ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.12.2017 Справа № 920/1023/16

за позовом: Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради, м. Суми

до відповідача: Державного підприємства «Сумська біологічна фабрика», м. Суми;

про стягнення 7 534 грн. 08 коп.,-

СУДДЯ ЗАЄЦЬ С.В.

Представники:

Від позивача: Дудник Н.В., довіреність № 22/22 від 03.01.2017 р.;

Від відповідача: Бабій В.І., довіреність №485 від 11.12.2017;

При секретарі судового засідання Малюк Р.Б.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 7 534 грн. 08 коп., з яких: 6 237 грн. 52 коп. заборгованості за об'єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 940 грн. 57 коп. пені, 66 грн. 98 коп. - 3% річних, 289 грн. 01 коп. інфляційних нарахувань, нарахованих у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями №18 від 01.11.2013 р., а також судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав свої вимоги в повному обсязі, подав додаткові письмові пояснення в обґрунтування позиції по справі.

Представник відповідача в письмовому відзиві №629 від 14.11.2016 р. проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що фактично відібрані спірні проби не вважаються пробами планового контролю, оскільки виконані позивачем з порушенням Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України та не можуть показати дійсного вмісту забруднюючих речовин, що скидаються відповідачем саме на випуску з території підприємства; акти відбору проб підписані з боку відповідача не уповноваженим представником. Крім того, зазначив, що штрафні санкції нараховані позивачем безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 14.11.2016 провадження у справі №920/1023/16 було зупинене до набрання законної сили рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/1519/15-а за позовом ПАТ «Укрхімроект» до виконавчого комітету Сумської міської ради, КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державного підприємства «Сумська біологічна фабрика», про скасування рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №539 від 06.09.2011 року «Про внесення змін та доповнень до Рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 р. №596 «Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації в м. Суми».

Ухвалою господарського суду Сумської області від 21.11.2017 провадження у справі №920/1023/16 поновлене.

В судовому засіданні 12.12.2017 оголошено перерву до 13.12.2017.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

01 листопада 2013 року між Комунальним підприємством «Міськводоканал» Сумської міської ради і Державним підприємством «Сумська біологічна фабрика» було укладено Договір на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 18 (далі за текстом - «Договір»).

В преамбулі Договору передбачено, що сторони у своїх взаємовідносинах керуються зокрема Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.02 р. № 37, Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 та іншими нормативно правовими актами. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 внесено зміни до додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 «Про затвердження правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми», виклавши його в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. договору позивач взяв на себе зобов'язання забезпечувати відповідача питною водою та приймати стічні води згідно межі розподілу, а відповідач в свою чергу зобов'язався своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що відповідач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі. В каналізаційну мережу забороняється скидати сміття, попіл, грунт, лід, токсичні речовини і т. п., а також ґрунтові води і води промислових підприємств з перевищенням граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин. Позивач контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. При виявленні порушень розрахунки виконуються за поточний місяць. Крім того, п. 5.1 договору передбачено нормативи скиди забруднюючих речовин у систему каналізацію постачальника, згідно яких забруднюючі речовини стічних вод, що скидаються споживачем в систему каналізації постачальника, не повинні перевищувати норми ГДК.

Пунктом 4.2. Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06 вересня 2011 року № 539 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.07 р. № 596 «Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми" (далі "Правила") для всіх абонентів, що скидають стічні води в систему каналізації м. Суми, встановлені Єдині допустимі концентрації забруднюючих речовин, що наведені у таблиці 1 до цих "Правил", а також п. 5.1. Договору. Вони встановлені відповідно до норм чинного законодавства, виходячи з технічних можливостей міської каналізаційної мережі і очисних споруд, з урахуванням затверджених допустимих концентрацій (ДК) речовин, що надходять з очищеними стічними водами в басейн р. Псел, і якісного складу води із міського водопроводу.

Дані правила є чинними як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на даний час.

