ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Справа № 925/1480/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Стебне», Черкаська область, Звенигородський район, с. Стебне

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131

про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю. В засіданні 14.12.2017р. участі не брав.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Стебне» звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі.

У судовому засіданні:

Представник позивача вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Належно повідомлений про час і місце розгляду спору, Відповідач свого представника в засідання не направив, причини неявки суду не повідомив. В попередньому судовому засіданні представник відповідача просив у позові відмовити, оскільки позивач не надав відповіді на пропозицію про збільшення ставки орендної плати.

Відповідач не скористався правом на участь представників в засіданні суду.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі доказами та матеріалами відповідно до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено такі взаємовідносини сторін та обставини:

07.07.2010р. між Звенигородською районною державною адміністрацією (далі Орендодавець), в особі голови райдержадміністрації ОСОБА_3, що діє на підставі Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Стебне» (далі Орендар), в особі директора ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту укладено договір оренди землі (далі Договір, а. с. 12-13), у відповідності до якого Орендодавець надає на підставі розпорядження райдержадміністрації від 10.06.2010р. №110/2010-рп, а Орендар приймає в довгострокове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Богачівської сільської ради за межами с. Михайлівка (землі резервного фонду) (п. 1. Договору).

Договір оренди землі зареєстрований у Звенигородського районному відділі Черкаської обласної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.07.2010р. за №06.

Відповідно до п. 2. Договору в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 97,1 га, у тому числі 97,1 га ріллі.

Відповідно до п. 5. Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 294 485,74 грн. (один мільйон двісті девяносто чотири тисячі чотириста вісімдесят пять гривень 74 коп.).

Відповідно до п. 8. Договору Договір укладено на 25 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 9. Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік використання відповідно до розрахунку орендної плати.

Відповідно до п. 10. Договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюються з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами.

Відповідно до п. 12 Договору передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Відповідно до п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається один раз у два роки, зокрема, у разі проведення нової нормативно-грошової оцінки.

У разі виготовлення документації та затвердження грошової оцінки земельної ділянки розмір орендної плати буде переглянуто відповідно до Закону України «Про оцінку землі».

Відповідно до п. 43. Договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Внаслідок змін у земельному законодавстві України право розпоряджатися земельними ділянками державної власності (сільськогосподарського призначення) перейшло з січня 2013р. до Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014р. «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» проведено реорганізацію Державного агентства земельних ресурсів України шляхом перетворення його в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр). Згідно Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р. №15, Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру, який розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

На момент виникнення спору повноваження по розпорядженню спірною земельною ділянкою сільськогосподарського призначення належить територіальному управлінню Держгеокадастру, яким є Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Ввідповідно до п. 2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» з урахуванням положень ст. 3 Земельного кодексу України правове регулювання відносин, пов'язаних з орендою земельних ділянок, здійснюється спеціальним земельним законодавством, а договір оренди землі не є тотожним зобов'язанням найму, визначеним у Цивільному кодексі України. У вирішенні спорів, пов'язаних з укладанням, зміною, розірванням, припиненням учасниками земельних відносин договорів оренди земельних ділянок, загальні положення глави 20 Господарського кодексу України застосовуються, якщо відповідні відносини не врегульовано спеціальними нормами Земельного кодексу України (далі - Кодекс), Закону України «Про оренду землі». Статтею 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Рішенням Звенигородської районної ради від 30.09.2016р. №8-30, (а.с. 23-25) зокрема, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 97,1000 га (кадастровий номер :05:001:0125), що перебуває в оренді сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Стебне» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована за адресою: Черкаська область Звенигородський район адміністративні межі Богачівської сільської ради (за межами населеного пункту) у сумі 3 648 922,56 грн. (а.с. 26-27).

Орендар 14.09.2017р. за №27-10354/0/1-17 (а.с. 19) направив орендодавцю проект додаткової угоди про внесення відповідних змін до пунктів договору оренди земельної ділянки, які містять положення щодо зміни нормативно грошової оцінки земельної ділянки та п. 12 Договору. У встановлений ст. 642 Цивільного кодексу України в розумний строк відповідач не розглянув проект додаткової угоди та не надав відповіді чи заперечення на пропозицію.

