліку, а також копії зведених реєстрів актів звіряння для погашення заборгованості з пільг і субсидій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 (зі змінами) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.

14.12.2017р. відповідачем заявлено клопотання б/н від 14.12.2017р. про зменшення розміру штрафних санкцій, до якого додано документи, наведені у переліку.

Представник позивача у судовому засіданні 14.12.2017р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі; проти задоволення клопотання відповідача б/н від 14.12.2017р. про зменшення розміру штрафних санкцій заперечив.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.12.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві б/н від 14.12.2017р. на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

25.09.2007р. між Державним підприємством «Енергоринок» (далі ДПЕ) та Відкритим акціонерним товариством «ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» (нині-Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ») (далі-ЕК) укладено договір №4260/02, згідно з яким ДПЕ зобовязався продавати, а ЕК зобовязався купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов даного договору (п.2.1 договору).

Відповідно до п.3.1 договору, сторони визнають свої зобовязання за ДЧОРЕ (договір між членами Оптового ринку електричної енергії України) і додатками до ДЧОРЕ, що є його невідємними частинами, та керуються його положеннями при виконанні цього договору.

За змістом п.3.2 договору ДПЕ продає, а ЕК купує електричну енергію в точках поставки на межі балансової належності електричних мереж, визначених в Акті розмежування балансової належності електричних мереж і експлуатаційної відповідальності (додаток №4 до цього Договору) в обсягах, які визначаються згідно з розділом 4 Договору. Точки обліку електричної енергії наведені у додатку №1 до Договору Перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку. Право власності на електричну енергію, яка постачається за цим Договором, переходить від ДПЕ до ЕК в момент передачі електричної енергії в точках поставки.

Вартість електроенергії, купленої ЕК у ДПЕ у розрахунковому місяці, визначається у відповідності до Правил ОРЕ за середньозваженою ціною та фактичними обсягами отриманої ЕК електроенергії (п.3.5 договору).

Згідно п.4.1 договору №4260/02 від 25.08.2007р. ЕК надає до ДПЕ повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з оптового ринку електричної енергії України, а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з оптового ринку електричної енергії України по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензійної діяльності ЕК.

Виходячи зі змісту абзацу 3 п.4.1.1 договору повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ надається ЕК до ДПЕ факсимільним звязком за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК. Оригінал наданого повідомлення надсилається ЕК рекомендованим листом протягом 3 діб. В повідомленні про місячні обсяги купованої електроенергії обовязково зазначається замовлений обсяг електроенергії (кВт-год.) на місяць в цілому та вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії (грн.), а також розміри оплати по декадах або етапах. Вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії розраховується за встановленою НКРЕ прогнозною оптовою ринковою ціною з урахуванням встановленої НКРЕ суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат ЕК від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу ЕК у звязку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. Розмір оплати по декадах або етапах визначається відповідно до п.6.3 або п.6.14-6.18 цього договору. В разі визначення оплати за п.6.14-6.18 цього договору в повідомленні у графі останнього етапу розмір оплати записується словами по факту.

За приписами п.4.15 договору в разі необхідності ЕК може скоригувати замовлений обсяг купівлі електроенергії. Для здійснення коригування замовленого обсягу ЕК до 15 числа розрахункового місяця повторно надає до ДПЕ факсимільним звязком скориговане повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК за такою ж формою, як повідомлення, що надається відповідно до п.4.1.1 цього договору. Оригінал скорегованого повідомлення надсилається ЕК рекомендованим листом протягом трьох діб. При цьому розмір оплати за куповану електроенергію у першій та другій декаді залишаються такими, що були вказані в повідомленні про замовлені місячні обсяги купованої електроенергії ЕК, наданому до ДПЕ відповідно до п.4.1.1 до цього договору. Розмір оплати по третій декаді визначається як різниця між скорегованою сумарною за місяць вартістю замовленого обсягу купівлі електроенергії та розмірами оплат в перших двох декадах.

Перерахування коштів ЕК за куплену у ДПЕ електроенергію здійснюються кожного банківського дня розрахункового місяця з урахуванням умов пункту 6.3 і зараховується Сторонами як оплата за електричну енергію, куплену ЕК у ДПЕ у цьому місяці з урахуванням умов п.п.6.4 та 6.5 цього Договору та окремих рішень Кабінету Міністрів України (п.6.2 договору).

