УХВАЛА

про відмову у роз'ясненні рішення

та виправленні описки

22.12.2017Справа № 910/4603/15-г

Колегія суддів господарського суду міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., суддів Морозова С.М.. Чебикіної С.О., розглянувши

заяву Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

про роз'яснення рішення та виправлення описки

у справі

за позовною заявою Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі

1. Київської міської державної адміністрації

2. Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

про стягнення 16 669 400,00 грн.

представники не викликались

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017 року до господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Київгаз" (далі - ПАТ "Київгаз") із заявою про виправлення помилки та роз'яснення рішення суду в даній справі.

У обґрунтування своєї заяви ПАТ "Київгаз" зазначає, що в тексті рішення суд неточно вказав спосіб розрахунку стягнутої з нього суми, що не дає можливості однозначно розуміти як виконувати судове рішення, у зв'язку з чим просив виправити описку та роз'яснити судове рішення.

15.12.2017 р. набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України. У відповідності до пункту 11 частини 1 Перехідних положень ГПК України у новій редакції заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 243 ГПК України (у новій редакції) питання про внесення виправлень вирішується протягом десяти днів після її надходження, без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 ГПК України (у новій редакції) суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

З урахуванням викладеного заява ПАТ "Київгаз" розглядається судом колегіально, тобто у порядку, у якому здійснювався розгляд справи, та без виклику сторін, як це передбачено новим господарсько-процесуальним законом, оскільки необхідності в цьому суд не вбачає.

Отже, вивчивши подану заяву, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 26.11.2015р. у даній справі, яке набрало законної сили, позов прокурора до ПАТ "Київгаз" було задоволено частково, стягнуто з ПАТ "Київгаз" на користь Київської міської державної адміністрації 15 733 600 грн. 00 коп. заборгованості та в дохід Державного бюджету України - 73 080 грн. 52 коп. судового збору, у решті позовних вимог відмовлено.

04.04.2016 р. на виконання вказаного рішення господарського суду міста Києва був виданий відповідний наказ № 910/4603/1-5-г. Проте, як свідчать матеріали справи, рішення суду відповідачем (боржником) залишилось не виконаним ні в добровільному, ні в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Звертаючись до суду із заявою, що розглядається, ПАТ "Київгаз" посилається на те, що в останньому абзаці аркушу 3 та в абзацах 7 і 12 аркушу 4 судового рішення суд неточно процитував рішення Київської міської громади від 25.11.2008 року № 937/937 «Про внесення змін до рішення Київради від 26.07.2007 р. № 161850 «Про деякі питання використання майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та перебуває у володінні та користуванні Відкритого акціонерного товариства "Київгаз"» (далі - рішення Київради), яким керувався суд при визначенні заборгованості відповідача зі сплати за користування майном територіальної громади м. Києва (газовими мережами) за договором від 21.04.2006 року. Так, у вказаних абзацах судом зазначено, що відповідач має здійснювати оплату за користування вказаним майном у розмірі 10% від чистого прибутку за попередній рік, але не менше 200 тисяч гривень, у той час, як у п. 2.2 рішення Київради вказано про щорічну сплату платежу, розмір якого дорівнює 10% від чистого прибутку Відкритого акціонерного товариства "Київгаз" за попередній бюджетний рік, але не менше 200 тисяч гривень за рік, за користування майном за договором володіння та користування майном від 21.04.2006 р.

Розглянувши такі доводи ПАТ "Київгаз", колегія суддів вважає, що у рішенні суду відсутні описки, на які вказує заявник, враховуючи наступне.

Із контексту рішення вцілому вбачається, що підставою для стягнення заборгованості з відповідача суд визначив договір володіння та користування майном територіальної громади м. Києва від 21.04.2006 р., укладеного між сторонами. Також у рішенні суд здійснив аналіз умов вказаного договору, зокрема щодо порядку розрахунків за користування указаним майном та розміру плати за таке користування, зазначивши п. 2.1.12 договору, за змістом якого розмір та порядок внесення користувачем плати за користування майном територіальної громади м. Києва встановлюється за згодою сторін з подальшим затвердженням узгодженого порядку розрахунків рішенням власника, від імені якого відповідно до умов цього договору виступає Київська міська рада.