Згідно з п. 3.2. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.02 р. № 37 та п. 7.5. "Правил...", відповідач зобов'язаний здійснювати оплату за перевищення рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах при скиді у міську каналізацію, порівняно з встановленими місцевими правилами приймання, яка рахується за встановленим нормативом плати за очищення 1 куб.м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), об'ємом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Пунктом 6.5 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539 з метою контролю якості стічних вод споживача КП «Міськводоканал» Сумської міської ради здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скидання понаднормативних забруднень. Відбір проб стічних вод абонента виконується уповноваженими представниками КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, що фіксується у акті відбору проб, які підписують як працівник водоканалу, так і представник абонента.

Акти відбору проб стічних вод містять інформацію про кількість проби, номер проби, назву та вид проби, мету відбору, час та місце відбору, присутніх осіб, об'єкт обстеження, підписи сторін, тощо.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що:

- 12.08.2015 на каналізаційному випуску на виході з контрольного колодязя, за адресою: вул. Гамалея, 25 в м. Суми, позивачем зафіксовано скид споживачем (відповідачем) в міську каналізацію з перевищенням тимчасово допустимих концентрацій забруднюючих речовин: фосфатів 12,87 мг/л при дозволеній нормі 6,5 мг/л, нітритів 0,23 мг/л при дозволеній нормі 0 мг/л, цинку 0,131 мг/л при дозволеній нормі 0,084 мг/л, заліза 1,78 мг/л при дозволеній нормі 1,0 мг/л, перевищення співвідношення ХСК/БСК5=640/250=2,56, що підтверджується актом відбору проб стічних вод від 12.08.2015 р. № 473, протоколом дослідження якості стічних вод від 12.08.2015 р. № 2214.

- 27.10.2015 зафіксовано скид відповідачем на каналізаційному випуску на виході з контрольного колодязя, за адресою: вул. Гамалея, 25 в м. Суми, в міську каналізацію з перевищенням тимчасово допустимих концентрацій забруднюючих речовин: сульфатів 98,57 мг/л при дозволеній нормі 77,0 мг/л, нітритів 0,37 мг/л при дозволеній нормі 0 мг/л, нітратів 1,57 мг/л при дозволеній нормі 0,64 мг/л, міді 0,035 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л, що підтверджується актом відбору проб стічних вод від 27.10.2015 № 726, протоколом дослідження якості стічних вод від 27.10.2015. №2366.

- 07.12.2015 зафіксовано скид відповідачем на каналізаційному випуску на виході з контрольного колодязя, за адресою: вул. Гамалея, 25 в м. Суми, в міську каналізацію з перевищенням тимчасово допустимих концентрацій забруднюючих речовин: сульфатів 77,79 мг/л при дозволеній нормі 77,0 мг/л, нітритів 0,2 мг/л при дозволеній нормі 0 мг/л, нітратів 2,37 мг/л при дозволеній нормі 0,64 мг/л, заліза 1,46 мг/л при дозволеній нормі 1,0 мг/л, що підтверджується актом відбору проб стічних вод від 07.12.2015 № 860, протоколом дослідження якості стічних вод від 07.12.2015 №2434.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з приводу того, що акти складені позивачем з порушенням норм діючого законодавства, а отже не є належними доказами по справі, оскільки з матеріалів справи вбачається, що акти від 12.08.2015 р. № 473, від 27.10.2015 № 726 та від 07.12.2015 № 860 підписані уповноваженими представниками сторін, як зі сторони КП "Міськводоканал" Сумської міської ради так і зі сторони ДП «Сумська біологічна фабрика» без заперечень, в установленому порядку оскаржені відповідачем не були.

Більш того, заперечення відповідача з приводу того, що сторонами не було належним чином погоджено розміщення контрольного колодязю, в якому відбувався забор проб стічних вод, відображений у відповідних актах, і, як наслідок, проби були відібрані неналежним чином, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного:

В матеріалах справи міститься схема розташування контрольного колодязю, в якому сторони домовились здійснювати відбір проб стічних вод /а.с. 40/ Розташування вказаного колодязя було визначено відповідачем, а відповідна схема розташування колодязя була надіслана позивачу листом №142 від 23.02.2015.