Пунктом 6.3 договору встановлено, що 11-го, 21-го та останнього числа розрахункового місяця ДПЕ перевіряє суму, що надійшла на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ як оплата ЕК електричної енергії, купленої за першу, другу та третю декаду місяця відповідно. Розмір оплати ЕК за першу декаду визначається шляхом множення 30 % замовленого місячного споживання електроенергії і відповідно за другу декаду - 30 % та за третю декаду - 40 % на прогнозну оптову ринкову ціну, затверджену постановою НКРЕ з урахуванням суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат ЕК від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом згідно постанови НКРЕ, що встановлює суму дотацій, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу ЕК у зв'язку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. В залежності від структури споживання ЕК вказані відсотки можуть бути змінені за домовленістю Сторін. У цьому випадку ЕК надає до ДПЕ письмове підтвердження своєї структури споживання. В разі здійснення корегування замовленого місячного обсягу купівлі електроенергії, розмір оплати за третю декаду визначається відповідно до п. 4.15 цього договору.

Згідно п. 6.3.1. договору у разі, якщо сума оплати, здійсненої ЕК за відповідну декаду менша за визначену відповідно до п.6.3. суму оплати з врахуванням переплати за попередню декаду розрахункового місяця, ДПЕ надсилає ЕК факсимільним звязком попередження про неповну декадну оплату електроенергії, купленої у ДПЕ. ЕК зобовязується здійснити перерахування недостатньої суми з поточного рахунку ЕК на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ впродовж 2 банківських днів після закінчення відповідної декади, вказавши при цьому в призначенні платежу декаду, за яку здійснюється доплата.

У відповідності до п.6.3.2 договору сторони погодили, що у випадку нездійснення ЕК доплати згідно з п.6.3.1 цього договору, ДПЕ через 3 банківські дні після закінчення відповідної декади має право виставити ЕК вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,03% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ. Цей пункт договору застосовується тільки у випадку, якщо ЕК порушила терміни подекадної оплати більше 5 разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ЕК умов п.6.3.1 цього договору.

Відповідно до п.6.4 договору остаточний розрахунок за куплену ЕК в ДПЕ електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється ЕК до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, з поточних або інших (крім поточного із спеціальним режимом використання) рахунків ЕК. У цьому випадку ЕК зобовязана обовязково вказати призначення платежу.

Строк дії Договору встановлено з 01.10.2007р. до 31.12.2007р., разом з цим дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не заявила письмово про намір розірвати цей договір за один місяць до дати закінчення строку його дії (п.11.6 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах, що ними не заперечується.

На виконання умов п.п.4.1 та 4.15 договору відповідач надіслав позивачу наступні повідомлення:

-повідомлення №1 від 28.12.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в січні 2017р. обсягом 57200000 кВт/год, вартістю 74138604,00 грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 22241581,00 грн., 2 декада 22241581,00 грн., 3 декада 29655442,00 грн.);

-повідомлення №2 від 27.01.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в лютому 2017р. обсягом 50390000кВт/год, вартістю 67546187,00 грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 20263856,00 грн., 2 декада 20263856,00грн., 3 декада 27018475,00 грн.);

-повідомлення №2/1 від 14.02.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в лютому 2017р. (скориговане) обсягом 53000000кВт/год, вартістю 71047684,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 20263856,00 грн., 2 декада 20263856,00 грн., 3 декада 30519972,00 грн.);

-повідомлення №3 від 28.02.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в березні 2017р. обсягом 50740000кВт/год, вартістю 66487877,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 19946363,00грн., 2 декада 19946363,00грн., 3 декада 26595151,00грн.);

-повідомлення №4 від 31.03.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в квітні 2017р. обсягом 50040000кВт/год, вартістю 64137457,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 19241237,00грн., 2 декада 19241237,00грн., 3 декада 25654983,00грн.);

-повідомлення №5 від 28.04.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у травні 2017р. обсягом 48999995 кВт/год, вартістю 64316008,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 19294802,00грн., 2 декада 19294802,00грн., 3 декада 25726403,00грн.);

-повідомлення №5/1 від 15.05.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у травні 2017р. (скореговане) обсягом 47000000кВт/год, вартістю 61632875,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 19294802,00грн., 2 декада 19294802,00грн., 3 декада 23043271,00грн.);

-повідомлення №6 від 31.05.2017р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у червні 2017р. обсягом 51900000кВт/год, вартістю 70989874,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 21296962,00грн., 2 декада 21296962,00грн., 3 декада 28395950,00грн.).

