РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017Справа №910/17358/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компател Юкрейн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Вердикт"

про стягнення 180 289,98 грн.,

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача Колесник О.В. за дов.

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компател Юкрейн" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Вердикт" про стягнення 180 289,98 грн. за договором про надання послуг №01/07-2015, яких: 155 763,15 грн. основного боргу, 24 526,83 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договором про надання послуг №01/07-2015 від 01.07.2015 року в частині своєчасної та повної плати за отримані послуги телекомунікаційні послуги, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаному розмірі, за наявності якої позивачем нараховані штрафні санкції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2017 порушено провадження у справі та прихначно до розгляду на 14.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 відкладено розгляд справи до 07.12.2017.

Ухвали були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04073, м.Київ, вул. Скляренко, 5, офіс 210 та за поштовою адресою: 02121, м. Київ, Харківське шосе, 201/203.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Проте, за зазначеними адресами відповідача не було розшукано, а тому конверти з вказаними ухвалами суду було повернуто назад до суду, із відповідними відмітками про це органу поштового зв'язку (за закінченням встановленого строку зберігання).

Відповідно до п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Провадження у справі порушено ухвалою від 09.10.2017, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

З огляду на вищевикладене, відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компател Юкрейн" (позивач у справі, виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Вердикт" (відповідач у справі, замовник за договором) укладено договір про надання послуг №01/07-2015 (далі по тексту - договір), за умовами п.2.1 якого, виконавець зобов'язується надати замовнику телекомунікаційні послуги відповідно до переліку послуг в порядку та на умовах, і в обсязі, узгодженому сторонами у цьому договорі, додатках і (або) додаткових угодах до нього, а замовник зобов'язується приймати надані виконавцем послуги і оплачувати їх відповідно до умов цього договору, додатків та (або) додаткових угод до цього договору.

Відповідно до п. 16 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ №295 від 11.04.2012 (далі - Правила), надання послуг здійснюється на замовлення споживача на підставі укладеного договору.

Пунктом 2.2. договору, погоджені сторонами правила надання послуг (додаток №1) та інші додатки, а також тарифи в них, іменовані надалі тарифи, є невідємною частиною цього договору.

Згідно до п. 1 додатку №2 договору сторони погодили перелік послуг, які виконавець (позивач) надає замовнику (відповідачу), а саме: послуги з надання послуг по відправленню SMS.

Послуги надавалися в період з дати укладання договору (01.07.2015) по 31.12.2016.

Матеріали справи свідчать, що за договором було надано послуги на загальну суму 619 380,33 грн. в той же час, оплата за спожиті послуги надійшла лише в сумі 463 617,18 грн.

Відповідно до п. 4.6. договору, виконавець готує та направляє замовнику акти приймання - передачі наданих послуг в порядку, передбаченому п.3.1.5 договору. У разі якщо замовник не повертає підписаний з його боку акт надалі приймання - передачі наданих послуг і виконавець не отримує письмових мотивованих та обґрунтованих заперечень замовника на акт протягом 10 календарних днів з моменту отримання замовником акта, надалі послуги вважається прийнятими замовником і наданими в належній якості та обсязі, а акт приймання - передачі наданих послуг - підписаним замовником.

Виконавець не отримав письмових мотивованих та обгрунтовних заперечень на жоден акт впродовж всього терміну дії договору. Це означає, що послуги в повному обсязі загальною вартістю 619 380,33 грн. було надано належним чином, вчасно та у відповідності до умов договору.

Відповідач частково сплатив кошти за надані послуги в сумі 463 617,18 грн., у зв'язку з чим у відповідача утворилася заборгованість сумі 155 763,15 грн.

В серпні 2017 року відповідач надіслав на адресу позивача лист, в якому він визнав суму заборгованості за договором в повному обсязі.

Таким чином, позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором. В той час замовник не сплатив в повному обсязі вартість спожитих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість замовника за договором про надання послуг №01/07-2015 від 01.07.2015 у сумі 155 763,15 грн.

