ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2017 Справа № 904/9258/17

За позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району, м. Дніпро

про стягнення 85 610 грн. 56 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. № 10/4-27 від 23.05.2017;

від відповідача: ОСОБА_1, ФОП;

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованість в сумі 85 610 грн. 56 коп., з яких: 76 820 грн. 02 коп. - заборгованість з орендної плати за період з 01.02.2012 по 30.09.2017, 8 790 грн. 54 коп. - пеня, відповідно до умов договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 05.07.2010 № 135-УВК/10, в редакції додаткових угод.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Справа розглядається за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району.

Ухвалою господарського суду від 30.10.2017 порушено провадження у справі та призначений її розгляд у судовому засіданні 23.11.2017.

23.11.2017 на адресу господарського суду надійшов відзив третьої особи від 23.11.2017, в якому КВ ЖРЕП Індустріального району зазначило, що 11.08.2014 обєкт оренди за спірним договором було звільнено відповідачем, що підтверджується актом приймання-передачі комунального нерухомого майна від 11.08.2014. В подальшому на конкурсних засадах вказане нежитлове приміщення передано в оренду іншому орендарю, про що укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 13.11.2014 № 352-ДКП/14. Заборгованість відповідача перед КВ ЖРЕП Індустріального району відсутня.

23.11.2017 на адресу господарського суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи уточненого розрахунку заборгованості відповідача з орендної плати за період з 01.02.2012 по 11.08.2014 на суму 14 454 грн. 10 коп. та пені на суму 1 824 грн. 38 коп.

28.11.2017 позивач надав до суду письмові пояснення щодо розрахунку заборгованості за договором оренди, згідно яких заборгованість відповідача з орендної плати до міського бюджету за період 05.07.2010 по 11.08.2014 складає 14 784 грн. 78 коп.

Господарський суд зазначає, що в порядку ст.. 22 ГПК України заяв про зменшення позовних вимог, про зміну предмету позову позивачем до господарського суду надано не було, у звязку із чим суд розглядає позовні вимоги у заявленому розмірі.

13.12.2017 на адресу господарського суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву від 12.12.2017, в якому ФОП ОСОБА_1 зазначив, що з 11.08.2014 не користується обєктом оренди та передав спірне нежитлове приміщення КВ ЖРЕП Індустріального району, про що свідчить акт приймання-передачі комунального нерухомого майна від 11.08.2014. Крім того, відповідач у відзиві заявив про пропущення позивачем строку загальної та спеціальної позовної даності за вимогами про стягнення заборгованості з орендної плати та пені, у звязку із чим просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

13.12.2017 на адресу суду надійшла заява третьої особи про розгляд справи за відсутності представника КВ ЖРЕП Індустріального району.

У судове засідання 14.12.2017 представник третьої особи не зявився.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2010 між управлінням комунальної власності Дніпропетровської міської ради (правонаступником якого є позивач) (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 135-УКВ/10 (надалі - Договір оренди), відповідно до умов п. 1.1. якого, з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.07р. № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - нежитлові приміщення (надалі - об'єкт оренди) загальною площею 73,90 кв.м, розміщені за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Газети „Правда, б. 68 у напівпідвалі 5-ти поверхового будинку, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 248 787 грн. без ПДВ, що перебувають на балансі КВ ЖРЕП Індустріального району, для використання під розміщення субєкту господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення (майстерні з ремонту електропобутових товарів та побутової техніки). Використання об'єкту оренди не за цільовим призначенням забороняється.

Відповідно до п. 2.1. Договору оренди, передача нерухомого комунального майна в оренду не тягне за собою виникнення у відповідача права власності на цей об'єкт оренди.

Згідно з п. 2.2. Договору оренди, відповідач вступає у строкове платне користування об'єктом оренди з дати підписання сторонами цього договору та акту приймання - передачі об'єкта оренди.

Пунктом 3.1. Договору оренди передбачено, що розрахунок орендної плати здійснюється за Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна, затвердженої міською радою, при цьому орендна ставка за використання комунального нерухомого майна, встановлена згідно з Протоколом № 22/10 від 29.06.10р. засідання комісії з проведення конкурсів на право оренди об'єктів нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста.

Відповідно до пункту 3.2 Договору оренди розмір орендної плати згідно розрахунку орендної плати, що є невідємною частиною цього договору, становить 1030,40 грн. без ПДВ, ( базова за травень місяць 2010 рік). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується відповідачем на рахунок балансоутримувача. Орендна плата за перший місяць оренди коригується на індекс інфляції, починаючи з червня місяця 2010 року. У платіжному дорученні обов'язково зазначити, номер договору оренди, дату укладання та назву орендаря.

Згідно пункту 3.3 Договору оренди за користування обєктом оренди, орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує: 50% від загальної суми орендної плати до загального фонду міського Державного казначейства за місцем реєстрації орендаря, як платника податків і зборів в районних податкових інспекціях м. Дніпропетровська відповідно з кодом бюджетної класифікації 22080401 у розмірі 515,20грн. та 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 515,20грн. на рахунок балансоутримувача обєкта оренди.

Орендна плата сплачується відповідачем щомісяця у термін не пізніше 15 числа, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності відповідача. Орендна плата сплачується відповідачем за весь час фактичного використання об'єкта оренди до дати підписання акта приймання - передачі об'єкта оренди, включно. (п. 3.5. Договору оренди)

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням штрафних санкцій, у співвідношенні, визначеному п.3.3. цього договору (п. 3.8. Договору оренди).

Пунктом 5.2. Договору оренди передбачено, що відповідач зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об'єкта оренди до дати підписання акта приймання - передачі об'єкта оренди, включно.

Відповідно до п. 9.1. Договору оренди, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з умовами цього договору та чинним законодавством України.

Згідно з п. 9.2. Договору оренди, за несвоєчасну сплату суми орендної плати відповідач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу у співвідношенні, визначеному у п.3.3. цього договору.

За умовами п. 10.2 Договору оренди після закінчення терміну договору оренди відповідач, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на переукладання договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий строк встановлюється за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право відповідача на переукладання договору припиняється.

Пунктом 10.3. Договору оренди передбачено, що у разі відсутності протягом одного місяця заяви від відповідача про переукладання договору оренди на новий термін після отримання листа від позивача про закінчення терміну дії договору, договір оренди вважається припиненим з наслідками, передбаченими п. 5.5. цього договору.

Цей Договір діє з 05.07.2010 до 21.06.2013 включно (п. 10.1. Договору).

На виконання умов п. 2.2. Договору 05.07.2010 сторони уклали та підписали акт приймання - передачі, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв об'єкт оренди в комплекті та у стані, що відповідають істотним умовам договору, площею 73,90кв.м, що знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Індустріального району.

Додатковою угодою № 1 від 05.07.2010 договір оренди № 135-УКВ/10 було доповнено пунктом 3.2.1. Орендна плата, визначена пунктом 3.2 цього договору в період до 01.01.2011р. сплачується орендарем в обсязі 45 відсотків встановленого розміру. З 01.01.2011р. орендна плата сплачується орендарем у повному обсязі відповідно до умов договору оренди.

Додатковою угодою № 2 від 20.02.2012 сторони внесли частково зміни в п. 1.1 Розділу 1 договору №135-УКВ/10, а саме: слова для розміщення субєкту господарювання, який здійснює побутове обслуговування населення (майстерні з ремонту електропобутових товарів та побутової техніки) змінили на слова під розміщення компютерного клубу 31,7 кв.м., під розміщення субєкту господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення (майстерня з ремонту електропобутових товарів та побутової техніки 42,2кв.м.).

Розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невідємною частиною цього договору, становить 1623, 08 грн. без ПДВ (базова за січень місяць 2012 рік).

За користування обєктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує: 50% від загальної суми орендної плати до загального фонду міського бюджету м. Дніпропетровська на розрахункові рахунки, які відкриті управлінням Державного казначейства за місцем реєстрації орендаря, як платника податків та зборів, в районних інспекціях м. Дніпропетровська відповідно з кодом бюджетної класифікації 22080401 у розмірі 811,54грн. та 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 811,54грн. на рахунок балансоутримувача обєкта оренди.

Також сторони встановили, що зміни до договору оренди, внесені цією додатковою угодою набувають чинності з моменту підписання цієї додаткової угоди і діють на майбутнє.

Як зазначає позивач у позовній заяві, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором оренди, відповідач не сплачував орендну плату з лютого 2012р. по вересень 2017 у встановленому обсязі до міського бюджету, у звязку з чим залишилась неоплаченою відповідачем заборгованість по орендній платі у розмірі 76 820 грн. 02 коп., що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до розрахунку позивача сума пені, нарахованої на підставі п. 9.2 Договору оренди, за період з 24.04.2017 по 23.10.2017. складає 8 790 грн. 54 коп.