Вартість визначена у повідомленнях без урахування податку на додану вартість.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом звітів про надходження коштів від ПАТ ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ на рахунок ДП Енергоринок з розшифровкою платіжних доручень за І-ІІІ декади січня 2017р., за І-ІІІ декади лютого 2017р., за І-ІІІ декади березня 2017р., за І - ІІІ декади квітня 2017р., за І-ІІІ декади травня 2017р., за І-ІІІ декади червня 2017р., відображено зарахування коштів на користь позивача в рахунок оплати електричної енергії з порушенням умов п.6.3 договору №4260/02 від 25.09.2007р. щодо подекадної оплати купованої у Державного підприємства Енергоринок електроенергії, а саме: за І декаду січня 2017р. надійшли кошти в сумі 606959,18грн., за ІІ декаду січня 2017р. 658439,82 грн., за ІІІ декаду січня 2017р. 797472,05 грн., за І декаду лютого 2017р. 1677490,77 грн., за ІІ декаду лютого 2017р. 1088967,23 грн., за ІІІ декаду лютого 2017р. 2269009,41 грн., за І декаду березня 2017р. 869637,24грн., за ІІ декаду березня 2017р. 21897978,31 грн., за ІІІ декаду березня 2017р. 583862,50 грн., за І декаду квітня 2017р. 21820746,28 грн., за ІІ декаду квітня 2017р. 551085,77 грн., за ІІІ декаду квітня 2017р. 731184,46 грн., за І декаду травня 2017р. 823438,84 грн., за ІІ декаду травня 2017р. 20256447,86 грн., за ІІІ декаду травня 2017р. 4794211,42 грн., за І декаду червня 2017р. 599253,95 грн., за ІІ декаду червня 2017р. 607618,27 грн. та за ІІІ декаду червня 2017р. 10739028,75 грн.

Відтак, за визначеннями позивача, сума проведеної відповідачем оплати за означені декади менша за визначену відповідно до п.6.3 та розмір недостатньої суми становить (з урахуванням податку на додану вартість):

- 26082938,26 грн. за І декаду січня 2017р.;

- 26031457,62 грн. за ІІ декаду січня 2017р.;

- 34789057,87 грн. за ІІІ декаду січня 2017р.;

- 22639136,55 грн. за І декаду лютого 2017р.;

- 23227660,09 грн. за ІІ декаду лютого 2017р.;

- 34354956,75 грн. за ІІІ декаду лютого 2017р.;

- 23065998,48 грн. за І декаду березня 2017р.;

- 2037657,41 грн. за ІІ декаду березня 2017р.;

- 31330318,46 грн. за ІІІ декаду березня 2017р.;

- 1268738,24 грн. за І декаду квітня 2017р.;

- 22538398,75 грн. за ІІ декаду квітня 2017р.;

- 30054794,90 грн. за ІІІ декаду квітня 2017р.;

- 22330324,14 грн. за І декаду травня 2017р.;

- 2897315,12 грн. за ІІ декаду травня 2017р.;

- 22857712,61 грн. за ІІІ декаду травня 2017р.;

- 24957100,69 грн. за І декаду червня 2017р.;

- 24948736,37 грн. за ІІ декаду червня 2017р.;

- 23336110,77 грн. за ІІІ декаду червня 2017р.

