ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2017 р. Справа № 914/4134/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Кордюк Г.Т.

Плотніцький Б.Д.

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", №14/5-1369в від 17.11.2017 року

на ухвалу господарського суду Львівської області від 01.11.2017 року, суддя Запотічняк О.Д.

за заявою: Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго", м.Львів, про визнання наказу від 13.05.2016 р. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 2 510 038, 68 грн. - пені, 257 586, 72 - 3% річних, 5 783 133, 59 грн. - збитків внаслідок інфляції, 853 830, 64 грн. - штрафу

у справі № 914/4134/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ,

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго", м.Львів,

про: стягнення заборгованості в сумі 37 995 060,47грн.

за участю представників:

від позивача (скаржника) - Конопліцький І.В. - представник (довіреність №14-75 від 14.04.2017р.)

від відповідача - Бекерська О.І. - представник (довіреність б/н від 20.09.2016р.)

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Львівської області від 01.11.2017 року в справі №914/4134/15 заяву Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в справі №914/4134/15 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Львівської області від 13.05.2016 р. у справі №914/1307/15 про стягнення з Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в частині, стягнення 2 510 038, 68 грн. - пені, 257 586, 72 - 3% річних, 5 783 133, 59 грн. - збитків, внаслідок інфляції, 853 830, 64 грн. - штрафу.

В апеляційній скарзі, позивач, просить ухвалу господарського суду Львівської області від 01.11.2017 року в справі №914/4134/15, скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви відповідача. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням норм чинного законодавства, оскільки приписи Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", на думку апелянта, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго", у відзиві, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. При цьому наголошує, що підприємство - відповідач перебуває в реєстрі підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 01.11.2017 року у справі № 914/4134/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити Львівському міському комунальному підприємству "Львівтеплоенерго" в задоволенні заяви про визнання наказу від 13.05.2016 р. у справі № 914/4134/15 таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача, в судовому засіданні, проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду Львівської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Рішенням господарського суду Львівської області від 09.02.2016 р. у справі № 914/4134/15 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" (79040, м.Львів, вул. Данила апостола,1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького,6, ) - 5 020 077,35грн. - пені, 257 586,72 грн. - 3% річних, 5 783 133,59 грн. - збитків внаслідок інфляції, 1 707 661,28 грн. 7% штрафу та 61 397,39 грн. - судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 р. апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" задоволено повністю. Рішення господарського суду Львівської області від 09.02.2016 року в справі за номером 914/4134/15 скасовано частково в частині стягнення з Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 5 020 077,35 грн. - пені та 1 708661, 28 грн. 7 % штрафу, з прийняттям нового рішення в цій частині, в зв'язку з чим абзац третій резолютивної частини рішення суду викладено в редакції: стягнуто з Львівськогго міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 2 510 038 грн. 68 коп. - пені, 257 586, 72 - 3 % річних, 5 783 133, 59 грн. - збитків внаслідок інфляції, 853 830 грн. 64 коп. 7 % штрафу"; в решті судове рішення залишено без змін.

13.05.2016 р. господарським судом Львівської області видано наказ про примусове виконання рішення суду від 09.02.2016р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 р.

На виконання наказу господарського суду Львівської області Відділом примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівської області було відкрите виконавче провадження № 52020779.

Заявник у своїй заяві обґрунтовує необхідність визнання наказу від 13.05.2016, у справі №914/4134/15 таким, що не підлягає виконанню в частині в частині стягнення 2 510 038, 68 грн. - пені, 257 586, 72 - 3% річних, 5 783 133, 59 грн. - збитків, внаслідок інфляції, 853 830, 64 грн. - штрафу набранням чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016, яким передбачено списання неустойки (штраф, пеня), інфляційних нарахувань, процентів річних.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до ч. 1 ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст. 116 ГПК України передбачено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону № 1730-VIII реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (далі - реєстр), - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону № 1730-VIII учасниками процедури врегулювання заборгованості є підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Статтею 1 Закону № 1730-VIII визначено яка саме кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу за спожитий природний газ підлягає врегулюванню. Це кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (ч.1 ст. 1 Закону № 1730-VIII).

Відповідно до ст. 2 дія Закону № 1730-VIII поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Як вбачається із рішення № 367 від 28.08.06 р. виконкому Новороздільської міської ради заявника визнано виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 1730-VIII встановлено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до статті 3 Закону України №1730-VIII від 03.11.2016р. "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2017 року № 93 затверджено "Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром", яким визначені дані реєстру про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 1 січня 2016 р. заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 1 липня 2016 року.

Згідно з ч.3 ст. 7 Закону № 1730-VIII, на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Метою прийняття Закону № 1730-VIII, згідно пояснювальної записки до нього, було забезпечення фінансової стабільності та уникнення кризових ситуацій, поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами, як джерело права. Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру. Для оцінки поведінки держави в контексті дотримання вимог ст.1 Першого протоколу Суд має зробити повне дослідження різних інтересів у справі, беручи до уваги, що мета конвенції полягає в захисті прав, які є "очевидними та вагомими". Серед іншого, встановлюється наявність спірної ситуації. При цьому, коли питання суспільної користі дійсно виникає у справі, ЄСПЛ вимагає від державних органів влади "реагувати належним чином, правильно та з великою відповідальністю" (див. рішення у справах "Василеску проти Румунії" та "Бейлер проти Іспанії").

Заявником долучено до матеріалів справи копію листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за вих. №8/10-1094-17 від 19.06.2017 з додатком, відповідно до якого відповідач, згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.06.2017 №152 включений до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання.

Враховуючи наведене, нараховані пеня, 3% річних, інфляційні нарахування та штраф підлягають списанню згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", №14/5-1369в від 17.11.2017 року - відмовити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 01.11.2017 року в справі №914/4134/15 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 18.12.2017 р.

Головуючий -суддя Малех І. Б.

Суддя Кордюк Г. Т.

Суддя Плотніцький Б.Д.