ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2017 р. Справа № 914/880/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Бонк Т.Б.

суддів Матущак О.І.

ОСОБА_1

при секретарі Борщ І.О.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2

від відповідача 1 - ОСОБА_3

від відповідача 2 - ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра б/н від 22.09.2017

на рішення господарського суду Львівської області від 05.09.2017, м.Львів, суддя Запотічняк О.Д., повний текст складено - 12.09.2017 року,

у справі №914/880/17

за позовом: Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра, м.Львів,

до відповідача -1: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз, м.Львів,

до відповідача-2: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ,

про: стягнення 3 366 835,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 05.09.2017 у справі № 914/880/17 в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз та відповідача-2: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про: стягнення 3 366 835,75 грн. - відмовлено..

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що станом на жовтень 2014 року газопровід високого тиску ГРС Винники (нова) - ПАТ Іскра та 4 катодні станції були у фактичному користуванні ПАТ Львівгаз у звязку із відмовою прийняти їх ПАТ Іскра. Колегія суддів першої інстанції вважає, що позивач помилково наполягає, що відповідач зберігає у себе орендоване майно без достатньої правової підстави, оскільки підставою для збереження майна відповідачем до його повернення (п.4.4.6. договору оренди) саме і є відмова позивача прийняти майно з оренди у встановленому законом (ст.795 ЦК України) та договором (п.4.4.11.) порядку, що встановлено судом першої інстанції і не спростовано судом апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити, мотивуючи це тим, що 1) судом першої інстанції неправильно визначено преюдиційні обставини у даній справі, вважає, що судом взято до увагу правову оцінк, надану судами у інших справах, а не встановлені факти; 2) суд дійшов помилкового висновку про наявність розподілу газу, оскільки газопровід перебував у фактичному користуванні «ПАТ «Львівгаз»; 3) судом помилково не застосовано ст.1212 ЦК України до спірних правовідносин; 4) ст.1212 ЦК України не застосовується, оскільки гроші сплачувались на виконання договірного зобовязання; 5) звертає увагу, що суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію норм, що фактично регулюють спірні правовідносини.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «НАК «Нафтогаз» просить оскаржуване рішення залишити без змін, мотивуючи це тим, що системного аналізу договорів вбачається, що в ціну газу було включено вартість його транспортування магістральними та розподільними трубопроводами. ОСОБА_3 на жовтень 2014 року газопровід високого тиску ГРС Винники (нова) - ПАТ Іскра та 4 катодні станції були у фактичному користуванні ПАТ Львівгаз у звязку із відмовою прийняти їх ПАТ Іскра. Позивач просить стягнути спірну заборгованість з відповідачів, однак підтвердити документально, що дана сума була перерахована відповідачем -2 відповідачу -1 не зміг і в поясненнях, наданих суду, вимагав, щоб суд перевірив перерахування цих сум.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Львівгаз просить оскаржуване рішення залишити без змін, мотивуючи це тим, що факт отримання Товариством природного газу через газопровід високого тиску ГРС «Винники»-ПАТ «Іскра» є встановленим судом та доказуванню не підлягає; Факт отримання природного газу у спірний період позивачем не спростовується. Окрім цього, факт перебування у володінні ПАТ «Львівгаз» газопроводу високого тиску ГРС «Винники» - ПАТ «Іскра» додатково підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відповідними актами. Вважає, що права позивача ПАТ «Львівгаз» не є порушеними. Чинне на момент спірних правовідносин законодавство виключало стягнення плати за користування газопроводом ПАТ «Львівгаз». Всі кошти, отримані ПАТ «Львівгаз» в спірний період, отримані ним правомірно.

Слід зазначити, що 15.12.2017 набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України в редакції ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзивах, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 30.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанією Нафтогаз України (продавець) та Публічним акціонерним товариством Іскра (покупець) було укладено Договір на купівлі-продажу природного газу № 224/14-ПР (Р), відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014р. природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ НАК Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або /та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію ст. 10 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умов даного договору.

Газ, що постачається за цим Договором, використовується покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем (п.1.2. Договору).

Відповідно до п. 5.1 договору, сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м. газу становить 3 113,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, роподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 287,00 грн., крім того ПДВ 20% - 57,40 грн, всього з ПДВ 344,40 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу 3 462,26 грн., крім того ПДВ 20% - 692,45 грн, всього з ПДВ - 4154,71 грн.

Відповідно п. 2.1. Договору продавець передає покупцеві у квітні-травні 2014р. газ в обсязі 2 817,318 тис. куб.м, спожитий покупцем у період січень-березень 2014р.