Як свідчать матеріали справи, з огляду на такі обставини, у відповідності до п.6.3.1. договору позивачем направлено на адресу відповідача відповідні листи-попередження Про розрахунки за електроенергію №01/01 (факсограма №07/26-408 від 12.01.2017р.), №02/01 (факсограма №07/26-810 від 23.01.2017р.), №03/01 (факсограма №07/26-1233 від 01.02.2017р.), №01/02 (факсограма №07/26-1736 від 13.02.2017р.), №02/02 (факсограма №07/26-2102 від 21.02.2017р.), №03/02 (факсограма №07/26-2352 від 01.03.2017р.), №01/03 (факсограма №07/26-2840 від 14.03.2017р.), №02/03 (факсограма №07/26-3211 від 21.03.2017р.), №03/03 (факсограма №07/26-3628 від 03.04.2017р.), №01/04 (факсограма №07/26-3971 від 12.04.2017р.), №02/04 (факсограма №07/26-4494 від 24.04.2017р.), №03/04 (факсограма №26/26-4794 від 03.05.2017р.), №01/05 (факсограма №26/26-5121 від 11.05.2017р.), №02/05 (факсограма №07/26-5594 від 22.05.2017р.), №03/05 (факсограма №07/26-5941 від 01.06.2017р.), №01/06 (факсограма №07/26-6378 від 12.06.2017р.), №02/06 (факсограма №07/26-6809 від 21.06.2017р.), №03/06 (факсограма №07/26-7350 від 03.07.2017р.); претензії про сплату штрафних санкцій №01/17-1048 від 27.02.2017р. (вих.№07/26-2225), №02/17-1068 від 27.03.2017р. (вих.№07/26-3438), №03/17-1084 від 26.04.2017р. (вих.№07/26-4590), №04/17-1096 від 01.06.2017р. (вих.№07/26-5925), №05/17-1110 від 27.06.2017р. (вих.№07/26-6932), №06/17-1126 від 31.07.2017р. (вих.№07/26-8639) про необхідність термінового погашення заборгованості, що утворилась внаслідок неповних подекадних розрахунків за куповану електричну енергію.

Позивач свідчить, що вказані листи - попередження про необхідність термінового погашення заборгованості відповідачем виконані не були, таке останнім не заперечується.

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як встановлено вище, у відповідності до п.6.3.2 договору сторони погодили, що у випадку нездійснення ЕК доплати згідно з п.6.3.1 цього договору, ДПЕ через 3 банківські дні після закінчення відповідного декади має право виставити ЕК вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,03% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ. Цей пункт договору застосовується тільки у випадку, якщо ЕК порушила терміни подекадної оплати більше 5 разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ЕК умов п.6.3.1 цього договору.

Беручи до уваги фактичні обставини та довідку про декадні розрахунки за замовлену електроенергію за останні 365 днів, що передують 01.06.2017р., вбачається порушення відповідачем термінів подекадної оплати більше 5 разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення умов п.6.3.1 договору.

Враховуючи наявність таких обставин, позивачем направлено на адресу відповідача претензії про сплату штрафу на загальну суму 119405,82 грн. за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію:

- I, II та ІІІ декади січня 2017р. 26071,04 грн.;

- I, II та ІІІ декади лютого 2017р. 24066,53 грн.;

- І, ІІ та ІІІ декади березня 2017р. 16930,20 грн.;

- I, II та III декади квітня 2017р. 16158,58 грн.;

- I, ІІ та III декади травня 2017р. 14206,89 грн.;

- I, ІІ та III декади червня 2017р. 21972,58 грн.

Факт направлення/отримання вказаних претензій підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, всупереч умовам укладеного договору, Приватне акціонерне товариство ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ штраф у розмірі 119405,82 грн. не сплатило.

Відповідач будь-яких заперечень по суті викладених обставин не надав, доказів оплати штрафу у розмірі 119405,82 грн. до матеріалів справи не представив.

Перевіривши арифметичний розрахунок даних позовних вимог та наявність підстав для застосування даного виду відповідальності, суд дійшов висновку щодо їх правомірності, правильного визначення бази для нарахування та кінцевого їх розміру. Застосована позивачем база для нарахування спірного штрафу за зобовязанням ІІІ декади травня 2017р. у розмірі 22128680,63 грн. не суперечить встановленому вище, а отже приймається судом, з огляду на межі заявлених позовних вимог.

Судом звернуто увагу на зауваження відповідача стосовно того, що позивачем при розрахунку спірних штрафних санкцій не враховано, що погашення заборгованості за спірним договором частково відбувалось шляхом підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України по постанові Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2015р.

