ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р.Справа № 916/2309/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Величко Т.А., Лавриненко Л.В.

при секретарі - Колбасовій О.Ф.

за участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача:Гуртієва Т.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Білгород - Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород - Дністровського морського порту)

на рішення господарського суду Одеської області від 30.10.2017 року

у справі № 916/2309/17

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Білгород - Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород - Дністровського морського порту)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний Сенат»

про: стягнення 284,17 дол. США

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Білгород - Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород - Дністровського морського порту) (далі - Адміністрація) звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний Сенат» (далі ТОВ «Південний Сенат») про стягнення 284,17 дол. США.

В обґрунтування предявлених вимог позивач посилався на те, що 01.01.2015 року між сторонами було укладено договір № 5-П-БДФ-15 про надання послуг при агентуванні суден в морському порту, за умовами якого Адміністрація зобовязалася за заявкою агента надати послуги з обслуговування суден, що агентуються агентом, а агент, що діє як уповноважений представник судновласника, - прийняти та оплатити ці послуги, а також сплатити портові збори. Агент зобовязався від імені та за дорученням судновласника (фрахтувальника) здійснювати розрахунки з Адміністрацією по зборам, платам та іншим платежем в терміни, обумовлені умовами цього договору. Відповідно до вказаного договору під агентуванням ТОВ „Південний Сенат в акваторію Білгород-Дністровського морського порту в період з 30.12.2014р. по 20.01.2015р. заходили наступні судна: VELES, CATRIN-3, що підтверджується нотісами на кожне судно. Відповідно до п. 8.1 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013р. № 316, справляння санітарного збору передбачає забезпечення Адміністрацією морських портів України обовязкового прийняття із судна всіх видів забруднень (за винятком баластних вод) за весь час стоянки судна в морському порту. Згідно з п. 8.2 вказаного Порядку санітарний збір із суден групи А повинен справлятись за весь час стоянки судна в морському порту за 1 куб.м умовного об'єму судна або самохідної частини складеної плавучої споруди. Тобто, санітарний збір нараховується за весь час стоянки судна у морському порту (стоянка судна на рейді порту, стоянка судна біля причалу порту, а також стоянка на якорів). Отже, санітарний збір повинен був розрахуватись не з моменту пришвартування та відшвартування судна до/від причалу (як це було зроблено Філією), а з моменту заходження судна в акваторію Білгород-Дністровського морського порту. У звязку з помилковим розрахунком портових зборів Філія донарахувала санітарний збір та виставила відповідачу як агенту рахунок на оплату № 2370 від 12.12.2016р. на суму 284,17 дол. США, а також надіслала на адресу останнього претензію від 29.06.2017р. № 12/09-10/1262/17 з вимогою сплатити заборгованість по договору. Вказуючи те, що дана претензія буда отримана відповідачем, але заборгованість ним так і не сплачена, позивач на підставі ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610 ЦК України, ст. 193 ГК України просив задовольнити позов.

ТОВ «Південний Сенат» не визнало позов посилаючись на те, що воно не було агентом судна «VELES», яке заходило в акваторію Білгород-Дністровського морського порту в період з 30.12.2014р. по 10.01.2015р., що підтверджується доданим позивачем до позовної заяви нотісом. Щодо агентування судна «CATRIN-3», то рахунки за всі надані Адміністрацією послуги з обслуговування судна «CATRІN-3», портові збори, в т.ч. санітарний збір у розмірі 199,56 дол. США, були сплачені на рахунок Адміністрації в повному обсязі. Окрім того, Адміністрація не надала доказів прийняття забруднень з судна за час перебування судна в порту (стоянка судна на рейді порту, стоянка біля причалу, стоянка на якорі). Також відповідач вказував те, що 31.12.2015 року сплинув термін дії договору № 5-П-БДФ-15 про надання послуг при агентуванні суден в морському порту, укладеного з Адміністрацією, і претензій до агента щодо неналежного виконання умов даного договору не надходило, проте майже через два роки, а саме 12.12.2016р. Адміністрація донараховує санітарний збір. З березня 2015 року ТОВ Південний Сенат не здійснює діяльність пов'язану з агентуванням суден в Білгород-Дністровському морському порту, не укладало та не продовжувало дію договорів агентування з судновласниками.

