номер провадження справи 18/131/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 справа № 908/2372/17

за позовом приватного акціонерного товариства Підприємство з експлуатації електричних мереж Центральна енергетична компанія (49008, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, 28)

до публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14)

про стягнення 275047,60 грн. основного боргу за договором № 0-14 від 01.01.2013

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 68 від 28.12.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 341 від 25.09.2017

СУТНІСТЬ СПОРУ

Заявлено позовні вимоги про стягнення з ПАТ Запоріжжяобленерго на користь ПрАТ Підприємство з експлуатації електричних мереж Центральна енергетична компанія заборгованості за договором про спільне використання технологічних мереж № 0-14 від 01.01.2013 за період з серпня по вересень 2017 року в розмірі 275047,60 грн. основного боргу.

Ухвалою суду від 28.11.2017 порушено провадження у справі № 908/2372/17, присвоєно справі номер провадження 18/131/17, судове засідання призначене на 11.12.2017. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі документальними доказами та закінчений в судовому засіданні 11.12.2017 оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовано наступним. Відповідно до укладеного договору про спільне використання технологічних мереж № 0-14 від 01.01.2013, відповідач зобовязався здійснювати оплату за утримання технологічних електричних мереж на підставі виставленого позивачем рахунка та акта прийому-здачі наданих послуг, у термін що не перевищує 10 днів з дня отримання документів, зазначених у п. 7.3 договору. В період з 01.08.2017 по 30.09.2017 позивачем надані відповідачу обумовлені договором послуги з утримання мереж спільного використання на загальну суму 275047,60 грн., про що складено та підписано сторонами акти за вказаний період, позивачем виставлено для оплати відповідні рахунки за кожен місяць. Рахунки із супровідними листами вручено відповідачу через канцелярію нарочно, про що свідчать відповідні відмітки. Відповідач надані згідно договору послуги за вказаний період не оплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 275047,60 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Відповідач у судовому засіданні зазначив про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які визнав у повному обсязі, та просив суд при прийнятті рішення розстрочити його виконання в частині стягнення суми боргу на 12 календарних місяців зі сплатою щомісячно рівними частинами, про що зазначено у письмовому відзиві. Зазначив, що протягом 2015-2017 років відповідач знаходиться в тяжкому фінансовому становищі, що, як наслідок, ускладнює виконання ним зобовязань, прострочення виконання зобовязання відповідача перед позивачем обумовлено несвоєчасністю оплати споживачами вартості спожитої електроенергії та рядом інших причин, на які відповідач не може впливати. Зокрема, в обґрунтування підстав надання розстрочки відповідач зазначив наступне. На підприємстві існує заборгованість із заробітної плати, яка складає 138,002 млн. грн.; податковий борг підприємства складає 194,9 млн. грн. На розрахункові рахунки державною виконавчою службою накладено арешт в межах виконавчого провадження, з існуючого поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, основним джерелом поповнення якого є надходження за алгоритмом розподілу, здійснюються обовязкові першочергові платежі із виплати заробітної плати, оплата на придбання пального, сировини, матеріалів, комунальних платежів та послуг за спільне використання технологічних мереж. Однак, постановами НКРЕКП фактично заблоковано надходження грошових коштів після розподілу на поточні рахунки позивача шляхом встановлення, починаючи з грудня 2014 року, нульового відсотку відрахувань на рахунки постачальника електричної енергії. Відповідно до порівняльного аналізу балансу підприємства та звітів про фінансові результатами за 2015-2016 роки, які є документами фінансової звітності, власний капітал підприємства зменшився на 5 відсотків, чистий прибуток підприємства в порівнянні з минулим роком зменшився у 21,7 рази, що свідчить про тяжке фінансове становище. Складна економічна ситуація в державі вплинула на платоспроможність споживачів електричної енергії, на наданий час існує велика заборгованість, в тому числі, найбільших енергоємних підприємств, існує систематичне порушення умов розрахунків, внаслідок чого зросла заборгованість позивача перед ДП Енергоринок. ПАТ Запоріжжяоленерго укладаються договори про реструктуризацію заборгованості. Позивач постійно недоотримує на поточні рахунки кошти за відпущену електроенергію, що підтверджується довідками про дефіцит обігових коштів. Таким чином, ненадання розстрочки виконання рішення суду негативно вплине на результати його діяльності.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців, погодився на розстрочення виконання рішення суду в частині сплати суми боргу у розмірі 275047,60 грн. на 3 місяці.

Представник відповідача погодився на розстрочку на 3 місяці.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Підприємство з експлуатації електричних мереж Центральна енергетична компанія (власник мереж, позивач у справі) та відкрите акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (користувач) уклали договір про спільне використання технологічних мереж № 0-14 від 01.01.2013, відповідно до умов якого власник мереж зобовязується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та інших субєктів господарювання (субспоживачі), передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги, відповідно до умов цього договору (п.1.1).

Сторонами 06.02.2017 підписано додаткову угоду № 17 до договору, згідно з якою в преамбулі та додатках до договору найменування ВАТ Запоріжжяобленерго змінено на ПАТ Запоріжжяобленерго (відповідач у справі).

Згідно з п. 11.5 договору, останній набуває чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2013. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії.

Доказів вчинення сторонами дій щодо припинення договору не надано, отже він є продовженим на кожен наступний рік, і діє на даний час.

Додатковою угодою № 16 від 01.12.2016 до договору, узгоджено кошториси витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання на 2017 рік.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що користувач зобовязаний здійснювати оплату за використання електричних мереж власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж власника мереж здійснюється згідно з Додатком № 4 Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж.

Згідно п. 7.1 договору розрахунковим вважається період з 00 год. першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця.

Відповідно до п. 7.2 договору вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання зазначена у Додатку № 4 Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних мереж, розробленому відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 № 691, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за № 732/15423, виходячи із узгодженого Запорізьким територіальним представництвом НКРЕ Кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж власника мереж, що є невідємною частиною договору.

За підсумками розрахункового періоду власник мереж у термін до 5 числа місяця наступного за розрахунковим направляє користувачу рахунок. Сума платежу визначається, виходячи з Додатку № 4 Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж з урахуванням сум платежів, що надійшли від користувача. Разом з рахунком власник мереж направляє користувачу: податкову накладну виписану по факту надання послуг (у разі, якщо власник мереж є платником ПДВ); підписані уповноваженою особою власника мереж та скріплені його печаткою два примірники Акту прийому-здачі наданих послуг (п. 7.3).

В пункті 7.4 договору (в редакції додаткової угоди № 16 від 01.12.2016) встановлено, що оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого власником мереж рахунка та оформленого Акта прийому-передачі наданих послуг у термін, що не перевищує 10 днів з дня отримання документів, зазначених у п. 7.3 договору.

На виконання умов договору у період з 01.08.2017 по 30.09.2017 позивач надав відповідачу обумовлені договором послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання на загальну суму 275047,60 грн., про підтверджується Актами прийому-здачі наданих послуг за серпень 2017 року та вересень 2017 року, які підписано сторонами без зауважень.

На оплату наданих послуг, позивачем виставлено рахунки за вказаними актами: рахунок № 3393 від 31.08.2017 на суму 137523,80 грн. та № 3853 від 30.09.2017 на суму 137523,80 грн.

Зазначені акти та рахунки із супровідними листами вручалися відповідачу щомісячно, про що свідчать відповідні відбитки штемпелю підприємства відповідача на супровідних листах, із зазначенням вхідних номерів та дати отримання.

Відповідач зобовязання за договором не виконав, внаслідок чого заборгованість склала 275047,60 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором про спільне використання технологічних мереж № 0-14 від 01.01.2013 стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 275047,60 грн. підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Правовідносини сторін врегульовано договором про спільне використання технологічних мереж.

Згідно з ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок щодо оплати послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання на суму 275047,60 грн., у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству.

Визнання відповідачем позову відповідає обставинам справи, отже, позовна вимога про стягнення із відповідача 275047,60 грн. основного боргу обґрунтована та задовольняється судом.

Частиною 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду, приймаючи рішення, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розглянувши клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення на 12 місяців, враховуючи згоду позивача на надання розстрочки на три місяці, суд дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Розстрочка виконання судового рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Тобто, господарський суд не зобов'язаний задовольняти заяву про розстрочку виконання судового рішення.

Господарсько-процесуальне законодавство не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами, встановленими ст. 43 ГПК України.

Відповідно до наданих відповідачем документів ПАТ Запоріжжяобленерго знаходиться у скрутному фінансовому становищі, дебіторська заборгованість споживачів Запорізької області за спожиту електричну енергію складає 986979 тис. грн., заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 14.11.2017 складає 138,002 млн. грн., податковий борг становить 194,9 млн. грн., кредиторська заборгованість перед ДП «Енергоринок» станом на 01.11.2017 складає 994,6 млн. грн., кредиторська заборгованість перед іншими кредиторами, окрім ДП «Енергоринок», складає 73,5 млн. грн. Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 ПАТ Запоріжжяобленерго включено до обєктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Суд приймає до уваги факти та доводи, викладені відповідачем, дії відповідача, які свідчать про його намір погасити заборгованість, враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та надати розстрочку виконання рішення щодо основного боргу у сумі 275047,60 грн. на 3 місяці, шляхом сплати щомісячно рівними частками по 91682,53 грн. у січні-лютому 2018 року та 91682,54 грн. у березні 2018 року.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний код 00130926) на користь приватного акціонерного товариства Підприємство з експлуатації електричних мереж Центральна енергетична компанія (49008, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, 28, ідентифікаційний код 31793056) 275047,60 грн. (двісті сімдесят пять тисяч сорок сім грн. 60 коп.) основного боргу, розстрочивши виконання рішення в частині стягнення основного боргу на 3 місяці шляхом сплати щомісячно рівними частками: 91682,53 грн. до 11.01.2018, 91682,53 грн. до 13.02.2018, 91682,54 грн. до 13.03.2018. Видати наказ.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний код 00130926) на користь приватного акціонерного товариства Підприємство з експлуатації електричних мереж Центральна енергетична компанія (49008, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, 28, ідентифікаційний код 31793056) 4125,71 грн. (чотири тисячі сто двадцять пять грн. 71 коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 15 грудня 2017 року.

Суддя В.В. Носівець