Однак, по-перше, погашення заборгованості на підставі таких спільних протокольних рішень не виключає відповідальності у спірному випадку.

По-друге, дослідивши заперечення відповідача у приведеній частині, суд дійшов висновку про таке.

У межах спірних правовідносин спільні протокольні рішення підписано:

27.01.2017р. на суму 829 861,59грн., призначення платежу за електроенергію куповану у січні 2017р.;

20.02.2017р. на суму 358 489,60грн., призначення платежу за електроенергію куповану у лютому 2017р.;

27.03.2017р. на суму 349 815,02грн., призначення платежу за електроенергію куповану у березні 2017р.;

25.04.2017р. на суму 15 469 509,37грн., призначення платежу за електроенергію куповану у квітні 2017р.;

19.05.2017р. на суму 729 031,98грн., призначення платежу за електроенергію куповану у травні 2017р.;

25.05.2017р. на суму 2551050,91грн., призначення платежу за електроенергію куповану у травні 2017р.;

29.06.2017р. на суму 29673,39грн., призначення платежу за електроенергію куповану у червні 2017р.

При цьому, дане не можна вважати врегулюванням, у такій спосіб, розрахунку за декаду, у якій підписано спільне протокольне рішення, оскільки, як встановлено вище, за декади, що передують, розрахунок проведено не у повному обсязі, тобто існує сума заборгованості за ними, яка значно перевищує суми протокольних рішень. Отже, у розумінні приписів п.п.6.2, 6.3, 6.4, 6.5 договору, грошові кошти, які отримано на виконання перелічених спільних протокольних рішень, зважаючи на призначення платежу, повинні відноситись за відповідний місяць в цілому, разом з цим, як погашення заборгованості за ним, що вже виникла, без визначення певної декади. Відтак, право на стягнення заявленого штрафу за відповідні декади у приведеному розмірі не є відсутнім за викладених обставин, окрім того є таким, що виникло за декади (за якими заборгованість вже існує), які передують даті укладання спільних протокольних рішень у розглядуваному випадку, та останні не враховано з огляду на таке.

Стосовно посилань відповідача у відзиві б/н від 14.12.2017р. на наявність підстав для звільнення від відповідальності у вигляді штрафу за нездійснення доплати згідно п.6.3.1 договору №4260/02 від 25.09.2007р., яка передбачена його п.6.3.2, у звязку з настанням обставин непереборної сили (форс-мажор), які, за твердженнями Приватного акціонерного товариства ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ, безпосередньо вплинули на викання відповідачем зобовязань за договором, слід зауважити на такому.

Сертифікат Торгово-промислової палати України №1927/05-4 від 17.07.2014р. підтверджує події на території Донецької області як форс-мажорні обставини, передбачені договором №4260/02 від 25.09.2007р. Початок дії форс-мажорних обставин 14.04.2014р. Дату закінчення терміну дії форс-мажорних обставин на момент видачі цього сертифікату встановити неможливо.

У розділі 9 договору Форс-мажор визначено, що при настанні обставин форс-мажору сторони звільняються від виконання зобовязань за цим договором на термін дії форс-мажорних обставин і усунення їх наслідків.

За загальним правилом обов'язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов'язання є вина особи, яка його порушила (ч.1 ст.614 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Стаття 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У п.1 ч.1 ст.263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

За змістом ч.2 ст.218 Господарського кодексу України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, із наведеного вбачається, що для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання згідно зі ст.617 Цивільного кодексу України, ст.218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв'язок між цими обставинами і понесеними збитками.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.06.2015р. у справі №904/6463/14/3-216гс15.

Окрім того, повинен бути наявним елемент неможливості переборення особою перешкоди або її наслідків (альтернативне виконання). Відтак, для звільнення від відповідальності сторона також повинна довести неможливість альтернативного виконання зобовязання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за умовами укладеного договору здійснює продаж електричної енергії відповідачу з дотриманням та у межах договору між членами оптового ринку електроенергії України.

Кореспондуючим обовязком відповідача, як електроенергетичної компанії, за приписами спірного правочину, є закупівля електроенергії та здійснення її оплати відповідно до умов цього договору. При цьому останнє належним чином відповідачем не виконано.

Доказів повної неможливості здійснення відповідачем господарської діяльності не представлено, навпроти вбачається замовлення на січень червень 2017р. великого обсягу купівлі електроенергії, що вказує на проведення розподілення електроенергії. До того ж, виходячи з даних, що містить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 24.10.2017р. місцезнаходження відповідача на підконтрольній території України, яким є м.Краматорськ Донецької області.

Також, відповідач не надав доказів вжиття ним усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання, не висловив відмови від замовленого у 2017р. обсягу електроенергії за наявності форс-мажорних обставин зі дня отримання сертифікату у їх підтвердження та продовжив закупівлю.

З даного слідує, проведення антитерористичної операції на території Донецької області та пов'язані із цим несприятливі наслідки не обумовлюють неможливість відповідача здійснювати господарську діяльність, не мають ознак надзвичайності чи невідворотності для виконання обов'язку за укладеним правочином, не перебувають у причинному зв'язку із несплатою грошей за договором №4260/02 від 25.09.2007р. у визначені ним строки, у межах цих спірних правовідносин.

Виходячи з викладеного, враховуючи наявні матеріали справи, допущене порушення, яке виникло у 2017р., суд не вбачає підстав для звільнення від відповідальності у цілому за прострочення виконання спірних зобовязань за договором №4260/02 від 25.09.2007р., у цьому випадку.

Разом з цим зауважено на стані фінансового становища та викладених обставинах при розгляді заявленого відповідачем клопотання №б/н від 14.12.2017р. про зменшення розміру штрафних санкцій на 99%.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру цієї санкції.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем було порушено господарське зобовязання, наслідки чого передбачені п.6.3.2 договору, а саме застосування позивачем штрафу стосовно відповідача у розмірі 0,03% від недоплаченої суми.

Розмір штрафу, на стягненні якого наполягає позивач, не суперечить фактичним обставинам справи, визначений у загальному розмірі 119405,82 грн.

Частиною 3 ст.551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до пп.3.17.4. п.3.17 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п.3 ст.83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про їх зменшення. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків порушенням зобов'язання відповідачем.

За висновками суду, оцінивши надані сторонами докази у сукупності із обєктивними обставинами складної ситуації у державі та економічного її становища, час прострочення, систематичне погашення суми боргу, специфіку розрахунків за спірними зобов'язаннями та ступень вини внаслідок цього, враховуючи положення ст.129 Конституції України, та обставини, на які посилається відповідач у своєму зверненні, а також те, що винятковість обставин є оціночним поняттям, господарський суд дійшов висновку про наявність виняткових обставин у правовідносинах між енергопостачальними компаніями - суб'єктами оптового ринку електричної енергії України, які є підставою для зменшення розміру штрафу, а відтак для задоволення цього клопотання, при цьому частково, оскільки, за результатми встановленого, зменшення штрафу на 99% є надмірним.

Отже, виходячи з інтересів сторін, суд зменшує розмір суми штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, а саме від розміру заявленого позивачем на 50%, тобто до 59702,91 грн., скориставшись правом, наданим п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на таке, позовні вимоги Державного підприємства Енергоринок, м.Київ, до Приватного акціонерного товариства ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ, м.Краматорськ Донецької області, щодо стягнення штрафу підлягають задоволенню частково, у сумі встановленої судом.

В частині тверджень відповідача про застосування Закону України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово - комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси до спірних правовідносин суд дійшов висновку про наступне.

Законом України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси №85-VІІІ від 13.01.2015р. встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції (ст.2 Закону).

Метою цього Закону є встановлення додаткових гарантій щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція (ст.1 Закону).

Сферою застосування даного нормативного акту є субєктний та обєктний склад, географічне (територіальне) його розповсюдження.

Частиною 2 ст.2 Закону України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси №85-VІІІ від 13.01.2015р. встановлено мораторій на нарахування штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

За визначеннями Закону України Про житлово-комунальні послуги, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Разом з тим, у розумінні ст.275 Господарського кодексу України енергопостачальним підприємством (енергопостачальником) є субєкт господарювання, що відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві за договором.