Лише 18.10.2017р. відповідач направив позивачу лист за №9060/2-17, в якому повідомив, що розгляну проект додаткової угоди до договору оренди землі та погоджується на внесення змін в частині нормативної грошової оцінки землі, але не погоджується з умовами в частині розміру орендної плати.

В свою чергу, відповідач запропонував змінити істотні умови Договору, а саме, змінити ставку річної орендної плати до розміру 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При цьому відповідач не заперечував затверджений новий розмір нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що є предметом договору оренди земельної ділянки, та не розглянув інші пункти, які викладені в додатковій угоді.

Пропозиція про збільшення ставки орендної плати до 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки Позивачем не прийнята та має розцінюватися як нова пропозиція орендодавця.

На запитання головуючого присутній учасник заявив:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Діяльність позивача в частині використання орендованих земельних ділянок державної власності регламентована положеннями Конституції України, Земельним кодексом України, Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Податковим кодексом України в частині внесення плати за землю; Законом України «Про оренду землі»; Закону України «Про землеустрій», іншими нормативними документами.

Відповідач є правонаступником (за законом) прав та обовязків розпорядження земельними ділянками державної форми власності сільськогосподарського призначення. Спору в цій частині немає. Суд вважає, що позов предявлено до належного відповідача.

Діяльність відповідача в частині розпорядження, в т.ч. і на умовах оренди земельними ділянками державної власності регламентована положеннями Конституції України, Земельним кодексом України, Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, іншими нормативними документами.

Згідно приписів ст. 19 Конституції України відповідач, як орган державної виконавчої влади, може діяти лише в спосіб, визначений Законом, і не інакше.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатного користування земельною ділянкою державної форми власності на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 Цивільного кодексу України.

Суд враховує, що саме орган державної виконавчої влади, яким є відповідач, має доводити правомірність своїх дій у спірних відносинах.

Загальними умови виконання господарських зобов'язань (ст. 193 Господарського кодексу України) є обов'язок учасників господарських відносин виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту частини другої цієї ж статті договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом.

В силу положень ст. 15 Закону України «Про оренду землі» об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), а також орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків є істотними умовами договору оренди землі.

Законодавчі межі розміру орендної плати визначені статтею 288 Податкового кодексу України.

Так, 01.04.2014р. набув чинності Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», згідно з п. 27 якого підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 викладено в такій редакції: « 288.5.1. не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки».

01.01.2017р. набув законної сили Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», згідно з яким підпункт 288.5.1 викладено в такій редакції: « 288.5.1. не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території».

Тобто, на час звернення Позивача до Відповідача з пропозицією про внесення змін до Договору Податковий кодекс визначав мінімальний розмір орендної плати на рівні розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

Не погоджуючись з розміром орендної плати, Відповідач посилається на лист Держгеокадастру України від 05.07.2017р. №22-28-0.13-10489/2-17.

Посилання відповідача на лист є безпідставними:

- лист рекомендує утриматися від встановлення мінімального розміру орендної плати за земельні ділянки при укладенні договору, рекомендується ставка орендної плати - 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У даному випадку у договорі вже визначена ставка орендної плати за земельні ділянки, яка є мінімальна, і є розумною. Для збільшення договірної ставки орендної плати відсутні будь-які підстави;

- лист носить рекомендаційний характер і не є обов'язковим ні при укладенні договору, ні при внесенні змін до нього;

- даний лист має розцінюватись виключно як думка посадової особи виконавчого органу.

Згідно зі ст. 13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Зі змісту ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України вбачається, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Рішення про передачу Позивачу земельної ділянки у оренду прийнято уповноваженим органом державної влади Звенигородською РДА. Вказане рішення не скасоване, строк дії Договору не сплив.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

А згідно зі ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

У правовій позиції, викладеній у рішенні від 16.12.2015р. Верховного Суду України у справі №6-2510цс15, останній зазначив, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід оцінювати три критерії на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Як наголошувалось ЄСПЛ у попередніх рішеннях, говорячи про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції. Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (п. 51 рішення у справі «Щокін проти України», заяви №№ 23759/03 та 37943/06).

