ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р. Справа № 925/819/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., суддів Потапенко В.В. та Скиба Г.М., з секретарем Олексенко Т.В., за участю представників позивача - Безпалої К.А. за довіреністю, відповідача - Леонічева Д.В. за довіреністю, третьої особи - Кочмар В.К. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ", третя особа на боці позивача Фонд державного майна України про стягнення 718 090 453,55грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 718 090 453,55грн. за договором про постачання електричної енергії №524-213/24 від 24.05.2005р., з яких:

618 675 504,77грн. основного боргу за поставлену електроенергію;

- 17 485 511,64грн пені;

- 9 201 584,09грн. 3% річних;

- 54 124 368,93грн. інфляційних;

551 042,52грн. борг за послуги з перетікання реактивної електричної енергії;

- 40 185,41грн. пені;

- 23 446,59грн. 3% річних;

- 105 608,29грн. інфляційних;

- 17 858 864,99грн. за перевищення договірної величини споживання електричної енергії протягом червня 2016- грудня 2016року;

- 24336,32грн. за перевищення граничної величини споживання електричної потужності за грудень 2016року;

У судовому засіданні на підставі виданої довіреності № 8306/09-03 від 13.12.2017 р. представник позивача підтримала позовні вимоги частково та просила стягнути з відповідача:

- 618 675 504,77 грн. за спожиту активну електричну енергію за період з 01.08.2016 р. по 01.06.2017 р.;

- 874 275,58 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання;

- 2 601 205,15 грн. індексації за інфляцією;

- 6 524 519,27 грн. 3 % річних;

- 551 042,52 грн. за послуги з перетікання реактивної електричної енергії за період з 01.02.2017 р. по 01.06.2017 р.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти заборгованості в сумі 551042,52 грн., але не надала документи, які б підтверджували оплату за послуги з перетікання реактивної електричної енергії, заявивши про їх відсутність.

Також відповідачем направлено до суду клопотання про зменшення розміру пені в порядку ст.551 ЦК України, ст.. 223 ГК України та 83 ГПК України та контррозрахунок заявлених до стягнення у позовній заяві інфляційних та 3% річних.

В решті, підтримані у судовому засіданні представником позивача вимоги, представник відповідача визнала.

Представник позивача підтвердив, що станом на 13.12.2017р. сума заборгованості ПАТ «АЗОТ» за період лютий-травень 2017р. за перетікання реактивної електроенергії відповідачем не сплачена та складає 551042,52 грн. На підтвердження до матеріалів справи долучена довідка ПАТ «Черкасиобленерго» про стан розрахунків за спожиту реактивну електричну енергію по ПАТ «АЗОТ».

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав уточнені позивачем позовні вимоги.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між ПАТ «Черкасиобленерго» (надалі - Позивач) та ПАТ «АЗОТ» (надалі - Відповідач) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 524-213/24 від 24.05.2005 р.

Відповідно до предмету Договору, «Постачальник електричної енергії постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами».

Пунктом 2 Договору зазначено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

Пунктами 2.2.1 та 2.2.3 Договору передбачено, що Споживач зобов'язується виконувати умови цього Договору, оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 2.2.1 та 2.2.4 Договору передбачено, що Споживач зобов'язується виконувати умови цього Договору, здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника електричної енергії та електроустановками Споживача згідно з Додатком «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії».

Додатком № 3 до Договору № 524-213/24 від 24.05.2005 р. передбачено порядок розрахунків між сторонами.

Додаток № 3 до Договору викладено наступним чином:

Оплата вартості електричної енергії Постачальнику електричної енергії здійснюється виключно коштами в уповноваженому банку на поточний рахунок із спеціальними режимом використання Постачальника електричної енергії.

Розрахунковим періодом вважати період часу з 00 години 01 числа розрахункового місяця по 00 годин 01 числа місяця, наступного за розрахунковим, за який визначається обсяг спожитої електричної енергії.

Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу активної електричної енергії, заявленого на розрахунковий період: до 15-го і 20-го числа розрахункового місяця по 30% вартості заявленого обсягу на розрахунковий період та остаточний розрахунок - на протязі трьох банківських днів з дати підписання акту постачання електричної енергії зі сторони Постачальника та вручення його Споживачу.

Плата за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії здійснюється Споживачем на поточний рахунок Постачальника - на протязі трьох банківських днів з дати підписання акту постачання електричної енергії зі сторони Постачальника та вручення його Споживачу.

Згідно п. 9.3. Договору, спірні питання та розбіжності щодо виконання умов цього Договору, щодо яких сторонами не буде досягнуто згоди, вирішуються у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідач неналежним чином виконував умови договору № 524-213/24 від 24.05.2005 р. про постачання електричної енергії в частині своєчасної та повної оплати електричної енергії.

Станом на 01 червня 2017 року заборгованість ПАТ «АЗОТ» за спожиту активну електричну енергію за період з 01.08.2016р. по 01.06.2017р. становить 618 675 504 (шістсот вісімнадцять мільйон шістсот сімдесят п'ять тисяч п'ятсот чотири гривні) 77 коп. Наявність вказаної заборгованості відповідачем не оспорюється.

Крім того, станом на 01 червня 2017 року заборгованість ПАТ «АЗОТ» за перетікання реактивної електричної енергії за період з 01.02.2017 р. по 01.06.2017р. становить 551042 (п'ятсот п'ятдесят одна тисяча сорок дві гривні) 52 коп.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті за спожиту активну електричну енергію, згідно п. 4.2.1 Договору позивачем нарахована пеня в розмірі 17 485 511,64 грн.

У своїй заяві на адресу суду відповідач просить суд застосувати право, передбачене п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та зменшити розмір заявленої позивачем пені виходячи з наступного.

П.4.2.1. Договору № 524-213/24 від 24.05.2005 р. «Про постачання електричної енергії ВАТ «Черкасиобленерго» для ВАТ «АЗОТ» (далі - Договір) передбачено нарахування та стягнення пені за внесення платежів з порушенням термінів, визначених сторонами.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до положень ст. 3, ч. З ст. 509 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами, на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами, є добросовісність, розумність і справедливість

На переконання Відповідача, існують і можуть бути застосовані судом обставини, які мають істотне значення та підтверджують ненавмисний характер невиконання зобов'язань перед Позивачем, зокрема:

Зобов'язання за спожиту активну електричну енергію утворилася в період з 01.08.2016 р. по 01.07.2017 р. та за перетікання реактивної електричної енергії в період з 01.12.2015р. по 01.05.2017р. внаслідок неможливості Відповідачем вчасно та в повному обсязі розрахуватися за Договором оскільки діяльність останнього було поставлено в залежність від ціни на природній газ, який є основною сировиною для виробництва продукції, кон'юктури ринку, а також вартості імпортних мінеральних добрив.

В листопаді 2016 року, в зв'язку зі значними змінами в кон'юктурі ринку Відповідач частково зупинив виробництво, що підтверджується наказом № 536 від 08.11.2016р. Такий крок був вимушений здійснити після скасування антидемпінгового мита, що призвело до заповнення вітчизняного ринку російським мінеральним добривом на 70% його потреб.

07.03.2017р. відбулася повна зупинка виробництва.

Лише після відновлення Міжвідомчою комісією з міжнародної торгівлі України дій антимонопольних заходів щодо імпорту в Україну азотних добрив походженням з Російської Федерації, 17.06.2017р. Відповідач отримав можливість розпочати виробництво продукції.

