УХВАЛА

14.12.2017Справа № 910/22009/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомлект»
до про Фізичної особи - підприємця Романицького Костянтина Миколайовича стягнення заборгованості у розмірі 51 828 грн. 14 коп.

Cуддя Чинчин О.В.

Представники сторін: без виклику представників

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Романицького Костянтина Миколайовича про стягнення заборгованості у розмірі 51 828 грн. 14 коп..

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 року порушено провадження у справі № 910/22009/17, судове засідання призначено на 21.12.2017 року.

Одночасно з позовною заявою, Товариством з обмеженою відповідальністю «Будкомплект» заявлено клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції, в якій просив Суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Суд, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомлект» про участь у справі в режимі відеоконференції, зазначає наступне.

Згідно зі ст. 74-1 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони, третьої особи, прокурора, іншого учасника судового процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується господарським судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання. Ухвала суду, прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає.

Зі змісту наведеної норми права слідує, що необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції визначається судом, що розглядає господарську справу. Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров'я чи з інших незалежних від них причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов'язковою.

За приписами ч. 5 ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому процесуальним законом.

При цьому, вирішення питання про задоволення клопотань учасників судового процесу чи їх відхилення, Господарським процесуальним кодексом України покладено виключно на розсуд суду.

В обґрунтування поданої заяви про участь у справі в режимі відеоконференції, Позивач зазначав, що знаходиться на віддаленій відстані від суду першої інстанції і у нього не має часу та коштів для поїздок до м. Києва, просив доручити проведення відеоконференції господарському суду Дніпропетровської області.

Суд зазначає, що подана Позивачем заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у зв'язку географічною віддаленістю Позивача та вартістю проїзду, задоволенню не підлягає, оскільки Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження неможливості прибуття до Господарського суду міста Києва для участі в судовому засіданні повноважного представника. Крім того, зазначення у поданому клопотанні про географічну віддаленість від міста Києва та відсутність коштів не є тими обґрунтованими причинами, які об'єктивно перешкоджають представнику позивача брати участь у судовому засіданні, оскільки чинне законодавство не обмежує кола осіб, які можуть здійснювати представництво юридичної особи в суді та зважаючи на те, що про дату судового засідання Позивача було попереджено заздалегідь, а отже, у нього було достатньо часу для того, щоб належним чином підготуватися до судового засідання та визначитись щодо особи, яка представлятиме його інтереси з урахуванням відомостей про те, що певні обставини можуть перешкодити конкретному представнику взяти участь у засіданні суду.

Крім того, відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

Якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

За таких підстав, Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомлект» про участь у справі в режимі відеоконференції.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 74-1, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомлект» про участь у справі в режимі відеоконференції - відмовити.

Суддя О.В. Чинчин