У п. 50 цього ж рішення Суд зазначає, що питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Натомість як на єдине джерело для визначення розміру оренди саме на рівні 12% від нормативної грошової оцінки землі Відповідач посилається на лист Держгеокадастру України від 05.07.2017р. №22-28-0.13-10489/2-17.

Зазначений лист не є законодавчим актом, а отже і визначення орендної плати саме у такому розмірі не має підстав у національному законодавстві.

Відповідач відмовив позивачу в укладені додаткової угоди у запропонованій ним редакції через недосягнення згоди в частині розміру орендної плати. Інші доводи Відповідача носять виключно формальний характер.

Позивач наполягає визнати укладеною додаткову угоду у запропонованій ним редакції, зокрема, в частині визначення розміру орендної плати та п. 12 Договору.

Відповідно до ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

За змістом ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу, відповідно до ст. 288 Податкового кодексу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Статтею 1 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Частиною 1 ст. 13 цього Закону визначено випадки обов'язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Зокрема, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі … визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Порядок проведення нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення визначено Наказом від 27.01.2006р. № 18/15/21/11 «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», відповідно до п. 4 якого, за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Згідно із ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності і законодавцем встановлено максимальну періодичність її проведення. Дану правову позицію висловлено Верховним Судом України в постановах:

від 8 квітня 2015 року у справі № 3-41гс15,

від 20 травня 2015 року у справі № 3-70гс15,

від 01 липня 2015 року у справі № 3-297ГС15.

Позивач, пропонуючи внести зміни до п. 5 Договору, посилається на технічну документацію з визначення нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення на території Звенигородського району, яка проведена станом на 01.01.2017р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач (орендар) належно виконує свої обовязки за договором оренди землі;

до клопотання про внесення змін до договору оренди землі орендар додав проект додаткової угоди. Тобто Позивачем добросовісно та належно виконані всі вимоги земельного законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач має право на укладання додаткової угоди до договору оренди землі на запропонованих ним умовах:

«Додаткова угода про внесення змін

до договору оренди землі від 07 липня 2010 року

14 грудня 2107 року м. Черкаси

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (), адреса: м. Черкаси, вулиця Смілянська, 131, в особі начальника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_5, яка діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - орендодавець) з однієї сторони, та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Стебне», в особі директора ОСОБА_4, адреса: 20208, Черкаська область, Звенигородський район, с Стебне (далі - орендар) з іншої сторони уклали цю Додаткову угоду до договору оренди землі від 07 липня 2010 року, який зареєстрований у Звенигородському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 липня 2010 року за № 06, про нижченаведене:

1. Пункт 5 розділу 2 «Об'єкт оренди» договору викласти в такій редакції: Нормативно грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 97,1 га, (кадастровий номер :05:001:0125) становить 3648922,56 грн. (три мільйони шістсот сорок вісім тисяч дев'ятсот двадцять дві гривні 56 коп.), визначена згідно технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, затвердженої рішенням Звенигородської районної ради Черкаської області №8-30 від 30 вересня 2016р.

2. Пункт 12 розділу 4 «Орендна плата» договору викласти в такій

редакції:

«Не допускається передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати».

3. Цю додаткову угоду укладено у 2 ( двох) примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у Орендодавця, другий - у Орендаря.

Реквізити сторін

Орендодавець Орендар

Головне управління Держгеокадастру у Сільськогосподарське товариство з

Черкаській області обмеженою відповідальністю Стебне»

18000, м. Черкаси, вулиця Смілянська, 131, Юридична адреса : 20208, Черкаська область,

Звенигородський район,

с. Стебне,

Підписи сторін

Орендодавець Орендар

М.П 2017року МП 2017року

Своїми протиправними діями відповідач порушив право позивача (орендаря землі) на укладення змін до договору оренди землі (істотні умови оренди землі). Отже, відповідно до приписів ст. 3 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України зазначене право позивача підлягає захисту шляхом визнання цього права в судовому порядку.

