КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. Справа№ 910/2489/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: 1) Горбатенко Н.П. за дов. № б/н від 31.01.2017р.

2) Горбатенко Н.П. за дов. № б/н від 31.01.2017р.

3) Горбатенко Н.П. за дов. № б/н від 31.01.2017р.

від відповідача: 1) Павленко Г.С. за дов. № б/н від 04.12.2017р.

Чорний А.М. за дов. № б/н від 24.02.2017р.

2) Стажевська Н.О. за дов. № 53 від 29.11.2017р.

3) Шульженко І.В. угода № 17/07-07-1 від 28.08.2017р.

від третьої особи: не з»явились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросвєт",

Integrity Logistic LTD./Інтегріті Логістік ЛТД та Публічного

акціонерного товариства "ОТП Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2017р.

у справі № 910/2489/17 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тес-Авто"

2. Приватного підприємства Фірма "Тес"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тес-Термінал"

до

1. Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросвєт"

3. Integrity Logistic LTD./Інтегріті Логістік ЛТД

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні другого відповідача

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального

округу Побединська Вікторія Олександрівна

про зобов'язання вчинити дії

Постанова приймається 07.12.2017р. у зв»язку з оголошенням в судовому засіданні 05.12.2017р. перерви відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕС-АВТО", Приватне підприємство Фірма "ТЕС", Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕС-ТЕРМІНАЛ" звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСВЄТ" та INTEGRITY LOGISTIC LTD./ ІНТЕГРІТІ ЛОГІСТІК ЛТД про:

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 2 від 26.06.2015р. укладений між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ЄВРОСВЄТ";

- визнання недійсними похідних договорів - від 23.09.2015р. про передачу прав на заставлене майно укладений між ПАТ "ОТП БАНК" та ТОВ "ЄВРОСВЄТ" (зареєстровано в реєстрі № 291, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською Вікторією Олександрівною); договір цесії № 1 від 14.09.2015р., договір про уступку права вимоги за договорами застави, іпотеки та поруки від 25.09.2015 року, укладеними між ТОВ "ЄВРОСВЄТ" та INTEGRITY LOGISTIC LTD./ ІНТЕГРІТІ ЛОГІСТІК ЛТД (зареєстровано в реєстрі № 303, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською Вікторією Олександрівною).

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що договір про відступлення права вимоги № 2 від 26.06.2015р. за своїм змістом є договором факторингу, при вчиненні якого не було дотримано вимоги законодавства відносно суб'єктного складу , ТОВ "ЄВРОСВЄТ" не є фінансовою установою. У зв'язку з чим похідні договори від 23.09.2015р. про передачу прав на заставлене майно укладений між ПАТ "ОТП БАНК" та ТОВ "ЄВРОСВЄТ" (зареєстровано в реєстрі № 291, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською Вікторією Олександрівною); договір цесії № 1 від 14.09.2015р., договір про уступку права вимоги за договорами застави, іпотеки та поруки від 25.09.2015 року, укладеними між ТОВ "ЄВРОСВЄТ" та INTEGRITY LOGISTIC LTD./ ІНТЕГРІТІ ЛОГІСТІК ЛТД (зареєстровано в реєстрі № 303, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською Вікторією Олександрівною) також мають бути визнані недійсними.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2017р. у справі № 910/2489/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕС-АВТО", Приватного підприємства Фірма "ТЕС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕС-ТЕРМІНАЛ" задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги № 2 від 26.06.2015 р. укладений між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ЄВРОСВЄТ". Визнано недійсними похідні договори: від 23.09.2015 року про передачу прав на заставлене майно укладений між ПАТ "ОТП БАНК" та ТОВ "ЄВРОСВЄТ" (зареєстровано в реєстрі № 291, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською Вікторією Олександрівною); договір цесії № 1 від 14.09.2015р.; договір про уступку права вимоги за договорами застави, іпотеки та поруки від 25.09.2015р., укладеними між ТОВ "ЄВРОСВЄТ" та INTEGRITY LOGISTIC LTD./ ІНТЕГРІТІ ЛОГІСТІК ЛТД (зареєстровано в реєстрі № 303, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською Вікторією Олександрівною). Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕС-АВТО" витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 400, 00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСВЄТ" на користь Приватного підприємства Фірма "ТЕС" витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 400, 00 грн. Стягнуто з INTEGRITY LOGISTIC LTD./ ІНТЕГРІТІ ЛОГІСТІК ЛТД на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕС-ТЕРМІНАЛ" витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 400, 00 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Integrity Logistic LTD./Інтегріті Логістік ЛТД звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2017р. у справі № 910/2489/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017р. апеляційну скаргу Integrity Logistic LTD./Інтегріті Логістік ЛТД було прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 05.12.2017р.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євросвєт» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2017р. у справі № 910/2489/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме: визнати недійсним договір № 1 від 14.09.2015р., договір про уступку права вимоги за договорами застави, іпотеки та поруки від 25.09.2015р. укладеними між ТОВ «Євросвєт» та Integrity Logistic LTD./Інтегріті Логістік ЛТД (зареєстровано в реєстрі № 303, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В.О.), а в частині визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 2 від 26.06.2015р. укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Євросвєт»; визнання недійсним похідних договорів від 23.09.2015р. про передачу прав на заставлене майно укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Євросвєт» зареєстровано в реєстрі № 291, приватним натаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В.О. - відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2017р. апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Євросвєт» було прийнято до провадження. Об`єднано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросвєт" в одне провадження з апеляційною скаргою Integrity Logistic LTD./Інтегріті Логістік ЛТД. Розгляд апеляційної скарги призначено на 05.12.2017р.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2017р. у справі № 910/2489/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 2 від 26.06.2015р. укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Євросвєт». Відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними похідних договорів: від 23.09.2015р. про передачу прав на заставне майно укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Євросвєт» (зареєстровано в реєстрі № 291, приватним натаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В.О.); договір цесії № 1 від 14.09.2015р.; договір про уступку права вимоги за договорами застави, іпотеки та поруки від 25.09.2015р., укладеними між ТОВ «Євросвєт» та Integrity Logistic LTD./Інтегріті Логістік ЛТД (зареєстровано в реєстрі № 303, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В.О.).

