ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Справа № 915/1167/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов.№44 від 15.08.2016

представник відповідача в судове засідання не зявився,

представник 3-ї особи в судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області, 54017, м.Миколаїв, вул.Чкалова, 20, а/с 34

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Південний магістр, 54056, АДРЕСА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 підприємство Суднобудівний завод ім. 61 Комунара, 54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 38

про: стягнення 10 035,17 грн.

встановив:

07.11.2017 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №07/1035 від 18.09.2017 в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Південний магістр заборгованості з орендної плати в розмірі 10 035,17 грн. з якої: 8 936,44 грн. основний борг, 830,64 грн. пеня, 268,09 грн. штраф.

Відповідач в судове засідання 12.12.2017 не зявився, причини неявки не повідомив, відзив по суті позовної заяви до суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №545 (а.с.32).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 підприємство Суднобудівний завод ім. 61 Комунара в судове засідання не зявилось, причини неявки не повідомило, вимоги ухвали суду від 09.11.2017 не виконало, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №548 (а.с.33).

Господарським судом враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача та 3-ї особи.

Згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

18 червня 2013 року між ОСОБА_2 підприємством Суднобудівний завод ім. 61 Комунара (далі орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Південний магістр (далі орендар) укладено договір №61/899 (далі Договір), у відповідності до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно павільйон П-749 (інв.№997), літ. М-1 (далі майно) площею 231,4 кв.м, що є частиною Бази відпочинку «Черноморка» ДП «Суднобудівний завод ім. 61 Комунара», згідно з планом розміщення орендованого приміщення (додаток 1 до Договору оренди), розміщене за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, Лагерна коса, 1, що перебуває на балансі орендодавця, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31 грудня 2012 року і становить за незалежною оцінкою 186 060,00 грн. без урахування ПДВ (п. 1.1 Договору).

У відповідності до п. 1.2 Договору, майно передається в оренду з метою розміщення кафе. Стан майна на момент укладення договору визначається в акті приймання передавання за узгодженим висновком орендодавця і орендаря (п. 1.3 Договору).

Згідно п. 2.2 Договору, передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до п. 3.1 Договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розділу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (травень 2013 року) 2 330,40 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.2 Договору).

Пунктом 3.3 Договору сторони визначили, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекс інфляції, розраховані ОСОБА_2 службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

У відповідності до п. 3.6 Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та орендодавця у співвідношенні 30% до 70% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 5.4 Договору, орендар зобовязується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та орендодавця (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується «призначення платежу» за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Пунктом 5.10 Договору сторони погодили, що орендар зобовязується щомісячно до 15 числа надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України). На вимогу орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

У відповідності до п. 10.1 Договору, цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 18 червня 2013 року до 17 травня 2016 року включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, за згодою сторін, Договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невідємною частиною Договору при обовязковій наявності дозволу субєкту, уповноваженого управляти обєктом оренди (п. 10.4 Договору).

Згідно п. 10.6 Договору, чинність цього Договору припиняється внаслідок:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- загибелі орендованого майна;

- достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського

суду;

- банкрутства орендаря;

- ліквідації орендаря та в інших випадках, прямо передбачених чинним

законодавством України.

Відповідно до акту приймання передачі в оренду нерухомого майна орендодавець згідно з Договором оренди нерухомого майна від 18.06.2013 №61/899 передає, а орендар приймає в користування нерухоме майно, що належить до державної власності - павільйон П-749 (інв. №997), літ.М-1 ,загальною площею 231,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: Миколаївська область ,Очаківський район, Лагерна коса, 1 (а.с.15).

ОСОБА_2 підприємство Суднобудівний завод ім. 61 Комунара в листі №36/697 від 27.09.2016 повідомило Регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області про те що, 17.05.2016 Договір оренди від 18.06.2013 №61/899 припинив свою дію, про що ТОВ «Південний магістр» було повідомлено та використовується ДП «Суднобудівний завод ім. 61 Комунара» (а.с.16).

Згідно п. 3.11 Договору, у разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та орендодавця.

Позивач у позовній заяві вказує, що відповідач неналежним чином виконував свої обовязки щодо сплати орендної плати за Договором до державного бюджету, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість з орендної плати за період з жовтня 2015 по травень 2016 року у розмірі 8 936,44 грн.

З метою отримання грошових коштів за Договором, позивач направив на адресу відповідача претензію №07/1206 від 17.11.2016 в якій просив відповідача сплатити заборгованість з орендної плати, що виникла за припиненим договором оренди від 18.06.2013 №61/899, пеню та штраф (а.с.19). Вказану претензію відповідач отримав 23.11.2016, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.20). Позивач відповіді на вказану претензію не отримував, відповідач заборгованість з орендної плати не сплатив, що зумовило позивача звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Частинами 1,6 ст. 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України обумовлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 8 936,44 грн. за період з жовтня 2015 року по травень 2016 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 3.7 Договору сторони встановили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та орендодавця у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с.18) нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за неналежне виконання договору оренди в загальному розмірі 830,64 грн. нараховану за період з 18.11.2015 по 17.05.2016.

Судом за допомогою програми «Законодавство» перевірений розрахунок пені за період з 18.11.2015 по 17.05.2016 та визначено що розмір пені який підлягає стягненню з відповідача становить 830,63 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 0,01 грн. (830,64 грн. 830,63 грн.) задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В силу приписів статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до підпункту 1 пункту 2 ст.258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з частиною третьою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідачем заяви про застосування строків позовної давності відповідно до ст. 267 ЦК України до суду надано не було.

Згідно п. 3.8 Договору, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованості за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

Так, позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача штраф за неналежне виконання договору оренди більше ніж три місяці у розмірі 3% від суми заборгованості, що складає 268,09 грн., розмір якого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобовязання по Договору оренди, щодо своєчасної сплати, відповідач у порушення приписів ст. 33 ГПК України суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Південний магістр (54056, АДРЕСА_1, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області (54017, м.Миколаїв, вул.Чкалова, 20, а/с 34, р/р 0006 в ГУ ДКСУ у Миколаївській області, МФО банку 826013, одержувач: УК у м.Миколаєві Центрального району 22080300, ) 8 936,44 грн. основного боргу, 830,63 грн. пені, 268,09 грн. штрафу та 1600,00 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 18.12.2017

Суддя Н.О. Семенчук