На виконання своїх зобовязань за Договором, продавець передав протягом січня березня 2014р., а покупець прийняв газ на загальну суму 11 705 144,89 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.04.20144р., від 30.04.2014р. від 30.04.214р., що підписані сторонами та скріплені печатками без жодних застережень. Дані акти також містять відтиск печатки та підпис представника ПАТ по газопостачанню та газифікації Львівгаз.

Оплата за газ, що передається згідно п. 2.1. цього Договору , здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок продавця протягом 15 (пятнадцяти) банківських днів з дати підписання акту приймання-передачі природного газу (п.6.1. Договору).

Слід зазначити, що розрахунки за отриманий позивачем згідно наведених вище актів від 30.04.2014р. були предметом розгляду по справі №914/578/15. Як вбачається з Рішення господарського суду Львівської області від 30.11.2015р. по даній справі, судом встановлено, що ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра було допущене порушення умови Договору щодо оплати коштів за отриманий природний газ, а саме прострочення термінів оплати тому стягнено з останнього на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (23 384,87 грн. пені, 4 487,19 грн. 3% річних, 24 606,81 грн. інфляційних втрат.

Окрім того, 30.04.2014р. між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанією Нафтогаз України (продавець) та Публічним акціонерним товариством Іскра (покупець) було укладено Договір на купівлі-продажу природного газу № 225/14-ПР, відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014р. природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ НАК Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умов даного договору.

Відповідно до п. 5.2 договору, сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м. газу становить 4 020,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, роподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 287,00 грн., крім того ПДВ 20% - 57,40 грн, всього з ПДВ 344,40 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу 4 387,40 грн., крім того ПДВ 20% - 877,48 грн, всього з ПДВ - 5 264,88 грн.

Відповідно п. 2.1. Договору продавець передає покупцеві в період з 04 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року в обсязі 6450,00 тис. куб.м.

Розрахунки за газ отриманий ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра в період з 04 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року були предметом розгляду у справі №914/577/15, яка розглядалась Господарським судом Львівської області.

Як вбачається із рішення Господарського суду Львівської області по справі №914/577/15 судом встановлено, що на виконання умов договору ПАТ НАК Нафтогаз України передав у власність ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра протягом квітня-грудня 2014 р. природній газ на загальну суму 43 483 250,39 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.04.2014 р.; від 31.05.2014 р.; від 30.06.2014 р.; від 31.07.2014 р.; від 31.08.2014 р.; від 30.09.2014 р.; від 31.10.2014 р.; від 30.11.2014 р.; від 31.12.2014 р.

Також суд встановив, що незважаючи на виконання ПАТ НАК Нафтогаз України своїх зобовязань щодо поставки газу, ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра свої зобовязання щодо оплати за природний газ виконав із значним порушенням встановленого договором строку.

Згідно рішення суду по справі №914/577/15 з Публічного акціонерного товариства Іскра було стягнено на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 840 001, 95 грн. пені; 184 789, 77 грн. 3% річних; 2 599 121, 29 грн. інфляційних втрат.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.08.2015р. рішення Господарського суду Львівської області по справі №914/577/15 було скасовано в частині стягнення з ПАТ Іскра на користь ПАТ НАК Нафтогаз України 628129,35грн. пені, 131747,55грн. 3% річних та 2377707,84грн. інфляційних втрат і в цій частині прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. В решті рішення господарського суду Львівської області від 14.05.2015р. по справі №914/577/15 залишено без змін, а саме стягнено з ПАТ Іскра на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 211872,60грн.пені, 56585,00грн. 3% річних та 221413,84грн. інфляційних втрат та 5010,81грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Львівський апеляційний господарський суд виходив з того, що належним чином оформлені, тобто підписані сторонами та газорозподільною організацією були лише акти від 30.04.2014р, 31.05.2014р, та 30.06.2014р. Інші акти приймання-передачі природного газу не підписані газотранспортним підприємством чи газорозподільною організацією, а отже не оформлені належним чином.

Отже, хибним є посилання позивача на не підтвердження обсягів поставки газу,оскільки рішення у вищезазначеній справі стосувалось пені, інфляційних втрат та 3 % річних, а вартість газу була оплачена позивачем добровільно, однак несвоєчасно, що зумовило ПАТ НАК Нафтогаз України звернутись до суду про стягнення штрафних санкцій.

З системного аналізу наведених договорів вбачається, що в ціну газу було включено вартість його транспортування магістральними та розподільними трубопроводами.