Далі, суд послався на рішення Київради громади від 25.11.2008 року № 937/937 «Про внесення змін до рішення Київради від 26.07.2007 р. № 161850 «Про деякі питання використання майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та перебуває у володінні та користуванні Відкритого акціонерного товариства "Київгаз"», зацитувавши п. 2.2 цього рішення в частині визначення розміру щорічної плати за користування майном.

Таким чином, при визначенні заборгованості відповідача суд керувався саме п. 2.2 рішення Київради. Більш того, з рішення суду вбачається, що ВАТ "Київгаз", як сторона договору, було обізнане щодо встановлення та узгодження щорічної плати за користування товариством майном територіальної громади міста Києва у розмірі 10% від чистого прибутку ВАТ "Київгаз" за попередній бюджетний рік, але не менше 200 тисяч грн. за вказаним договором, про що свідчили належні по справі докази, у тому числі, листи користувача майном (заявника) про те, що він підтверджує свій обов'язок стосовно щорічної плати за користування майном територіальної громади міста Києва у розмірі 10% від чистого прибутку за попередній рік, але не менше 200 тисяч грн., про що зазначено, зокрема, у листі відповідача № 1722/09-1 від 23.05.2012 р. на ім'я голови Київської міської державної адміністрації.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що в судовому рішенні від 26.11.2015 р. розмір плати був визначений на підставі п. 2.1.12 договору володіння та користування майном територіальної громади м. Києва від 21.04.2006 р., а також п. 2.2 рішення Київради, що вказує на відсутність описок, про які зазначає ПАТ "Київгаз". У той же час, колегія суддів вважає, що заявник виокремлює з контексту судового рішення певні висновки суду під час правової оцінки доказів у справі, що не містять дослівного цитування п. 2.2 рішення Київради, та намагається їх тлумачити на власний розсуд. Вказане свідчить про безпідставність поданої заяви в частині виправлення описок.

Також заявник просив роз'яснити йому вищевказане рішення суду, оскільки внаслідок допущених у ньому описок незрозуміло, чи йде мова в рішенні про спосіб визначення розміру плати за користування майном чи спосіб визначення джерела коштів.

Відповідно до ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Щодо цієї частини вимог заявника колегія суддів зазначає, що з огляду на зроблені вище висновки суду про відсутність описок, суд вважає, що судовим рішенням було чітко і ясно встановлено порядок визначення розміру плати за користування відповідачем майном територіальної громади м. Києва відповідно до п. 2.2 рішення Київради, а саме - щорічної сплати платежу, розмір якого дорівнює 10% від чистого прибутку Відкритого акціонерного товариства "Київгаз" за попередній бюджетний рік, але не менше 200 тисяч гривень за рік, за користування майном за договором володіння та користування майном від 21.04.2006 р.

Як вже зазначалось, задовольняючи позов прокурора, суд повністю виклав мотиви прийнятого рішення, з яких він виходив, та це рішення не викликає будь-яких складнощів у його розумінні. При цьому з матеріалів справи вбачається, що користувач (заявник) був обізнаний зі способом визначення плати за користування майном за договором.

За таких обставин суд вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 26.11.2015 р. у даній справі є зрозумілим та не потребує роз'яснення. При цьому вказане судове рішення набрало законної сили, є обов'язковим для осіб, які беруть участь у справі, а також для всіх органів, посадових і службових осіб та підлягає виконанню на всій території України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 243, 245 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Київгаз" про виправлення помилки та роз'яснення рішення суду.

Дана ухвала, постановлена без повідомлення (виклику) учасників справи, може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її складення до Київського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя Головіна К.І.

Судді Морозов С.М.

Чебикіна С.О.