Проте відповідач обґрунтовує свої заперечення тим, що лист про визначення контрольного колодязю був ним відкликаний листом №578 від 19.06.2015 р. з мотивів невірного розташування контрольного колодязю до локальних очисних споруд, а не за ними, а отже всі забори проб, здійснені позивачем після цього часу суперечили вимогам діючого законодавства.

В той же час, судом досліджено письмові матеріали справи та встановлено, що згідно акту обстеження технічного стану зовнішніх каналізаційних мереж від 18.08.2015 представниками КП «Міськводоканал Сумської міської ради» було виявлено, що на наявних очисних спорудах у ДП «Сумська біологічна фабрика» процес механічної очистки не відбувається, а стічні води ДП «Сумська біологічна фабрика» з'єднуються з транзитними мережами від житлових будинків по вул. Гамалея, що унеможливлює виявлення вмісту шкідливих речовин у стічних водах саме відповідача. Попереднє місце розташування контрольного колодязю згідно схеми ж дозволяє зробити відповідні заміри позивачем.

Отже, акти відбору проб стічних вод складені з дотриманням вимог Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 р. № 539 та п. 9.1. КНД 211.1.0.009-94, а отже є дійсними.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензії від 27.01.2016 № 22/712 та від 01.02.2016 № 22/878.

Відповіді відповідача на зазначені претензії в матеріалах справи відсутні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що КП "Міськводоканал" Сумської міської ради було здійснено розрахунки розмірів грошової плати при перевищенні граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин, зокрема:

- відповідно до розрахунку від 19.10.2015 № 05/11191, відповідачу нараховано 2330 грн. 50 коп., при цьому зазначається, що розрахунки здійснено на підставі п.п. 7.11 Правил, плата за скид стягується за час попереднього аналізу, тобто враховується і обсяг строків попереднього місяця.

Проте, суд не погоджується з даним розрахунком позивача, оскільки Відповідно п. 1.7 Правил № 539 відносини Водоканалу і Абонентів, у тому числі й питання про відповідальність Абонентів за порушення даних правил, будуються на засадах цивільно-правових договорів згідно з їх умовами.

Сторонами в п. 5.1. Договору зазначено, що Позивач контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. При виявленні порушень розрахунки виконуються за поточний місяць.

Однак, в розрахунку від 19.10.2015 № 05/11191 в протиріччя умовам укладеного договору позивачем нараховано платіж за два місяці відповідно до п.п. 7.11 Правил.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до вищезазначеного рахунку, а саме від 19.10.2015 № 188 відповідачу нараховано за скиди забруднюючих речовин в міську каналізацію 2330 грн. 50 коп. за період липень, серпень 2015 (а.с. 20).

Відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості за скид стічних вод в систему каналізації м. Суми з понаднормативним забрудненням нараховано позивачем 2 330 грн. 50 коп. за період липень, серпень 2015 року.

Враховуючи зазначене, а саме те, що позивачем неправомірно здійснено розрахунок необхідної до сплати суми не за один місяць, в якому виявлено порушення (серпень 2015), як то передбачено умовами договору, а за два місяці (липень, серпень), суд не приймає, як належний доказ здійснений позивачем розрахунок від 19.10.2015 № 05/11191 необхідної до сплати грошової суми, що становить 2 330 грн. 50 коп. за перевищенні граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин саме за серпень 2015 року.

- відповідно до розрахунку від 21.12.2015 № 05/13995, відповідачу нараховано 2618 грн. 23 коп. за жовтень 2015 року.

- відповідно до розрахунку від 08.02.2016 №05/1217 відповдіасу нараховано 1 288 грн. 79 коп. за грудень 2015 року.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, законодавчо визначена свобода договору.