Згідно постанови НКРЕ від 30.12.2013р. № 1821 для відповідача було встановлено тариф на розподіл природного газу в розмірі 259,20 грн. за 1000 м.куб. Постановою НКРЕ від 30.04.2014р. №598 відповідний тариф було встановлено на рівні 313,90 грн за 1000 м.куб.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що 01.01.11 між ним та відповідачем було укладено договір № 0102111/8104 оренди газопроводу, згідно п. 1.1. якого орендодавець (ПАТ "Іскра") передає, а орендар (ПАТ "Львівгаз") приймає в строкове, платне користування (оренду) газопровід високого тиску ГРС "Винники" - ВАТ "Іскра" та катодні станції 4 шт., які належать орендодавцю на праві власності. Відповідно до п. 1.3. договору, об'єкт оренди використовується орендарем для передачі природного газу споживачам.

Оскільки строк дії даного договору закінчився 31.12.13р., позивач вважає, що починаючи з 01.01.14, ПАТ "Львівгаз" не здійснювало розподіл газу Газопроводом а відтак в нього не було підстав для підписання актів приймання передачі газу за період січень червень 2014 р.

Про факт закінчення строку дії даного договору неодноразово зазначає і сам відповідач у листах які долучені позивачем до справи.

Господарським судом Львівської області розглядалась справа 914/622/14 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації Львівгаз, до відповідача: Публічного акціонерного товариства Іскра, про зобовязання останнього прийняти з оренди газопровід високого тиску ГРС Винники (нова) - ПАТ Іскра та 4 катодні станції шляхом підписання акту прийому-передачі об'єкта оренди до договору від 01.01.2011 року №0102111/8104 та акту перевірки герметичності газопроводу та стягнення судових витрат. Рішенням суду по даній справі від 06.05.2014р. позовні вимоги задоволено та зобовязано Публічне акціонерне товариство Іскра прийняти від Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз з оренди газопровід високого тиску ГРС Винники (нова) - ПАТ Іскра та 4 катодні станції шляхом підписання акту прийому-передачі об'єкта оренди до договору від 01.01.2011 року №0102111/8104 та акту перевірки герметичності газопроводу. Приймаючи таке рішення суд встановив, що договір оренди газопроводу ГРС Винники - ВАТ Іскра від 01.01.2011 року №0102111/8104 припинив свою дію із 31.12.2013 року з підстав закінчення строку, на який його було укладено.

Дане рішення суду було оскаржено ПАТ «Іскра» в апеляційному порядку та залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.2014р.

Окрім того, як вбачається з постанови Львівського апеляційного господарського суду від 20.04.2015р. по справі №914/3691/14, судом встановлено, що ПАТ Львівгаз після припинення дії Договору оренди газопроводу ГРС Винники ВАТ Іскра № 0102111/8104 та до фактичного передання цього газопроводу ПАТ Іскра (01.10.2014 року) користувався газопроводом високого тиску ГРС Винники-ПАТ Іскра (ДУ=500мм, Р=6 кГс/кв.см., довжина 8 838,5м.) у спірний період (липень-вересень 2014 року) без правової підстави, що також підтверджується умовами укладеної між сторонами Технічної угоди. А саме, п. 1.1. Технічної угоди, відповідно до якого визначено порядок приймання передачі газу УМГ Львівтрансгаз до газопроводів ПАТ Львівгаз.

З наведеного судового акту випливає, що фактично станом на вересень 2014р. ПАТ Львівгаз використовував газопровід ГРС Винники ВАТ Іскра.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 23.10.2014р. розглянуто скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації Львівгаз на: Постанову та бездіяльність державного виконавця Сихівського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа від 25.09.2014 року ВП №44706022 про зобов'язання боржника: Публічного акціонерного товариства Іскра прийняти від стягувача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз з оренди газопровід високого тиску ГРС Винники (нова) - ПАТ Іскра та 4 катодні станції шляхом підписання акту прийому-передачі об'єкта оренди до договору від 01.01.2011 року №0102111/8104 та акту перевірки герметичності газопроводу.

Як вбачається з даної ухвали суду, судом було встановлено, що газопровід високого тиску ГРС Винники (нова) - ПАТ Іскра та 4 катодні станції не перебувають у власності ПАТ Іскра, оскільки 20.08.2014 року між ПАТ Іскра та ТОВ Спектргаз було укладено договір купівлі-продажу газопроводу високого тиску ГРС Винники - ПАТ Іскра та 4 катодні станції, і, згідно ОСОБА_2 приймання-передачі майна, складеного 01.09.2014 року, вказаний газопровід передано ТОВ Спектргаз.