Рішенням господарського суду Одеської області від 30.10.2017 року (суддя Петров В.С.) у задоволенні позову відмовлено з мотивів необґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Адміністрація звернулася до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, та мотивована посиланнями на ті ж самі обставини, що викладені у позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом під час розгляду справи по суті, 01 січня 2015 року між ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Білгород-Дністровської філії (Адміністрація) та ТОВ „Південний Сенат (агент) було укладено договір № 5-П-БДФ-15 про надання послуг при агентуванні суден в морському порту, відповідно до п. 1.1 якого Адміністрація зобовязалася за заявкою агента надати послуги з обслуговування суден, що агентуються агентом, а агент, що діє як уповноважений представник судновласника, прийняти та оплатити ці послуги, а також сплатити портові збори.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 даного договору, агент діє як уповноважений представник судновласників на підставі договору доручення у відповідності до положень статті 243 Цивільного кодексу України, глави 31 Господарського кодексу України, глави 5 розділу 4 Кодексу торговельного мореплавства України. Надання послуг судам і оплата зборів і плат здійснюється на підставі Закону України „Про морські порти України, згідно наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316 „Про портові збори та наказу Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013р. № 1059 „Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, а також у відповідності до Кодексу торговельного мореплавства України, Місцевих тарифів Адміністрації та положень даного договору.

За умовами п.п. 2.1.4, 2.1.5, 2.1.6, 2.1.7 договору агент зобовязався від імені та за дорученням судновласника (фрахтувальника) здійснювати розрахунки з Адміністрацією по зборам, платам та іншим платежем в терміни, обумовлені умовами цього договору; у разі ненадходження від судновласника (фрахтувальника) грошових коштів достатніх для сплати послуг Адміністрації, агент повинен письмово сповістити Адміністрацію про таке до моменту видачі дозволу на вихід судна з морського порту; у випадку, коли агент письмово не сповістив Адміністрацію про ненадходження від судновласника (фрахтувальника) грошових коштів, агент сплачує Адміністрації портові збори, плати та інші послуги Адміністрації за судозахід в повному обсязі з власних коштів; своєчасно і в повному обсязі надавати Адміністрації документи, необхідні для оформлення рахунків Адміністрації за надані послуги судну або судновласнику.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що Адміністрація надає агенту попередні рахунки для здійснення оплати портових зборів, плат та інших платежів. Підставою для формування попередніх рахунків є письмова заявка агента (нотіс про підхід) та надані агентом документів, зазначені в п. 2.1.7 договору, які агент надає в Головну диспетчерську Адміністрації. У разі зміни діючих нормативних документів та необхідності надання Адміністрації додаткових відомостей по судну для формування рахунку, агент негайно надає в бухгалтерію Адміністрації таку інформацію.

Згідно з п. 3.2 договору надання агенту рахунків по портовим зборам, платам і додатковим послугам/роботам здійснюється через журнал видачі рахунків під розпис уповноваженої особи представника агента із зазначенням прізвища та дати отримання рахунку.

За умовами п. 3.3 договору агент здійснює оплату попередніх рахунків Адміністрації до виходу судна з морського порту. Якщо після виписки Адміністрацією остаточних рахунків сформувалась різниця між остаточною та попередньою сумами до сплати, агент здійснює оплату такої різниці протягом 3 банківських днів з моменту виставлення Адміністрацією остаточних рахунків.

Відповідно до п. 3.4 договору Адміністрація виставляє агенту рахунки за послуги та збори за кожний судозахід окремо.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що всі питання, що стосуються розрахунків і не передбачені умовами цього договору, вирішуються відповідно до Закону України Про морські порти України, наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316 Про портові збори та наказу Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 р. № 1059 Про за твердження Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, згідно з Кодексом торговельного мореплавства України та іншими чинними на морському транспорті нормативними документами, а також діючими на момент здійснення розрахунків Місцевими тарифами Адміністрації.

За умовами п. 3.6 договору оплата за цим договором проводиться у наступному порядку: - по судам, що ходять під українським прапором - у національній валюті України; - по судам, що ходять під іншими прапорами (незалежно від фрахтувальників) - у доларах США.

Відповідно до п. 3.7 договору оплата рахунків Адміністрації здійснюється агентом у повному обсязі, банківські витрати сплачує агент. Датою оплати платежів вважається дата зарахування коштів на рахунок Адміністрації.

Пунктом 3.8 договору встановлено, що у разі порушення агентом умов та термінів сплати рахунків Адміністрації по портовим зборам, платам і додатковим послугам робота, Адміністрація має право достроково в односторонньому порядку розірвати діючий договір, про що письмово повідомляє агента.