Відповідно до п. 5.1 договору споживач несе відповідальність за каналізаційні мережі які находяться у нього на балансі. В каналізаційну мережу забороняється скидати сміття, попіл, грунт, ганчірки, лід, токсичні речовини і т.п., а також грунтові води і води промислових підприємств з перевищенням граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин. Виробник контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. При виявленні порушень розрахунки виконуються за поточний місяць. Перелік граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин (ГДК):

1) реакція середовища рН-6,5-9 мг/л;

2) БСК3 - 256 мг/дм3;

3) завислі речовини - 280 мг/дм3;

4) нафти і нафтопродукти - 0,73 мг/дм3;

5)жири - 8 мг/дм3;

6) азот амонійний - 25 мг/дм3;

7) нітрити -0;

8) нітрати - 0,64 мг/дм3;

9) фосфати - 6,5 мг/дм3;

10) сульфати - 77 мг/дм3;

11) хлориди - 80,4 мг/дм3;

12) СПАР 0,25;

13) залізо - 1 мг/дм3;

14) мідь -0,012 мг/дм3;

15) нікель -0,12 мг/дм3;

16) цинк - 0,084 мг/дм3;

17) хром+3 - 0,5 мг/дм3;

18) свинець - 0,12 мг/дм3.

Відповідно до п. 5.2 скидання "Споживачем" стоків з перевищенням ГДК сплачується згідно з Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми", затверджених рішенням виконавчим комітетом Сумської міської ради від 10.12.2007 року № 596 по штрафному тарифу згідно з розрахунками. Штрафні тарифи застосовуються згідно з кратністю підвищення ГДК по кожному виду забруднень.

Отже, взаємовідносини між КП "Міськводоканал" Сумської міської ради та ДП «Сумська біологічна фабрика» регулюються договором на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями від 01.11.2013 №18; рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.11 р. № 539 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми"; Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Держбуду України від 19.02.02 р. № 37, які на даний час є діючими.

Згідно з п. 3.2. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.02 р. № 37 (далі "Інструкція") при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємств, що скидаються у систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання, підприємства сплачують Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб.м стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз ) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Відповідно до п. 2.3. "Інструкції" нормативи плати за скид понаднормативних забруднень у системи каналізації населених пунктів (Нп) установлюються в місцевих Правилах приймання на рівні виробничої собівартості очищення 1 куб.м стічних вод з умістом забруднень у межах установлених в місцевих Правилах приймання допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Пунктом 7.2. Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми, (Нн) - встановлений норматив плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації міста, грн./куб.м (п. 2.3. "Інструкції" наказ № 37), встановлюється Водоканалом строком на один рік на основі фактичних затрат виробництва за звітний період.

Відповідно до договору від 01.11.2013 № 18 сторони зобов'язувались керуватись законами, нормативними документами та правилами, зазначеними в преамбулі даного договору.

Відповідно до п. 2.1.6. Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06 вересня 2011 року № 539, КП "Міськводоканал" Сумської міської ради зобов'язаний пред'являти абонентам рахунки, а в разі несплати рахунків - звертатись до господарського суду з позовом щодо примусового стягнення заборгованості. Відповідно до пунктом 2.3.4. Правил № 539 відповідач зобов'язаний оплачувати протягом 30 банківських днів рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виставлено відповідачу рахунок від 19.10.15 № 188 за липень, серпень 2015 на суму 2330 грн. 50 коп., від 22.12.2015 №290 за жовтень 2015 на суму 2 618 грн. 86 коп. та рахунок від 08.02.2016 № 37 за грудень 2015 на суму 1288 грн. 79 коп.

Проте, суд не може погодитися з позивачем щодо обґрунтованості рахунку від 19.10.15 № 188 та покласти його в основу висновків у даному рішенні, оскільки, як раніше зазначалося позивачем неправомірно здійснено розрахунок необхідної до сплати суми, оскільки порушення було виявлене у серпні 2015 року, а в зазначеному рахунку позивачем ставиться період липень, серпень 2015 року.