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2017р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» прийнято до провадження. Об`єднано апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросвєт" та апеляційну скаргу Integrity Logistic LTD./Інтегріті Логістік ЛТД в одне провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 05.12.2017р.

10.11.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника Integrity Logistic LTD./Інтегріті Логістік ЛТД надійшли заяви до апеляційної скарги.

01.12.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2017р. залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

04.12.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника Integrity Logistic LTD./Інтегріті Логістік ЛТД надійшли додаткові письмові пояснення.

05.12.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника ПАТ «ОТП Банк» надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.

05.12.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника Integrity Logistic LTD./Інтегріті Логістік ЛТД надійшли додаткові письмові пояснення.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 05.12.2017р. було оголошено перерву до 07.12.2017р.

07.12.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання в якому просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2017р. у справі № 910/2489/17 залишити без змін, а апеляційні скарги відповідачів без задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника третьої особи.

Представник позивача -1,2,3 в судовому засіданні проти апеляційних скарг заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Представники відповідача - 1,2,3 в судовому засіданні апеляційні скарги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

23.06.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕС- АВТО" (далі за текстом "позивач-1"), Приватним підприємством Фірма "ТЕС" (далі за текстом "позивач-2"), Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕС-ТЕРМІНАЛ" (далі за текстом "позивач-3") з однієї сторони та Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" (далі за текстом "відповідач-1") був укладений договір про надання банківських послуг № CR 11-158/Goo-2 (далі за текстом "договір про надання банківських послуг"), відповідно до умов якого було надано кредит у формі поновлюваної кредитної лінії. В якості забезпечення по кредитному договору ПАТ "ОТП Банк" було передано в іпотеку нерухоме майно відповідно до договорів забезпечення. Згодом, через складний фінансовий стан у Позивачів виникла заборгованість перед Відповідачем -1.

Для вирішення проблеми погашення заборгованості, позивачами велись переговори з ПАТ "ОТП Банк", про що свідчать листи банку від 11.09.2015 р. №73-66/3821, від 14.09.2015 р. №73-66-66/3830, від 16.09.2015 р. №73-66/3851, від 16.09.2015 р. №73-66/3854.

Як зазначають позивачі, в цих листах Банк не повідомив про вже здійснену уступку ще в червні 2015 року. Тільки 25.09.2015 р. ( з листа ПАТ " ОТП Банк) позивачам стало відомо, що права кредитора за укладеними між Позивачами та ПАТ "ОТП Банк" договорами, в тому числі за договорами забезпечення ( додаток №1 до договору) були відступлені на користь ТОВ "ЄВРОСВЄТ" ( відповідач-2).