Згідно п. 3.9 договору Адміністрація має право в односторонньому порядку змінювати Місцеві тарифи на послуги за цим договором шляхом повідомлення про таку зміну агента листом протягом 5 робочих днів з моменту затвердження змін.

Відповідно до п. 3.10 договору тарифи за цим договором, які встановлені та регулюються державою, змінюються відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральними органами виконавчої влади. Дані тарифи вважаються зміненими з дня вступу в юридичну силу відповідного нормативно-правового акта центрального органу державного управління або з дати, вказаної у даному акті. При цьому Адміністрація застосовує зазначені змінені тарифи з дня набрання чинності відповідних нормативно-правових актів. Незнання агентом вищезазначених нормативно-кранових актів центральних органів виконавчої влади, не звільняє агента від їх виконання.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що Адміністрація та агент несуть один перед одним відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх обов'язків за цим договором відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 5.6 договору передбачено, що відповідно до ст. 91 Кодексу торговельного мореплавства України капітан морського порту відмовляє у видачі дозволу на вихід судна з порту у разі несплати агентом встановлених зборів, штраф і в та інших платежів.

Згідно п. 5.7 договору за затримку розрахунків в іноземній валюті агент несе відповідальність перед Адміністрацією в розмірах, передбачених валютним і податковим законодавством України.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що останній набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31 грудня 2015 року включно.

Відповідно до п. 6.2 договору останній може бути розірваний Адміністрацією в односторонньому порядку у випадку невиконання агентом умов договору. У всіх інших випадках розірвання договору здійснюється відповідно до чинного законодавства. Припинення дії договору не звільняє сторін від виконання всіх зобов'язань, існуючих на день припинення договору.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом статті 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є вимога позивача стягнути з відповідача заборгованість в сумі 284,17 дол. США, яка виникла внаслідок донарахування останньому санітарного збору в зазначеному розмірі у звязку з заходом в акваторію Білгород-Дністровського морського порту в період з 30.12.2014р. по 20.01.2015р. суден VELES, CATRIN-3 під агентуванням відповідача, згідно з договором № 5-П-БДФ-15 про надання послуг при агентуванні суден в морському порту від 01.01.2015р.

Разом з тим, судом установлено, що ТОВ Південний Сенат не було агентом судна VELES, яке заходило в акваторію Білгород-Дністровського морського порту в період з 30.12.2014р. по 10.01.2015р., що підтверджується поданим позивачем до матеріалів справи нотісом, з якого вбачається, що повідомлення про готовність судна VELES до його прийняття (завантаження) було надано Чорноморським головним морським агентством ІНФЛОТ, під агентуванням якого перебувало вказане судно.

Отже, донарахування позивачем санітарного збору відповідачу у звязку з заходом судна VELES в акваторію Білгород-Дністровського морського порту в період з 30.12.2014 р. по 20.01.2015 р. є безпідставним.

Відповідно до статті 26 Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року, ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року та Угоди про імплементацію Частини ХІ Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року від 03.06.1999р. № 728-ХІV, іноземне судно, що проходить через територіальне море, може обкладатись тільки зборами в оплату за конкретні послуги, надані такому судну.

Положеннями статті 85 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримуватися чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Частинами 1, 2 та 3 статті 22 Закону України Про морські порти України визначено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Кошти від адміністративного збору використовуються відповідно до закону. Портові збори сплачуються Адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом.

Згідно з положеннями ст. 116 Кодексу торгівельного мореплавства України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов'язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона його на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.

Частиною 1 ст. 117 Кодексу торгівельного мореплавства України передбачено, що морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з адміністрацією морського порту і службою капітана морського порту, власником морського терміналу, підприємствами, установами, організаціями, що надають спеціалізовані послуги, портовими операторами, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в України встановлені Порядком справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 року за № 930/23462 (далі - Порядок), пунктами 1.2, 1.3 якого передбачено, що згідно з частинами третьою - п'ятою статті 22 Закону України Про морські порти України портові збори сплачуються Адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом, а саме: причальний збір справляється на користь власника причалу, а якщо причал перебуває у користуванні - на користь відповідного користувача; канальний збір справляється на користь власника каналу; корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності Законом України Про морські порти України. Портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до ст. 117 Кодексу торговельного мореплавства України морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту.

Судновласник зобов'язаний надавати морському агенту кошти, достатні для здійснення його функцій.

Як вже було зазначено вище, за умовами п. 2.1.4 договору відповідач зобов'язався від імені та за дорученням судновласника (фрахтувальника) здійснювати розрахунки з Адміністрацією по зборам, платам та іншим платежам в терміни, обумовлені договором.

Отже, споживачем послуг Адміністрації є судновласник (фрахтувальник), від імені, за рахунок та за дорученням якого діє агент. Оплату сум, пов'язаних з перебуванням судна в порту, морський агент має здійснювати за розпорядженням судновласника. Перерахування агенту грошових коштів судновласником є передумовою подальшої оплати агентом послуг, які надаються позивачем для судновласника.

Пунктами 2.1.5 та 2.1.6 договору передбачено, що у разі ненадходження від судновласника (фрахтувальника) грошових коштів достатніх для сплати послуг Адміністрації, агент повинен письмово сповістити Адміністрацію про таке до моменту видачі дозволу на вихід судна з морського порту. У випадку, коли агент письмово не сповістив Адміністрацію про ненадходження від судновласника (фрахтувальника) грошових коштів, агент сплачує Адміністрації портові збори, плати та інші послуги Адміністрації за судозахід в повному обсязі з власних коштів.

Отже, умовою оплати послуги, а також сплати портових зборів за рахунок агента є неповідомлення ним Адміністрації про ненадходження від судновласника (фрахтувальника) грошових коштів.

Судом установлено, що надані Адміністрацією послуги з обслуговування судна CATRІN-3, портові збори, у тому числі санітарний збір у розмірі 199,56 дол. США, були оплачені відповідачем як агентом на рахунок Адміністрації в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 48 від 12.02.2015р. на суму 6992,28 дол. США та не заперечується позивачем. При цьому, будь-яких претензій відповідачу як агенту щодо неналежного виконання умов договору, позивачем під час дії даного договору не предявлялось.

Як вже було зазначено вище, п. 5.6 договору передбачено, що відповідно до ст. 91 Кодексу торговельного мореплавства України капітан морського порту відмовляє у видачі дозволу на вихід судна з порту у разі несплати агентом встановлених зборів, штрафів та інших платежів.

Також, пунктом 1.4 Порядку встановлено, що сплата портових зборів здійснюється до виходу судна з морського порту, що, в свою чергу, виключає можливість донарахування портових зборів після виходу судна з порту.

Відповідно до п. 8.1 Порядку справляння санітарного збору передбачає забезпечення Адміністрацією морських портів України обов'язкового прийняття із судна всіх видів забруднень (за винятком баластних вод) за весь час стоянки судна в морському порту, а також сприяння виконанню операцій, пов'язаних з прийняттям забруднень (подання і прибирання плавзасобів, надання контейнерів та інших місткостей для збирання сміття, перевантажувальні операції, шлангування, відшлангування тощо); обов'язкове здавання судном у морському порту всіх наявних на борту видів забруднень з метою запобігання їх скиданню у море. Здавання забруднень засвідчується відповідною довідкою Адміністрації морських портів України.

Проте, належних доказів, які б підтверджували прийняття забруднень з судна CATRIN-3 за час його перебування в порту (стоянка судна на рейді порту, стоянка біля причалу, стоянка на якорі), позивачем до суду не подано і таких доказів в матеріалах справи не міститься.

Також колегія суддів враховує, що з березня 2015 року ТОВ Південний Сенат не здійснює діяльність, пов'язану з агентуванням суден в Білгород-Дністровському морському порту, не укладало та не продовжувало дію договорів агентування з судновласниками.

Термін дії договору про надання послуг при агентуванні суден в морському порту № 5-П-БДФ-15 від 01.01.2015р., укладеного між сторонами, сплив 31.12.2015 року і будь-яких претензій відповідачу як агенту щодо неналежного виконання умов договору, позивачем під час дії даного договору не предявлялось.

За умовами п. 6.2 договору припинення дії договору не звільняє сторін від виконання всіх зобов'язань, існуючих на день припинення договору. Натомість судом не встановлено факту існування у відповідача зобовязання перед позивачем з оплати донарахованого санітарного збору в заявленій сумі на момент припинення дії вказаного договору.

Позивач вказаних обставин не спростував.

За таких встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду про те, що позивач безпідставно здійснив донарахування відповідачу санітарного збору згідно з рахунком № 2370 від 12.12.2016р. на суму 284,17 дол. США, майже через рік після припинення дії договору № 5-П-БДФ-15 від 01.01.2015р., у звязку з чим правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 30 жовтня 2017 року у справі № 916/2309/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Білгород - Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород - Дністровського морського порту) - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

ОСОБА_2