Враховуючи вище викладене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення 2 618 грн. 86 коп. за жовтень 2015 та 1288 грн. 79 коп. за грудень 2015, а всього на загальну суму 3 907 грн. 65 коп. заборгованості за об'єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

В частині стягнення заборгованості в сумі 2330 грн. 50 коп. за об'єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод за липень, серпень 2015 року суд відмовляє за необґрунтованістю.

В обґрунтування позовних вимог в частині стягнення пені позивач зазначає, що відповідно до п. 5.3. договору на водопостачання та прийом стічних вод від 20.12.2010 № 1983 та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.96 р. № 543 за неналежне виконання грошового зобов'язання відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний прострочений день.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно поданого позивачем розрахунку пеня нарахована відповідачеві за загальний період з 03.12.2015 по 31.05.2016 і становить 940 грн. 57 коп.

В той же час суд не приймає до уваги заперечення відповідача з приводу того, що здійсненні позивачем нарахування є подвійним застосуванням штрафних санкцій, враховуючи наступне:

Відповідно до п. 5.2 Договору скидання "Споживачем" стоків з перевищенням ГДК сплачується згідно з Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми", затверджених рішенням виконавчим комітетом Сумської міської ради від 10.12.2007 року № 596 по штрафному тарифу згідно з розрахунками. Штрафні тарифи застосовуються згідно з кратністю підвищення ГДК по кожному виду забруднень.

Отже, зафіксовані позивачем в досліджених судом актах факти перевищення відповідачем тимчасово допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах та виставлені на підставі них рахунки є платою за скидання понаднормативних забруднень (штрафний тариф) (п. 6.5 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539 виявлені в пробах перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скидання понаднормативних забруднень), тобто не є за своєю правовою природою штрафною санкцією, яка передбачена статтею 230 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 5.4. договору на водопостачання та прийом стічних вод від 20.12.2010 № 1983, ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Згідно поданого позивачем розрахунку відповідачеві нараховано інфляційні збитки за період з 03.12.2015 по 31.05.2016 в сумі 289 грн. 01 коп., 3% річних за період з 03.12.2015 по 31.05.2016 в сумі 66 грн. 98 коп.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Відповідно до вищезазначеного та враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні 2330 грн. 50 коп., а позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних нарахувань здійснено на загальну суму стягнення, в тому числі і на 2330 грн. 50 коп., судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем пені, 3% річних, інфляційних нарахувань за невиконання відповідачем грошових зобов'язань, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання. Згідно розрахунку, здійсненого судом загальний розмір пені становить 487 грн. 51 коп., 3% річних - 35 грн. 06 коп. та інфляційних нарахувань в сумі 170 грн. 30 коп.

Розрахунок здійснений судом за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.1.3 Інформаційно-аналітичний центр "ЛІГА", ТОВ "ЛІГА: ЗАКОН", 2017.

Оскільки право позивача щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних збитків, передбачене діючим законодавством України та умовами договору позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 487 грн. 51 коп., 3% річних - 35 грн. 06 коп. та інфляційних нарахувань в сумі 170 грн. 30 коп. є правомірними.

В задоволенні 453 грн. 06 коп. пені, 31 грн. 92 коп. - 3% річних, 118 грн. 71 коп. інфляційних нарахувань суд відмовляє за необґрунтованістю.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 841 грн. 27 коп. за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Сумська біологічна фабрика» (40021, м.Суми, вул. Гамалія, 25, код 00483004) на користь Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради (40009, м. Суми, Білопільський шлях, 9, код 03352455) 3 907 грн. 02 коп. заборгованості за об'єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 487 грн. 51 коп. пені, 170 грн. 30 коп. інфляційних збитків, 35 грн. 06 коп. - 3% річних, 841 грн. 27 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 18.12.2017 р.

Суддя С.В. Заєць