РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017Справа №910/20316/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт-Н"
до 1) Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Масбен"
про про зобов'язання вчинити дії
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Раскевич Є.Л. - представник за довіреністю;
від відповідача-1 від відповідача-2не з'явився не з'явився
СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Старт-Н" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (надалі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Масбен" (надалі - відповідач-2) про визнання права позивача вимагати від відповідача-2 сплати суми боргу за кредитним договором № 4М15105И від 25.12.2015 в розмірі 886 261 270,13 грн., за яким було сплачено позивачем за відповідача-2 по договору поруки № 4М15105И/П від 26.10.2016, а також про визнання відсутнім у відповідача-1 права вимагати від відповідача-2 сплати суми боргу за кредитним договором № 4М15105И від 25.12.2015 в розмірі 886 261 270,13 грн., за яким було сплачено позивачем за відповідача-2 по договору поруки № 4М15105И/П від 26.10.2016.

Позов мотивований тим, що позивач сплавив заборгованість відповідача-2 перед відповідачем-1 за вищезазначеним Кредитним договором у сумі 886 261 270,13 грн. та відповідачі не визнають факт погашення позивачем зазначеного боргу та факт переходу до позивача права вимоги за договором поруки № 4М15105И/П від 26.10.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2017 порушено провадження у справі.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 в судове засідання 13.12.2017 не з'явилися, відзиви на позов не подали, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно роз'яснень п. п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

З огляду на те, що ухвали суду були надіслані за адресами відповідача-1 та відповідача-2, які зазначені в позовній заяві, сторони вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи (ст. 64 ГПК України).

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Окрім того, суд приймає до уваги те, що застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Представник позивача в судовому засіданні, що відбулось 13.12.2017 наполягав на задоволенні позову, надав суду усні пояснення по справі.

У судовому засіданні 13.12.2017 відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Старт-Н" (надалі за Договором - Поручитель) та Публічним акціонерним товариства комерційний банк "Приватбанк" (надалі за Договором - Кредитор) укладено договір поруки № 4М15105И/П (надалі - Договір поруки), предметом якого (п. 1. Договору поруки) є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Масбен", (надалі - Боржник) своїх зобов'язань за кредитним договором № 4М15105И від 25.12.2015 (далі - Кредитний договір), а саме - з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору.

Пунктом 5 Договору поруки встановлено, що у випадку невиконання Боржником обов'язку п.1 цього Договору, Кредитор направляє на адресу Поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання.

Згідно п. 6 Договору поруки, Поручитель, зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі Кредитора, впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

Відповідно до п. 8 Договору поруки до Поручителя, що виконав обов'язки Боржника за Кредитним договором переходять усі права Кредитора за Кредитним договором і договору (ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення зобов'язань Боржника перед Кредитором за Кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. Так, за своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поруки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, порядок виконання зобов'язань та строк дії договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 553, 554, 555, 556 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та ст. ст. 180, 181 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), він вважається укладеним.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст.173, 174, 175 ГК України, ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на той факт, що ним, як поручителем було здійснено погашення за боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Масбен" за кредитним договором № 4М15105И від 25.12.2015 суми боргу перед відповідачем-1 в розмірі 886 261 270,13 грн., на підтвердження чого позивач надав платіжне доручення № 2281 від 28.10.2016, тобто ним виконано зобов'язання за Договором поруки та водночас зазначає, що

відповідачі не визнають факт погашення позивачем зазначеного боргу та факт переходу до права вимоги за договором поруки № 4М15105И/П від 26.10.2016.

Відповідно до ч. 2 ст. 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Отже, перехід до поручителя прав кредитора у зобов'язані після виконання ним обов'язку боржника відбувається в силу прямої вказівки закону та будь-яких інших дій для переходу такого права вчиняти не потрібно.

Доказів того, що відповідачами не визнаються або оспорюються обставини щодо сплати позивачем на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" коштів у розмірі 886 261 270,13 грн. в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Масбен" за кредитним договором № 4М15105И від 25.12.2015 позивачем не надано.

За таких обставин, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Старт-Н" належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК України факту порушення або невизнання відповідачами його прав або охоронюваних законом інтересів не доведено, вимоги позивача про визнання права вимагати від товариства з обмеженою відповідальністю "Елсіс Тайм" сплати суми боргу за кредитним договором № 4М15105И від 25.12.2015 та визнання відсутнім у публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" права вимагати від товариства з обмеженою відповідальністю "Масбен" сплати суми боргу за кредитним договором № 4М15105И від 25.12.2015 у розмірі 886 261 270,13 грн. є безпідставними та задоволенню не підлягають.

За приписами ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт-Н" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 14.12.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко