РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017Справа №910/20617/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО

УКРАЇНА"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЗДОРОВО"

про стягнення 3 982,57 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Сайдак А.О. (довіреність)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" (відповідач) про стягнення збитків у розмірі 3982,57 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" на підставі генерального договору страхування №47-07 від 07.06.2007 (договір страхування №250531603.16 від 30.06.2016) внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Здорово" позивач просить стягнути з останнього про стягнення матеріальних збитків в розмірі 3982,57 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 порушено провадження у справі № 910/20617/17 та призначено її до розгляду на 12.12.2017.

06.12.2017 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

12.12.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

Представник позивача в судовому засіданні 12.12.2017 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 12.12.2017 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав. Про час та місце розгляду даної справи відповідач був належним чином повідомлений ухвалою суду від 22.11.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №014.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас судом враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 12.12.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки №625580 про дорожньо-транспортну пригоду, 27.03.2017 у м. Одеса, вул. Балківська, 54 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Skoda державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно із вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 пункту 13.1. Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 27.03.2017, підтверджується постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 27.04.2017 (справа № 521/5301/17).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент ДТП, на підставі договору генерального договору страхування №47-07 від 07.06.2007 (договір страхування №250531603.16 від 30.06.2016), укладеного з ТОВ "Перша лізингова компанія" (страхувальник) майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземного транспортного засобу Skoda державний реєстраційний номер НОМЕР_2 були застраховані в позивача.

Згідно із Рахунком-Актом виконаних робіт №HM3Нa-23073 від 26.04.2017, виданого TOB "Н МОТОРС ЮГ", вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки Skoda державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 7756,86 грн.

У відповідності до страхового акту №153732 від 20.06.2017 позивач прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 3982,57 грн.

Позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 3982,57 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №6916 від 07.07.2017.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Здорово" (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8386401, термін дії з 01.04.2016 по 31.03.2017).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 500,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована у відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача матеріальних збитків в розмірі 3982,57 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, на підставі договору генерального договору страхування №47-07 від 07.06.2007 (договір страхування №250531603.16 від 30.06.2016), внаслідок настання 27.03.2017 страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3982,57 грн. шляхом перерахування згідно із платіжним дорученням №6916 від 07.07.2017 на рахунок страхувальника.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Позивач, виплативши страхове відшкодування отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду у межах фактичних витрат.

В силу приписів ст.ст. 25, 27 Закону України "Про страхування", ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов'язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Як встановлено судом, розмір страхового відшкодування у сумі 3982,57 грн. визначений позивачем у відповідності до вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Skoda державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на підставі рахунку ремонтної організації та акту виконаних робіт.

При цьому, проведення оцінки завданої шкоди суб'єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Фактичні дані про необхідність вирахування коефіцієнту фізичного зносу в матеріалах справи відсутні.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №АЕ/8386401 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Докази, які б спростовували суму шкоди у розмірі 3982,57 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в матеріалах справи відсутні.

Згідно із ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження транспортного засобу Skoda державний реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача та здійснення позивачем витрат у розмірі 3982,57 грн. по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

Відповідачем, у відповідності до ст. 33-34 ГПК України, не надано суду жодних доказів в спростування викладених у позові обставин та заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

Полісом №АЕ/8386410 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100000 грн., франшиза за даним полісом 500,00 грн.

Позивачем не здійснено вирахуванням франшизи у сумі 500,00 грн., у зв'язку із чим до відшкодування підлягає сума у розмірі 3482,57 грн., що свідчить про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача.

Підсумовуючи наведене, суд задовольняє позов Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 86-Н, ідентифікаційний код 33637321) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 33, ідентифікаційний код 16285602) збитки у розмірі 3482,57 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1399,12 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 18.12.2017.

Суддя С.О. Турчин