Так, 26 червня 2015 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ЄВРОСВЄТ" (далі за текстом "відповідач-2") був укладений договір про відступлення прав вимоги № 2 та " 23" вересня 2015 р. договір про передачу прав на заставлене майно ( зареєстровано в реєстрі №291, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською Вікторією Олександрівною).

14.09.2015р. відповідач-2 передав вимоги за кредитними договорами ( а саме за договором про надання банківських послуг") ІНТЕРГРІТІ ЛОГІСТІК ЛТД ( далі за текстом "відповідач-3") за договором цесії №1.

25.09.2015р. між відповідачем-2 та відповідачем-3 був укладений договір про уступку права вимоги за договорами забезпечення (зареєстровано в реєстрі № 303, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською Вікторією Олександрівною).

На думку позивачів спір виник у зв'язку з тим, що договір про відступлення прав вимоги № 2 від 26.06.2015р. укладений між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ЄВРОСВЄТ" є таким, що не відповідає чинному законодавству та повинен бути визнаний недійсним та, як наслідок, повинні бути визнані недійними: договір від 23.09.2015р. про передачу прав на заставлене майно укладений між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ЄВРОСВЄТ", договір цесії № 1 від 14.09.2015р. та договір про уступку права вимоги за договорами застави, іпотеки та поруки від 25.09.2015р. укладеними між ТОВ "ЄВРОСВЄТ" та ИНТЕГРИТИ ЛОГИСТИК ЛТД, оскільки ці договори є похідними від основного.

Згідно з статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Заперечуючи проти доводів позивачів, перший, другий та третій відповідачі зазначили наступні доводи:

1) Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк":

- умовами оспорюваного договору цесії не встановлено будь-якого винятку із загального правила, визначеного ст. 516 ЦК України, а отже, заміна кредитора у зобов'язанні не передбачає згоди боржника, при цьому, п. 10 договору цесії передбачено, що новий кредитор зобов'язаний не пізніше ніж на 5 (п'ятий) банківський день, що слідує за днем передачі права вимоги, письмово повідомити клієнта та/або третю/їх особу (іб), із якими укладені документи забезпечення, про відступлення банком права вимоги новому кредитору;

- повідомлення боржника про відступлення права вимоги встановлює правовий зв'язок між новим кредитором та боржником, оскільки тягар повідомлення боржника про уступку прав вимоги лежить на новому кредиторові, та саме останній є особою, яка заінтересована у такому повідомленні;

- предметом оскаржуваного договору цесії була передача відповідачу-2 лише права вимоги, а не всіх прав та/або обов'язків первісного кредитора, що відповідно підтверджує відсутність необхідності в отриманні ліцензії на здійсненні фінансових операцій по видачі фінансових кредитів;

-з аналізу умов договору цесії та обставин справи вбачається, що при його укладенні сторони керувалися приписами цивільного законодавства, а саме приписами ст.ст. 512, 513, 514ЦК України, з урахуванням чого спірний договір є договором відступлення права вимоги та не має на меті фінансування банку з боку відповідача-2, а відтак не є договором факторингу, що зумовлює відсутність передбачених статтями 203, 2015 ЦК України підстав для визнання договору цесії недійсним.

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСВЄТ":

- сторонами договору відступлення права вимоги № 2 від 26.06.2015 року є банк та новий кредитор, договір відступлення права вимоги укладений у такій саме формі, як і договір про надання банківських послуг від 23.06.2011 року;

- до нового кредитора на момент укладення договору відступлення права вимоги від 26.06.2015 року перейшли права банку у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а зобов'язання за відповідним договором виконані у повному обсязі;

- договір цесії № 1 від 14.09.2015 року за своєю правовою суттю має ознаки договору факторингу та не міг бути укладений між його сторонами;

- INTEGRITY LOGISTIC LTD./ ІНТЕГРІТІ ЛОГІСТІК ЛТД не виконало пункт 2.2. оскаржуваного договору та доповнення до додатку № 2 від 14.09.2015 року, яке є невідємною частиною договору.