Суд також встановив, що майно, яке підлягало передачі на підставі виконавчого документу знаходилось не у боржника, а у стягувача, в тому числі і на час підписання ПАТ Іскра з ТзОВ Спектргаз акту приймання-передачі майна від 01.09.2014 року на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2014 року, і на час відкриття виконавчого провадження №47706022, і на час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця від 25.09.2014 року, і на час розгляду даної скарги судом.

Таким чином, станом на жовтень 2014 року газопровід високого тиску ГРС Винники (нова) - ПАТ Іскра та 4 катодні станції були у фактичному користуванні ПАТ Львівгаз у звязку із відмовою прийняти їх ПАТ Іскра.

Суд звертає увагу на те, що ПАТ "Іскра" отримало природний газ згідно договорів № 224/14-ПР(Р) від 30.04.14 та № 225/14-ГТР від 30.04.14, що фактично сторонами не заперечується та підтверджено у судовому порядку згідно судових рішень по справах №914/577/15 та №914/578/15.

У заяві про збільшення розміру позовних вимог від 27.07.2017р., яка прийнята судом першої інстанції як заява про зміну підстав позову, позивач вважає, що ПАТ по газопостачанню та газифікації Львівгаз солідарно із ПАТ НАК Нафтогаз, яке виступало продавцем спожитого позивачем газу, повернути позивачу грошові кошти в сумі 3 366 835,75 грн.

Як вбачається із розрахунку наведеного в заяві, дана сума складається із тарифів які були встановлені ПАТ Львівгаз на транспортування природного газу розподільними газопроводами.

Позивач вважає, що кошти сплачені ним за транспортування розподільними газопроводами є переплатою яка підлягає поверненню.

Позивач вважає, що протягом 2014 року не відбулось розподілу газу який він отримав. В той же час позивач не заперечуючи факту отримання газу не обгрунтовує, яким чином він його отримав без розподілу, хоча фактично газопроводу високого тиску ГРС Винники - ПАТ Іскра та 4 катодні станції через який йому постачається газ перебував у користуванні відповідача №1.

Відповідно до п. 11 Правил постачання природного газу затверджених Постановою Національної комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2496, у разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як унормовано у частині 1 ст.1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобовязана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Колегія суддів вважає, що позивач помилково наполягає, що відповідач зберігає у себе орендоване майно без достатньої правової підстави, оскільки підставою для збереження майна відповідачем до його повернення (п.4.4.6. договору оренди) саме і є відмова позивача прийняти майно з оренди у встановленому законом (ст.795 ЦК України) та договором (п.4.4.11.) порядку, що встановлено судом першої інстанції і не спростовано судом апеляційної інстанції.

Господарським судом Львівської області розглядалась справа №914/2511/15 за позовом: Публічного акціонерного товариства Іскра до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз про: стягнення 169 890 710,40грн.. Предметом даного спору було стягнення коштів за користування Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Львівгаз газопроводом ГРС Винники - ВАТ Іскра після закінчення строку дії договору оренди.

Вищий господарський суд України, переглядаючи рішення Господарського суду Львівської області у справі №914/2511/15, зазначив, що кошти, які ПАТ Іскра просить стягнути з ПАТ Львівгаз, отримані останнім в якості встановленого для нього регульованого тарифу за здійснення ним як субєктом природної монополії (реєстр НКРЕКП) діяльності з транспортування природного газу розподільними трубопроводами та постачання природного газу на території міста Львова і Львівської області, по-перше, є його прибутком, отриманим відповідно до вимог чинного законодавства і який не може бути витребувано відповідно до положень статті 1214 ЦК України, а по-друге, не є доходом отриманим саме від трубопроводу в розумінні частини 1 ст.1214 ЦК України.

Згідно ст.35 ГПК України (ст. 75 ГПК України станом на момент перегляду справи в суді апеляційної інстанції) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судами у інших зазначених господарських справах уже досліджувались зазначені обставини і їм уже була надана правова оцінка.

Як вбачається, позивач просить стягнути спірну заборгованість із відповідачів 1 та 2, однак документально не підтвердив, що дана сума була перерахована відповідачем 2 відповідачу - 1. Не заслуговує на увагу покликання позивача на те, що спірні кошти в силу ст.1212 ЦК України набуті відповідачем 1 без достатньої підстави, оскільки таких доказів позивач також не надав.

Згідно ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 05.09.2017 у справі № 914/880/17 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно ст.129 ГПК України судовий збір покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра б/н від 22.09.2017 - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 05.09.2017 у справі № 914/880/17 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складений 26.12.2017 року.

ОСОБА_5 Бонк

Суддя О.І. Матущак

Суддя Г.Г. Якімець