Енергопостачальниками, за визначеннями термінів, приведених у Законі України Про електроенергетику, є учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою її продажу та/або постачання споживачам або з метою її експорту та/або імпорту.

Таке тлумачення знаходить своє відображення у наказі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо часткового або повного припинення різниці перетоків електричної енергії у точках її обліку №440 від 10.07.2015р.

За визначеннями Закону України Про елекротенергетику енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики Про затвердження Правил користування електричною енергією до електричної енергії (активна) віднесено енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару, до електричної енергії (реактивна) - технологічно шкідливу циркуляцію електричної енергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного струму, викликана електромагнітною незбалансованістю електроустановок.

Відтак, здійснивши аналіз приведених термінів, виходячи з визначень Закону України Про теплопостачання, Про елекротенергетику, ст.275 Господарського кодексу України та мети і сфери застосування Закону України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси, слідує висновок додержання суб'єктного складу, яким є наявність обох означених у Законі учасників, а саме суб'єкт, як енергопостачальна компанія, діяльність якої пов'язана з постачанням безпосередньо самої енергії, як різновиду товару, що виробляється, виходячи з її властивості, у результаті перетворення енергетичних ресурсів/джерела енергії, та суб'єкт, якому встановлені обмеження в силу приведеного Закону, як підприємство - виконавець/виробник житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги громадянам у районі проведення антитерористичної операції.

Як свідчать статутні документи відповідача видом діяльності Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" є розподілення електроенергії, постачання електричної енергії, передача електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, торгівля електроенергією, будівництво споруд електропостачання та телокомунікацій.

У свою чергу, Державне підприємство "Енергоринок" є підприємством, предметом діяльності якого, зокрема, визначено купівля електричної енергії у виробників, потужність чи обсяг відпуску яких більші ніж граничні показники (крім електричної енергії, виробленої на теплоелектроцентралях, що входять до складу енергопостачальників, для споживання на території здійснення ліцензованої діяльності), а також у суб'єктів підприємницької діяльності, які є власниками електричної енергії, виробленої з давальницької сировини; купівля в учасників оптового ринку електричної енергії електроенергії, отриманої ними за угодами на її імпорт; оптове постачання електричної енергії.

Виходячи з умов договору купівлі-продажу електричної енергії №4260/02 від 25.09.2007р. поряд із згаданими нормами чинного законодавства, останній укладено між Державним підприємством "Енергоринок" та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" як учасниками (членами) оптового ринку електроенергії України задля здійснення ліцензованої діяльності відповідача.

З даного слідує висновок, за видом господарської діяльності та результатом її здійснення, Приватне акціонерне товариство ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля є, зокрема, у межах спірного питання, енергопостачальною компанією.

Тобто, спірними є правовідносини між двома підприємствами - енергопостачальниками.

Отже відповідач не є суб'єктом у розумінні приведених приписів чинного Закону України, якому обмежено відповідальність.

За виключенням складової застосування означеного Закону №85-VІІІ від 13.01.2015р., слідує висновок про те, що останній не може бути підставою для обмеження у спірних господарських правовідносин між позивачем та відповідачем нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судом не прийнято заперечення відповідача стосовно необхідності застосування норм Закону України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси №85-VІІІ від 13.01.2015р., у цьому випадку.

Дані висновки кореспондуються з висновками, викладеними у постанові Вищого господарського суду України від 28.11.2017р. у справі №905/3376/16.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1791,09 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства Енергоринок, м.Київ, до Приватного акціонерного товариства ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ, м.Краматорськ Донецької області, про стягнення штрафу у сумі 119405,82 грн., задовольнити частково.

2. Зменшити розмір стягуваної суми штрафу до 59702,91 грн.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Островського, 8, , р/р №2603 в ПАТ ПУМБ, м.Київ, МФО 334851) на користь Державного підприємства Енергоринок (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 27, , банківські реквізити не зазначено) 59702,91 грн. штрафу, а також відшкодування сплаченого судового збору в сумі 1791,09 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. В судовому засіданні 14.12.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

7. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

8. Повний текст рішення складено та підписано 19.12.2017р.

Суддя О.В. Кротінова