3) INTEGRITY LOGISTIC LTD./ ІНТЕГРІТІ ЛОГІСТІК ЛТД підтримало повністю доводи ПАТ "ОТП Банк", але заперечувало проти пояснень ТОВ "ЄВРОСВЄТ"

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 513 ЦК України правочин, щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

У ст. 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відступлення права вимоги (уступка вимоги - цесія) являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора (цедента) новому кредиторові (цесіонарію). Цесія - це факт заміни особи у зобов'язанні, що виникає в силу укладення відповідного договору купівлі-продажу, міни чи дарування прав, що випливають із зобов'язання. Так. договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов'язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги, і чинний Цивільний кодекс України такого не забороняє.

Нормами Цивільного кодексу України не встановлено заборони щодо оплатності договору цесії, сторони самі визначають оплатний він чи безоплатний. Якщо договір цесії є оплатним, то до нього застосовуються положення про договір купівлі-продажу а якщо - безоплатний, то - застосовуються положення про договір дарування.

Уступка права вимоги стосується виключно заміни сторони (кредитора) у зобов'язанні, не впливає на зміст самого зобов'язання і заміна сторони у зобов'язанні ніяким чином не порушує права та інтереси боржника.

Поняття договору факторингу визначено у частині першій статті 1077 ЦК України, відповідно до якої за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Стосовно фактора законодавець зазначає, що цією стороною договору факторингу може бути банк та інша організація, яка може здійснювати банківські операції. Клієнтом у факторингових операціях є, як правило, комерційні юридичні особи, а також фізичні особи-підприємці.

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Таким чином, договір факторингу передбачає, передусім, обов'язковість платності за відступлення права грошової вимоги, та мету отримання додаткового доходу. Ціна договору є істотною умовою договору факторингу.

Отже, назвати договором факторингу можна лише той договір, який відповідає сукупності наведених нижче умов, а саме: предметом договору є відступлення грошової вимоги; фактор передає або зобов'язується передати в розпорядження іншої сторони грошові кошти; відступлення здійснюється за плату; окрім плати, договір факторингу повинен мати на увазі отримання фактором додаткового доходу в тому чи іншому вигляді.

Аналогічні положення закріплено і у спірному договорі відступлення права вимоги № 2 від 26.06.2015 р., за яким банк відступає новому кредитору права вимоги (належні банку права вимоги до клієнта або третьої (іх) особи (іб) із якими укладені договори забезпечення, щодо виконання боргових зобов'язань за договором та/або документами забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення договору цесії), а новий кредитор приймає права вимоги та зобов'язується належним чином виконувати усі зобов'язання, що встановлені в договорі цесії, в тому числі своєчасно і в повному обсязі здійснювати сплату вартості прав вимоги.

Разом з тим, щодо суб'єктного складу таких правовідносин ч.3 ст. 1079 ЦК Кодексу України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закон) встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону факторинг є фінансовою послугою.

У ст. 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов'язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. Тобто, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ.

Договір про відступлення права вимоги № 2 від 26.06.2015 р. містить ознаки договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), оскільки за умовами спірного правочину відбулось фінансування однією особою іншої особи, шляхом купівлі права вимоги цієї особи до третьої особи (боржника), тоді як ТОВ "ЄВРОСВЄТ" не є фінансовою установою у розумінні Закону, яка може надавати фінансові послуги у формі факторингу (не має відповідної ліцензії, відсутнє в Державному реєстрі фінансових установ), а відтак, останнє не може бути кредитором у вказаних вище зобов'язаннях.

Отже, договір про відступлення права вимоги № 2 від 26.06.2015р. за своїм змістом є факторингом, при вчинення якого не було дотримано вимог законодавства відносно суб'єктного складу.

Оскільки, договір про відступлення права вимоги № 2 від 26.06.2015р. не відповідає вимогам законодавства України, то ТОВ "ЄВРОСВЄТ" не набуло прав і обов'язків як нового кредитора, так і іпотекодержателя за кредитними та іпотечними договорами, а тому, з огляду на вказані обставини, мають бути визнані недійсними також і похідні договори: договір від 23.09.2015р. про передачу прав на заставлене майно укладений між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ЄВРОСВЄТ"; договір цесії № 1 від 14.09.2015р.; договір про уступку права вимоги за договорами застави, іпотеки та поруки від 25.09.2015 року укладений між ТОВ "ЄВРОСВЄТ" та INTEGRITY LOGISTIC LTD./ ІНТЕГРІТІ ЛОГІСТІК ЛТД.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2017р. у справі № 910/2489/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросвєт", Integrity Logistic LTD./Інтегріті Логістік ЛТД та Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2017р. у справі № 910/2489/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/2489/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець