Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" грудня 2017 р. Справа № 906/188/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № 011 від 06.12.17;

від третьої особи: ОСОБА_2, довіреність № р-5-22/2240 від 28.12.16

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Компані"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. ОСОБА_3 обласної ради

2. Комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради

про стягнення 2800186,86 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 2800186,86 грн., з яких 1632487,38 грн. - борг з орендної плати згідно договору оренди № 1 від 28.02.13р., 272298,22 грн. - пеня та 895401,26 грн. - неустойка.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 25.04.2016р. (суддя Гансецький В.П.), яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.06.2016р., у позові було відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016р. рішення господарського суду Житомирської області від 25.04.2016р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 15.06.2016р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду від 03.10.2016р. справу №906/188/16 прийнято до розгляду в судовому засіданні на 25.10.2016р.

Ухвалою господарського суду від 14.11.2016 провадження у справі № 906/188/16 було зупинено до вирішення пов`язаної з нею справи № 906/1343/14 за позовом Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Компані" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 обласної ради; Комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради про розірвання договору оренди №1 від 28.02.2013 та повернення майна.

Ухвалою від 01.12.2017 суд поновив провадження у справі та призначив до розгляду на 12.12.2017.

Позивач повноважного представника в судове засідання не направив.

12.12.2017 від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 906/188/16 до вирішення справи № 906/1343/14 за позовом Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Компані" про розірвання договору оренди № 1 від 28.02.2013 та повернення майна за нововиявленими обставинами (а.с. 157-158 т.3).

Водночас, позивачем подано клопотання про вирішення клопотання про зупинення провадження у справі без участі повноважного представника у зв'язку з його зайнятістю у роботі постійної комісії обласної ради з питань соціально-економічного розвитку регіону, інвестиційної діяльності, середнього і малого бізнесу, будівництва, транспорту та зв'язку (а.с. 166 т.3).

Обгрунтовуючи підставу зупинення провадження у справі, заявник зазначає, що провадження у справі поновлено передчасно, оскільки КП "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради та заступником прокурора Рівненської області подано касаційні скарги на рішення господарського суду від 15.06.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017.

Справа до розгляду касаційним судом не призначена, тому, на думку заявника, відсутні підстави стверджувати, що справу вирішено остаточно.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, суд дійшов висновку про відхилення клопотання про зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Згідно ст. 85 ГПК України, рішення господарського суду у разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Відповідно до ч.3 ст. 105 ГПК України, постанова впеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, з 26.09.2017 рішення у справі № 906/1343/14 за позовом комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Компані" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 обласної ради; Комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради про розірвання договору оренди №1 від 28.02.2013 та повернення майна набрало законної сили.

Судом встановлено, що на виконання запиту, 24.10.2017 справу № 906/1314/14 направлено до Рівненського апеляційного господарського суду.

Інформація щодо прийняття касаційним судом до розгляду касаційних заяв відсутня.

За вказаних обставин, станом на день розгляду справи відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи, тому клопотання позивача суд відхиляє.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечила у повному обсязі.

Представник третьої особи - ОСОБА_3 обласної ради позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі з підстав, викладених позивачем у позовній заяві.

Третя особа - Комунальне підприємство "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради повноважного представника в судове засідання не направила, про причини його неявки суд не повідомила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

В судовому засіданні оглядались матеріали справи № 906/343/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Компані" до Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради, Комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 обласної ради.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням ОСОБА_3 обласної ради № 269 від 08.09.2011 із врахуванням змін, внесених рішенням №735 від 22.11.2012:

- надано дозвіл на передачу в оренду цілісного майнового комплексу Комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради;

- орендодавцем цілісного майнового комплексу комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради визначено Комунальне підприємство "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради;

- директора КП "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради зобов'язано укласти договір оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр" "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради строком на 5 років, якщо орендар не запропонує менший термін, з орендною платою, встановленою відповідно до Методики розрахунку орендної плати за оренду майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищних, міст області, затвердженої рішенням обласної ради від 15.12.2011 №333 (а.с. 26-29 т.1).

На виконання вказаного рішення, 28.02.2013 між Комунальним підприємством "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради (орендодавець, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Компані" (орендар, позивач) укладено договір оренди №1 цілісного майнового комплексу комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області з відповідними додатками (а.с. 18-24 т.1).

Відповідно до п. 1.1. Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради за адресою: м. Житомир, провулок Оздоровчий, 7, на земельній ділянці, розмір якої складає 4,1478 га, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.

Згідно п. 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування підприємством у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі підприємства.

Відповідно до п. 2.4 договору, орендар повертає Підприємство орендодавцю (або юридичній особі, вказаній орендодавцем) у порядку, визначеному чинним законодавством України, рішенням обласної ради та цим Договором. Підприємство вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Згідно п. 3.1 договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої ОСОБА_3 обласною радою і становить, без ПДВ, за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - січень 2013, 45601,05 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Орендна плата за перший місяць оренди лютий 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за лютий 2013.

Орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекси інфляції за наступний місяць (п. 3.2 договору).