Стягнення додаткової суми пені в розмірі 17 485 511,64 грн. за прострочення оплати спожитої активної електричної енергії призведе до поглиблення скрутного фінансового становища Відповідача, який є бюджетоутворюючим підприємством м. Черкаси, і може спричинити зупинку виробництва Відповідача, що безумовно матиме негативні наслідки як для його працівників, які залишаться без роботи, і їх сімей, так і для працівників самого Позивача та їх сімей. Також суттєво вплине на робітників інших підприємств міста Черкаси та Черкаської області, які тісно пов'язані господарськими відносинами з Відповідачем. Безумовно відобразиться на державному та місцевих бюджетах, у вигляді надходжень обов'язкових платежів та зборів, суттєвому скороченню виробництва мінеральних добрив, що може поставити під загрозу продовольчу безпеку як регіону, так і країни в цілому. Зупинка діяльності Відповідача фактично призведе до знищення конкуренції в торгівельній сфері мінеральних добрив, оскільки Російська Федерація залишиться основним постачальником добрив в Україну, маючи при цьому вже на сьогодні 80-90% поставок усіх добрив від загального обсягу.

Крім того, необхідно зазначити, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 24.03.1992 року №96 передано міські стоки на очисні споруди ПАТ «АЗОТ» (на той час - ВАТ «Азот»). З того часу підприємство вимушене забезпечувати безперебійне очищення всіх стічних вод в м. Черкаси. Однак зважаючи на ситуацію, що може скластись на підприємстві внаслідок виплати таких великих сум, гарантувати подальшу безперервну роботу очисних споруд ПАТ «АЗОТ» не в змозі. Зупинка процесу приймання та очищення міських стоків може призвести до серйозної екологічної катастрофи, враховуючи, що м. Черкаси розташоване на березі р. Дніпро.

Наразі ПАТ «АЗОТ» докладає всіх зусиль щодо нормалізації роботи підприємства.

На сьогоднішній день Відповідач своєчасно та в повному обсязі виконує поточні фінансові зобов'язання перед Позивачем по Договору, про що свідчать копії платіжних доручень.

Стаття 83 ГПК України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Також, частиною 3 статті 13 ЦК України встановлено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Керуючись Постановою Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р. (п.3.17.4.) суд першої інстанції, з власної ініціативи, має право зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

При цьому господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зважаючи на те, що фінансова санкція, спрямована на спонукання сторони, винної у порушенні зобов'язання, до його виконання та дотримання у подальшому, а не засіб безпідставного збагачення, суд має аналізувати і досліджувати наведенні обставини для реалізації свого права щодо зменшення розміру санкцій, оскільки це є дискреційним правом суду.

Оскільки пеня є різновидом неустойки, яка має подвійну правову природу: одночасно є засобом забезпечення договірних зобов'язань для стимулювання їх виконання і мірою відповідальності за неналежне виконання зобов'язань (санкцією), як правового наслідку його порушення (ст. 611 ЦК України), неустойка має компенсаційний характер та її розмір, як і розмір пені, повинні бути відповідними розміру понесених позивачем збитків.

Зокрема, Постановою ВГС України від 16.01.2014р. у справі № 925/1028/13 звернуто увагу, що у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

З урахуванням заявленої позивачем компенсації у вигляді пені на суму 17 485 511,64 грн., 3% річних на суму 9 201 584,09грн., індексації за інфляцією на суму 54 124 368,93 грн., з огляду на ненавмисний характер порушення відповідачем зобов'язання, беручи до уваги часткове виконання зобов'язання, Відповідач вважає обґрунтованим прохання до суду про зменшення розміру пені на 95%.

Представник позивача у судовому засіданні не заперечував проти зменшення розміру пені, з підстав, названих відповідачем.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів відповідача, викладених у названій заяві та зменшує розмір пені, що підлягає стягненню на користь позивача до 874275, 58 грн.

Крім того, ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період з 01.08.2016 р. по 01.06.2017 р за прострочення платежів за спожиту активну електричну енергію, на підставі проведених розрахунків позивач у позовній заяві нарахував інфляційні в сумі 54 124368,93 грн., а також 3 % річних від простроченої суми, а саме 9 201 584,09 грн.

Відповідач подав суду контррозрахунок вказаних сум, з якого вбачається, що до стягнення підлягає 32 601 205,15 грн. інфляційних та 6 524 519,27 грн. 3% річних.

Представник позивача у судовому засіданні визнала поданий відповідачем розрахунок цих сум правильним та просила задовольнити позовні вимоги в цій частині саме в таких сумах.

