ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Справа № 915/1097/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2 дов. б/н від 17.10.2017;

представника відповідача в судове засідання не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантік Mерітайм»

(54038, м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, буд. 40)

до відповідача: Компанії «Салюта Шиппінг Лімітед» («Saluta Shipping Limited»)

(ОСОБА_3 i Heвіс, Чарльзтаун, ОСОБА_4,

поштова скринька 556 (Р.о. box 556, Main Street,

Charlestоwn, Nevis, St/Kitts & Nevis West Indies)

про: стягнення 105734,66 грн. боргу, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлантік Mерітайм» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в якій просить суд стягнути з Компанії «Салюта Шиппінг Лімітед» («Saluta Shipping Limited») 100819,82 грн. боргу нарахованого за надані послуги морського агентування та 4914,84 грн. - 3% річних нарахованих на суму основного боргу.

Позов обґрунтований ст.ст.42, 58, 116, 117, 118, 348 Кодексу торговельного мореплавства України, ст.ст.11, 16, 192, 525, 526, 530, 533, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.20, 193 Господарського кодексу України, ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Відповідно до вимог ст.124 ГПК України, підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно п.1 рекомендацій Вищого господарського суду України №04-06/159 від 09.11.2009 «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій», правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Загальні принципи регулювання правовідносин, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні встановлюються положеннями Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою), зокрема і питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, визначені Законом України «Про міжнародне приватне право».

Згідно зі ст.38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України.

Статтею 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Факт знаходження майна відповідача, а саме судна «Evgenia Z» (IMO 8955653), зареєстрованого під прапором Камбоджа, біля причалу ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» на території України підтверджується листом капітана Миколаївського морського порту ОСОБА_5 від 13.10.2017 (а.с. 64).

Таким чином, суд приходить до висновку, що дана справа підлягає розгляду Господарським судом Миколаївської області.

Відповідач в судове засідання 14.11.2017 та 12.12.2017 не зявився, причини неявки не повідомив, відзив по суті позовної заяви до суду не надав.

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

У відповідності до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Разом з позовом позивачем надана заява про забезпечення позову (а.с. 72) шляхом арешту судна «Evgenia Z» (IMO 8955653), зареєстрованого під прапором Камбоджа, власником якого є Компанія «Салюта Шиппінг Лімітед» («Saluta Shipping Limited»).

Заява обґрунтована неможливістю виконання рішення суду у даній справі у випадку задоволення позову, оскільки залишення єдиним належним відповідачу судном «Evgenia Z» (IMO 8955653) території України позбавить позивача в подальшому можливості виконання рішення суду.

Розглянувши та обговоривши вказану заяву у засіданні суду, суд відмовив у її задоволенні з огляду на недоведеність позивачем обставин, які можуть бути підставою для арешту судна у розумінні приписів ст.ст.66, 67 ГПК України та постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (із змінами та доповненнями).

В засіданні судовому засіданні 12.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач має морську вимогу до відповідача, яка виникла на підставі агентування судна «Evgenia Z» (IMO 8955653), зареєстрованого під прапором Камбоджа (далі - Судно).

Відповідач є власником судна про що свідчать Журнал безперервної реєстрації судна (Continuous Synopsis Record), Загальна декларація (General Declaration) та Витяг з електронної бази морських суден міжнародної інформаційної системи EQUASIS (а.с. 77-79).

18.06.2015 відповідач шляхом електронного листування номінував позивача агентом Судна на період здійснення ремонтних робіт Публічним акціонерним товариством «Чорноморський суднобудівний завод» (а.с.17).

Згідно з положеннями ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також юридичні факти.

До того ж, по прибуттю судна в порт 22.06.2015 між позивачем та капітаном судна було підписано двосторонню номінацію, яка підтверджує укладення в письмовій формі договору морського агентування (а.с.21). В номінації зазначено, що вартість послуг судновласник сплачує на підставі дисбурсментського рахунку.

За змістом ст.58 Кодексу торговельного мореплавства України, капітан судна внаслідок свого службового становища визнається представником судновласника і вантажовласника щодо дій, викликаних потребами судна, вантажу або плавання.

Відповідно до ст.239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Таким чином, дії капітана судна підтверджують укладення між сторонами договору морського агентування.

Відповідно до ст.116 Кодексу торговельного мореплавства у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов'язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства.

Згідно ст. 117 Кодексу торговельного мореплавства України, морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

Морський агент зобов'язаний здійснювати добросовісно свою діяльність відповідно до інтересів судновласника або іншого довірителя і звичайної практики морського агентування.

18.06.2015 позивачем було направлено відповідачеві проформу на сплату необхідних платежів для прибуття судна в порт (а.с.26-28).

Однак, незважаючи на чисельні звернення позивача, докази яких містяться в матеріалах справи (а.с.31-36), проформа не була оплачена відповідачем, що підтверджується довідкою ПАТ «Марфін Банк» №121/03 від 12.10.2017 (а.с.62).