Доказів погашення зазначеної заборгованості відповідач на час розгляду справи суду не надав.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата з урахуванням її індексації є однією з істотних умов договору оренди.

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За вимогами ч.3 ст. 762 Цивільного кодексу України договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд (індексацію) розміру плати за користування майном.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який регулює спірні відносини, орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. При цьому згідно ч.1 ст.19 цього Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, з 11.08.2014 обєкт оренди (нежитлові приміщення загальною площею 73,90 кв.м, розміщені за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Газети „Правда, б. 68 у напівпідвалі 5-ти поверхового будинку) не використовується орендарем та повернути балансоутримувачу - Комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству Індустріального району за актом приймання-передачі комунального нерухомого майна від 11.08.2014. Вказаним окрім передачі нежитлових приміщень з оренди також посвідчено факт відсутності заборгованості з орендної плати перед балансоутримувачем (а.с. 35).

За вказаних обставин, нарахування позивачем орендної плати з 12.08.2014 є безпідставним.

Згідно наданого позивачем для долучення до матеріалів справи розрахунку, заборгованість ФОП ОСОБА_1 з орендної плати до міського бюджету за період з 01.02.2012 по 11.08.2014 складає 14 454 грн. 10 коп. (а.с. 41-42).

За розрахунком позивача, наданим до пояснень щодо розрахунку заборгованості за договором оренди № 135-УКВ/10 від 05.07.2010, заборгованість ФОП ОСОБА_1 з орендної плати до міського бюджету за період з 05.07.2010 по 11.08.2014 складає 14 784 грн. 78 коп. (а.с. 41-42).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до розрахунку позивача сума пені, нарахованої на підставі п. 9.2 Договору оренди, за період з 24.04.2017 по 23.10.2017, складає 8 790 грн. 54 коп. З розрахунку вбачається, що в межах визначених періодів позивачем нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму заборгованості, що існувала на час проведення розрахунку, тобто на суму заборгованості, що існувала станом на березень 2017 року та збільшувалась з урахуванням щомісячних нарахувань орендної плати.

Згідно надано позивачем для долучення до матеріалів справи розрахунку пені, нарахованої на підставі п. 9.2 Договору оренди, за період з 24.04.2017 по 23.10.2017, розмір пені складає 1 824 грн. 38 коп. З розрахунку вбачається, що в межах визначених періодів нарахування позивачем нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму заборгованості, що існувала на час проведення розрахунку, тобто на суму заборгованості станом на 11.08.2014.

За приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд зазначає, що з урахуванням встановлених обставин справи, позовні вимоги Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради про стягнення з відповідача орендної плати за період з 11.08.2014 по 30.09.2017 та пені, нарахованої позивачем за порушення орендарем зобовязань за вказаний період є безпідставними, не підтвердженими належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, розрахунок пені позивачем виконаний із порушенням приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Щодо решти вимог позивача, а саме про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з 01.02.2012 по 11.08.2014 та пені за порушення орендарем зобовязань за вказаний період, суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи відповідачем поданий відзив від 12.12.2017, в якому відповідач, зокрема, заявив про пропущення позивачем строку загальної та спеціальної позовної даності за вимогами про стягнення заборгованості з орендної плати до 11.08.2014 та пені.

Відповідно до ст.. 223 Господарського кодексу України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовується загальні та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлені цим Кодексом.

Отже, до майново-господарських зобов'язань, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь іншої сторони або утриматися від певної дії) має застосовуватися позовна давність, строки якої визначені Цивільним кодексом України.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч. 1 ст. 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Враховуючи положення договору та норм Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про пропущення позивачем трирічного строку позовної давності за вимогами по сплаті орендної плати за період з лютого 2012 року по 11.08.2014, а також строку спеціальної позовної давності в один рік за вимогами про стягнення пені за порушення відповідачем зобовязань у вказаному періоді, оскільки позивач звернувся із даною позовною заявою до господарського суду 27.10.2017, що підтверджується відбитком штемпеля канцелярії суду на першій сторінці позову.

Статтею 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За приписами ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Проте позивач із заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності до суду не звертався, доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску до суду не надав.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені приписи законодавства та подану відповідачем заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з 01.02.2012 по 11.08.2014 та пені за порушення орендарем зобовязань за вказаний період задоволенню не підлягають.

Відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя ОСОБА_4

Повне рішення складено 19.12.2017