Також, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті послуг з перетікання реактивної електричної енергії, згідно п. 4.2.1 Договору позивачем у позові нарахована пеня в розмірі 0,5 облікової ставки НБУ та складає 40 185,41 грн., а на підставі ст.. 625 ЦК України за період з 01.12.2015 р. по 01.05.2017 р. за прострочення платежів за послуги з перетікання реактивної електричної енергії нараховано інфляційні в сумі 105 608,29 грн. а також 3 % річних від простроченої суми, а саме 23 446,59 грн.

За перевищення договірної величини споживання електричної енергії за червень 2016 р., серпень 2016 р. та грудень 2016 року згідно ст.. 26 Закону України «Про електроенергетику» відповідачу нарахована двократна вартість різниці фактично спожитої і договірної величини на суму 17 858 864,99 грн.

За перевищення договірної граничної величини електричної потужності за грудень 2016 року згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та Постанови НКРЕ України № 784 від 11.06.1999р. «Щодо плати за перевищення договірної величини потужності» Відповідачу нараховано 24 336,32 грн.

Однак у судовому засіданні представник позивача названі суми у позовній заяві не підтримала.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами у відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України.

У відповідності до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч.1 ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Оцінивши наявні у справі докази, доводи та пояснення представників сторін, виходячи з приписів наведеного вище законодавства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Так до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає:

- 618 675 504,77 грн. за спожиту активну електричну енергію за період з 01.08.2016 р. по 01.06.2017 р.;

- 874 275,58 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання;

- 32 601 205,15 грн. індексації за інфляцією;

- 6 524 519,27 грн. 3 % річних;

- 551 042,52 грн. за послуги з перетікання реактивної електричної енергії за період з 01.02.2017 р. по 01.06.2017 р.

У зв'язку із тим, що суд прийшов до висновку про зменшення розміру заявленої у позові пені за прострочення оплати активної електроенергії, то в частині стягнення 16 611 235,40 грн. пені позов задоволенню не підлягає.

Крім того, щодо заявлених позивачем у позові вимог:

- 2 677 064,73 грн. 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість в сумі 618 675 504,77;

-21523162, 90грн. інфляційних, нарахованих на прострочену заборгованість в сумі 618 675 504,77 ;

- 40185,41грн. пені, нарахованих на заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії в сумі 551 042,52 грн.;

- 23 446,59грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії в сумі 551 042,52 грн.;

- 105 608,29грн. інфляційних, нарахованих на заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії в сумі 551 042,52 грн.;

- 17 858 864,99грн. за перевищення договірної величини споживання електричної енергії протягом червня 2016- грудня 2016року;

- 24 336,32грн. за перевищення граничної величини споживання електричної потужності за грудень 2016року, суд виходить з наступного.

В ході розгляду справи представник позивача на підставі виданої довіреності № 8306/09-03 від 13.12.2017 р. підтримала позовні вимоги частково, щодо названих вище сум вимоги не підтримала.

Відповідно до приписів ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи позицію представника позивача щодо підтримання лише частини позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позивач скористався своїм правом, визначеним ст. 22 ГПК України щодо зменшення розміру позовних вимог.

Таким чином суд розглядає та приймає рішення лише щодо заявлених та підтриманих позивачем вимог.

Також з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення в порядку відшкодування понесені останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Азот» м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, код 00203826 на користь публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго. М. Черкаси, вул.. Гоголя, 285, код 22800735 - 618 675 504,77 грн. за спожиту активну електричну енергію за період з 01.08.2016 р. по 01.06.2017р., 874 275,58 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, 32 601 205,15 грн. інфляційних, 6 524 519,27 грн. 3 % річних, 551 042,52 грн. за послуги з перетікання реактивної електричної енергії за період з 01.02.2017р. по 01.06.2017р., 240 000,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

В частині заявленої до стягнення пені за прострочення оплати активної електроенергії в сумі 16 611 235,40 грн. у позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення підписано 18 грудня 2017 р.

Головуючий суддя К.І. Довгань

Судді В.В. Потапенко

Г.М. Скиба