Зважаючи на взяті на себе зобов'язання щодо супроводу заходження судна в порту, позивач оплатив необхідні витрати та обов'язкові платежі за власні кошти. Зокрема, позивачем було оплачено буксирування судна, лоцманське проведення судна, канальний збір, послуги СРРС, оформлення приходу судна, інформаційні послуги порту та інші витрати.

22.06.2015 судно було пришвартовано до причалу Публічного акціонерного товариства «Чорноморський суднобудівний завод».

Під час заходження та перебування судна в ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод», позивачем виконувались формальності та дії, пов'язані з прибуттям і перебуванням судна в порту, в тому числі оформлювались необхідні документи, замовлялись та оплачувались послуги, здійснювались інші платежі, пов'язані з прибуттям і перебуванням судна в порту. Факт надання послуг підтверджується, зокрема, лоцманськими квитанціями, приймально-здавальними актами, рахунками, платіжними дорученнями (а.с.45-60).

До того ж, між позивачем та капітаном судна було підписано та скріплено печатками Акт приймання-передачі послуг з агентування судна (а.с. 44), що свідчить про факт надання відповідних послуг та прийняття їх без заперечень уповноваженим представником відповідача. Жодних заперечень відповідача щодо якості наданих послуг або їх обсягу позивачеві не надходило.

Згідно ст.118 Кодексу торговельного мореплавства України, судновласник зобов'язаний надавати морському агенту кошти, достатні для здійснення його функцій, відшкодовувати морському агенту будь-які витрати, зроблені ним від їх імені або за їх згодою.

02.10.2015 позивачем було виставлено відповідачеві дисбурсментський рахунок №2015/43 на суму 3799,08 доларів США, в який було включено витрати на сплату послуг буксирів, формальностей щодо приходу судна, лоцманського проведення судна, інформаційних послуг, митних платежів, портових зборів, агентська винагорода (а.с.37-40). ОСОБА_4 оплати рахунку складає 3 (три) банківські дні з моменту його отримання.

Тобто, відповідач був зобов'язаний оплатити дисбурсментський рахунок №2015/43 до 08.10.2015.

На час подання позовної заяви, дисбурсменський рахунок відповідачем сплачений не був.

Позивач вживав заходи досудового врегулювання спору. З електронного листування вбачається, що позивач листами звертався до відповідача, пропонуючи мирним шляхом врегулювати спір, не бажаючи доводити справу до суду. Однак зазначені законні вимоги позивача були проігноровані.

Таким чином, 08.10.2015 у відповідача відбулося прострочення виконання грошового зобовязання перед позивачем за виставленим дисбурсментський рахунком №2015/43 на суму 3799,08 доларів США за надані послуги морського агентування.

Частина 17 статті 42 Кодексу торговельного мореплавства України передбачає, що морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов'язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв'язку з дисбурсменськими витратами, які здійснюються щодо судна капітаном, власником, фрахтувальником або агентом.

Аналізуючи норми ст.99 Конституції України, ст.ст.192, 533 Цивільного кодексу України суд приходить до висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобов'язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені cт.625 Цивільного кодексу України

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 р. у справі №6-79цс14.

Враховуючи, що за офіційним курсом Національного банку України встановленим на 17.10.2017 вартість одного долару США становила 26,537958 грн. (а.с.13), сума основного боргу відповідача за виставленим дисбурсментський рахунком №2015/43 за надані послуги морського агентування складає 100819,82 грн. (3799,08 доларів США х 26,537958).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у загальній сумі 4914,84 грн. нарахованих за період з 08.10.2015 по 17.10.2017 включно з врахуванням того, що за офіційним курсом Національного банку України встановленим на 08.10.2017 р. один долар США становив 21,270167 грн. (а.с. 14), а тому сума основного боргу, на яку нараховуються 3% річних, складає 80807,07 грн. (3799,08 доларів США х 21,270167).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем, вважає правомірним нарахування 3% річних у загальній сумі 4914,84 грн.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На день розгляду справи відповідач не надав суду доказів погашення рахунку №2015/43 на суму 3799,08 доларів США.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в сумі 100819,82 грн. та 3% річних в сумі 4914,84 грн. нарахованих на суму основного боргу обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 77, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Компанії «Салюта Шиппінг Лімітед» («Saluta Shipping Limited») (ОСОБА_3 i Heвіс, Чарльзтаун, ОСОБА_4, поштова скринька 556 (Р.о. box 556, Main Street, Charlestоwn, Nevis, St/Kitts & Nevis West Indies) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантік Mерітайм» (54038, м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, буд. 40; ) 100819,82 грн. основного боргу, 4914,84 грн. - 3 % річних та 1600,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 15.12.2017.

Суддя М.В. Мавродієва