За приписами п. 3.3. договору, орендна плата перераховується орендарем до обласного бюджету не пізніше 10 числа місця, наступного за звітним.

За приписами п. 5.4 договору орендар взяв на себе зобов'язання своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

28.02.2013 між балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем складено та підписано акти приймання-передачі про передачу цілісного майнового комплексу з переліком майна, що передається в оренду та про передачу останньому документації (договору оренди земельної ділянки від 28.07.2003 на 2 аркушах; інвентаризаційної справи № 6811 на будівлі лікувально-оздоровчого реабілітаційного комплексу та трьох свідоцтв про реєстрацію вантажних автомобілів) (а.с. 22-24 т.1).

Позивач, звертаючись до суду зазначає, що орендар неналежним чином виконав умови договору оренди та не сплатив орендної плати, в результаті чого за період з 30.11.2013 по 13.10.2015 утворилась заборгованість в сумі 1632487,38 грн.

У пункті 3.6 договору сторони визначили, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не у повному обсязі, підлягає індексації і стягується на рахунок орендодавця відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

На підставі зазначеного пункту договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача 272298,22 грн. пені за період з 14.10.2015 по 29.02.2016.

Відповідно до пп.10.1, 10.3 договору, сторони визначили, що договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 28.02.13р. по 27.01.16р. Зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємною згодою сторін шляхом укладення відповідного Договору оренди.

Відповідно до пп.10.7, чинність договору може бути припинена достроково, зокрема, за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Звернувшись з позовом до суду, позивач зазначає, що рішенням господарського суду Житомирської області у справі № 906/1343/14 договір оренди №1 від 28.02.2013 цілісного майнового комплексу комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, укладений між Комунальним підприємством "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Компані" розірвано та зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Компані" у 14- денний строк, з дня набрання рішенням законної сили, повернути цілісний майновий комплекс Комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради за адресою м. Житомир, провулок Оздоровчий, 7, Комунальному підприємству "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради у порядку встановленому чинним законодавством та рішенням ОСОБА_3 обласної ради.

Позивач вказав, що відповідач вказане рішення не виконав та об'єкту оренди не повернув.

Згідно п. 5.10 договору, у разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язаний повернути в місячний термін орендодавцеві або підприємству, вказаному орендодавцем, орендоване майно підприємства у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або його частини) орендованого майна підприємства з вини орендаря.

Відповідно до п. 9.3 договору, якщо орендар, у разі припинення договору оренди, не виконує зобов'язання щодо повернення майна, він сплачує орендодавцю неустойку у розмірі подвійного розміру орендної плати за користування цілісним майновим комплексом за час прострочення.

Враховуючи, що орендар не виконує свого обов'язку з повернення орендованого майна, позивач посилаючись на п. 9.3 заявив до стягнення з відповідача 895401,26 грн. неустойки за період з 14.10.2015 по 29.02.2016.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог зазначив, що рішенням Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 906/343/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Компані" до Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради, Комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_3 обласної ради, визнано зобов'язання за договором оренди цілісного майнового комплексу № 1 від 28.02.2013р. такими, що припинилися з 19.11.2013р.; зобов'язання із повернення отриманого майна за договором оренди цілісного майнового комплексу №1 від 28.02.2013р. визнано такими, що припинені 29.11.2013р.

Крім того відповідач зазначає, що за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Житомирської області у справі № 906/1343/14 від 25.08.2015 у справі № 906/1343/14 скасовано. Прийнято нове рішення про відмову в задоволені позову.

Зважаючи на прийняття судом рішень у справах № 906/343/16 та № 906/1343/14 вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Суд зазначає, що у своїй постанові від 07.09.2016 р. по даній справі, направляючи справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України звернув увагу, що обставини, встановлені, зокрема, судовим рішенням у господарській справі № 906/1343/14 мають преюдиціальне значення для вирішення спору у справі № 906/188/16.

Так, рішенням господарського суду від 25.08.2015 р. у справі № 906/1343/14, яке залишено без змін постановою Рівнеського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 та постановою Вищого господарського суду від 24.02.2016, договір оренди №1 від 28.02.2013 цілісного майнового комплексу комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, укладений між Комунальним підприємством "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Компані" розірвано та зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Компані" у 14- денний строк, з дня набрання рішенням законної сили, повернути цілісний майновий комплекс Комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради за адресою м. Житомир, провулок Оздоровчий, 7, Комунальному підприємству "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради у порядку встановленому чинним законодавством та рішенням ОСОБА_3 обласної ради.

Судом встановлено, що ТОВ "ОСОБА_4 Компані" звернулось до суду про перегляд рішення господарського суду Житомирської області від 25.08.2015 у справі № 906/1343/14 за нововиявленими обставинами .

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 24.06.2016 (суддя Кудряшова Ю.В.), вищевказану заяву про перегляд рішення господарського суду Житомирської області від 25.08.2015 за нововиявленими обставинами було залишено без розгляду.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 ухвалу господарського суду Житомирської області від 24.06.2016р. у справі № 906/1343/14, залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2016 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 у справі №906/1343/14 та ухвалу господарського суду Житомирської області від 24.06.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 15.06.2017 (суддя Давидюк В.К.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 Компані" про перегляд рішення господарського суду Житомирської області від 25.08.2015 за нововиявленими обставинами задоволено. Скасовано рішення господарського суду Житомирської області 25.08.2015 у справі 906/1343/14. Прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 апеляційні скарги Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради та заступника прокурора Житомирської області на рішення господарського суду Житомирської області від 15.06.2017р. у справі №906/1343/14 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Житомирської області від 15.06.2017р. у справі №906/1343/14 залишено без змін.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, врахувавши вказівки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 07.09.2016р., господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання - це цивільні прававовідносини, які пов'язані з переміщенням майнових та інших результатів праці, внаслідок яких одна особа (кредитор) має право вимагати від іншої особи (боржника) вчинення певних дій та обумовленого цим утримання від інших дій.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з приписів ст.180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди №1 цілісного майнового комплексу комунального підприємства "Обласний лікувально-оздоровчий реабілітаційний центр "Полісся" ОСОБА_3 обласної ради від 28.02.2013р.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Приписами ч.1 ст. 12 вищевказаного Закону визначено, що договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 3 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з ч.3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 1 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість з орендної плати за користування орендованим майном за період з 30.11.2013 по 13.10.2015, розмір якої складає 1632487,38 грн., пеню за несвоєчасно проведені розрахунки за період з 14.10.2015 по 29.02.2016 в сумі 272298,22 грн. та неустойка за несвоєчасне повернення майна з оренди за період з 14.10.2015 по 29.02.2015 в розмірі 895401,26 грн.

Досліджуючи правомірність заявлених позивачем вимог, суд встановив, що постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2016 у справі № 906/343/16 , яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2016 суд дійшов висновку, що зобов'язання за договором оренди цілісного майнового комплексу № 1 від 28.02.2013 припинилися з 19.11.2013, а зобов'язання із повернення отриманого майна за договором оренди цілісного майнового комплексу № 1 від 28.02.2013 припинені з 29.11.2013.

У вищезазначеній справі Рівненський апеляційний господарський суд встановив, що між ТОВ "ОСОБА_4 Компані" та КП «ОЛОРЦ «Полісся», на виконання рішення власника майна - ОСОБА_3 обласної ради №1045 від 19.11.2013, в період з 27.11.2013 по 29.11.2013 здійснено всі належні заходи з приймання-передачі майна та документів, що підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами:

- рішенням ОСОБА_3 обласної ради №1045 від 19.11.2013;

- актом приймання-передачі майна від 29.11.2013 (додаток №6 до договору оренди) та переліком майна що повертається (додаток №7 до договору), б/н та без дати, на яких містяться підписи повноважних представників (директорів) та печатки підприємств - позивача та КП «ОЛОРЦ «Полісся» та КП «Агенція з питань регіонального розвитку» ОСОБА_3 обласної ради;

- актом приймання-передачі між ТОВ «ОСОБА_4 Компані» та КП «Обласний лікувально-оздоровчий центр «Полісся», за яким ТОВ «ФДК» передає, а КП «ОЛОРЦ «Полісся» приймає перелічені в акті документи.

Також постановою РАГС від 22.09.2016 у справі № 906/343/16 встановлено, що підписані між позивачем та КП "ОЛОРЦ "Полісся" акт приймання-передачі документів (інвентаризаційної справи на будівлі, та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів) без номера та дати, акт приймання-передачі майна від 29.11.2013 та перелік майна, що повертається (без номера та дати) є належними доказами приймання-передачі документів та орендованого майна, оскільки останні містять підписи уповноважених представників та печатки підприємств. Відтак, зобов'язання (як правовідношення) із повернення отриманого майна за договором оренди цілісного майнового комплексу №1 від 28.02.2013 визнано такими, що припинені 29.11.2013.

Саме встановлені судом обставини щодо припинення договірних зобов'язань між сторонами стали підставою для перегляду рішення господарського суду Житомирської області від 25.08.2015 у справі № 906/1343/14 за нововиявленими обставинами.

В результаті перегляду справи № 906/1343/14 за нововиявленими обставинами судом прийнято нове рішення про відмову в задоволені позову.

Відповідно до ч.3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

За приписами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Оскільки суди у справах № 906/343/16 та № 906/1343/14 дійшли висновку про те, що зобов'язання за договором оренди цілісного майнового комплексу № 1 від 28.02.2013, укладеним між КП "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_3 обласної ради та ТОВ "ОСОБА_4 Компані" припинилися з 19.11.2013, а зобов'язання із повернення отриманого майна за договором оренди цілісного майнового комплексу № 1 від 28.02.2013 припинені з 29.11.2013, а позивач звертаючись до суду вказує на порушення відповідачем зобов'язань за договором оренди, починаючи з 30.11.2013, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду викладене вище, суд здійснивши оцінку фактичних даних у справі дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, відтак суд відмовляє в задоволені позову.

В порядку ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.12.17

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід)

4,5 - треті особи (рек. з повід.)