Відповідно до п. 4.8 договору, замовник здійснює оплату наданих послуг щомісяця, передбаченому п.3.2.2 договору, та на підставі рахунка, виставленого виконавцем протягом 10 робочих днів після отримання рахунку, у розмірі 100% від вартості послуг за попередній звітній період.

Станом на 25.09.2017 так і на час розгляду справи, відповідач не сплатив позивачу за спожиті за договором послуги на загальну суму 155 763,15 грн.

Згідно з п. 4.10 договору, у разі несплати рахунку, встановленого за надані в попередньому звітному періоді послуги до 25-го числа місяця, що йде за звітнім, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,3% від неоплаченої в строк суми, за кожен день прострочення.

За розрахунком Позивача, внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості наданих позивачем комунікаційних послуг відповідно до умов Договору, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 180 289,98 грн. з яких: 155 763,15 грн. основного боргу, 24 526,83 грн. штрафних санкцій, яку позивач просив стягнути в поданій суду позовній заяві.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Суд зазначає, що спір у даній справі стосується порушення відповідачем своїх зобов'язань за Договором в частині своєчасної оплати наданих позивачем та спожитих відповідачем телекомунікаційних послуг.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач не оплатив надані позивачем телекомунікаційні послуги за серпень 2016 року - грудень 2016 року, що підтверджується актами наданих послуг: акт надання послуг №462 від 30.09.2016 на суму 54 480,33, акт надання послуг №514 від 31.10.2016 на суму 29 120,87 грн., акт надання послуг №584 від 30.11.2016 на суму 22 733,45 грн., акт надання послуг №651 від 31.12.2016 на суму 24 383,43 грн.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надавши замовнику (відповідачу) телекомунікаційні послуги згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору в обумовлений строк не оплатив надані послуги в повному обсязі та має перед позивачем заборгованість з оплати останніх в сумі 155 763,15 грн.

Згідно частини першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В свою чергу Доказів визнання недійсним чи розірвання Договору №01/07-2015 про надання послуг та/або його окремих положень суду не надано.

Зважаючи на встановлені обставини справи та приписи вищевикладених правових норм, а також оскільки на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не подав, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 155 763,15 грн. основного боргу позивачем нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно пункту 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, матеріалами справи підтверджується, що відповідач, в порушення умов Договору у визначений строк повну оплату наданих телекомунікаційних послуг не здійснив належним чином, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Отже, оскільки відповідачем допущено порушення зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості наданих за Договором послуг мобільного зв'язку позивачем здійснено нарахування пені в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нарахована пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення, - в сумі 24 526,83 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача згідно наданого розрахунку.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за надані послуги не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 4.10 договору, у разі несплати рахунку, встановленого за надані в попередньому звітному періоді послуги до 25-го числа місяця, що йде за звітнім, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,3% від неоплаченої в строк суми, за кожен день прострочення.

Оскільки, матеріали справи свідчать, що має місце прострочення оплати за надані послуги, позивач надав суду розрахунок пені за несплату наданих послуг в період серпня 2016 по грудень 2016 року з розрахунку ставки НБУ, суд дослідивши даний розрахунок виявив в ньому помилки, у зв'язку з чим виконав власний розрахунок пені.

Відповідно до розрахунку суду підлягають стягненню 17 823,85 грн. пені.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компател Юкрейн" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, в решті частині позову слід відмовити, з підстав вищезазначених.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Вердикт" (040731, м.Київ, вул. Скляренко, будинок 5, офіс 210, поштова адреса: 02121, м. Київ, вул. Харківське шосе, 201/203, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компател Юкрейн" (04071, м.Київ, вул.. Верхній Вал, будинок 4-А, прим. 14, ) 155 763 (сто п'ядесят п'ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 15 коп. основного боргу, 17 823 (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 85 коп. пені та 2 603 (дві тисячі шістсот три) грн. 80 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.12.2017

Суддя І.І.Борисенко