У процесі розгляду справи позивач доказував, що він продовжує належно користуватися земельною ділянкою, сплачує орендну плату, вимоги про повернення земельної ділянки йому не направлялись, у примусовому порядку земельна ділянка у нього не вилучалась. Земельна ділянка використовується за призначенням. Інші претенденти на використання даної земельної ділянки відсутні. Зазначені доводи позивача відповідач не спростував.

Заперечення відповідача проти внесення змін в істотні умови договору оренди землі судом не враховуються при прийнятті рішення та розцінюються судом як надумані.

Сукупність встановлених обставин справи вказує на правомірність доводів позивача, спірний договір оренди землі від 07.07.2010р. є чинним, а укладення між сторонами додаткової угоди до зазначеного правочину є лише документальним оформленням змін до істотних умов договору, яке не потребує прийняття відповідного рішення ГУ Держгеокадастру у Черкаській області.

Як встановлено судом, до даного часу запропонована позивачем до укладення додаткова угода відповідачем не підписана. Заперечення ГУ Держгеокадастру у Черкаській області щодо її умов, змісту не ґрунтуються на вимогах закону.

Умови запропонованої позивачем додаткової угоди відповідають приписам діючого законодавства та зводяться виключно до зміни нормативно грошової оцінки землі та п. 12. Договору.

Запропонована позивачем форма захисту порушеного права відповідає частині 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, та приймаючи до уваги порядок укладення, зміни господарських договорів, встановлений ст. 188 Господарського кодексу України, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими, а тому вимоги підлягають до задоволення.

На підставі ст.111-28 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом враховані правові позиції Верховного Суду України (ВСУ) щодо застосування земельного законодавства, зі спорів, які випливають із договірних земельних правовідносин, зокрема, викладені у постанові №6-219цс14 від 25.02.2015р.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 1 600,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131,

та сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Стебне», Черкаська область, Звенигородський район, с. Стебне,

додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 07 липня 2010 року, що зареєстрований у Звенигородського районному відділі Черкаської обласної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.07.2010р. за №06 в редакції позивача з дня набрання рішенням суду законної сили у цій справі: «Додаткова угода про внесення змін

до договору оренди землі від 07 липня 2010 року

14 грудня 2017 року м. Черкаси

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області ( ), адреса: м. Черкаси, вулиця Смілянська, 131, в особі начальника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_5, яка діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - орендодавець) з однієї сторони, та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Стебне» , в особі директора ОСОБА_4, адреса: 20208, Черкаська область, Звенигородський район, с Стебне (далі - орендар) з іншої сторони уклали цю Додаткову угоду до договору оренди землі від 07 липня 2010 року, який зареєстрований у Звенигородському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП Центру державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 липня 2010 року за № 06, про нижченаведене:

1. Пункт 5 розділу 2 «Об'єкт оренди» договору викласти в такій редакції: Нормативно грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 97,1 га, (кадастровий номер :05:001:0125) становить 3648922,56 грн. (три мільйони шістсот сорок вісім тисяч дев'ятсот двадцять дві гривні 56 коп.), визначена згідно технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, затвердженої рішенням Звенигородської районної ради Черкаської області № 8-30 від « 30» вересня 2016р.

2. Пункт 12 розділу 4 «Орендна плата» договору викласти в такій

редакції:

«Не допускається передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати».

3. Цю додаткову угоду укладено у 2 ( двох) примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у Орендодавця, другий - у Орендаря.

Реквізити сторін

Орендодавець Орендар

Головне управління Держгеокадастру у Сільськогосподарське товариство з

Черкаській області обмеженою відповідальністю Стебне»

18000, м. Черкаси, вулиця Смілянська, 131, Юридична адреса : 20208, Черкаська область,

Звенигородський район,

с. Стебне,

Підписи сторін

Орендодавець Орендар

М.П 2017року МП 2017року

Стягнути з відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Стебне», Черкаська область, Звенигородський район, с. Стебне, , номер рахунку в банку невідомий

1600,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду є невідємною частиною договору оренди землі від 07.07.2010р., який зареєстрований у Звенигородського районному відділі Черкаської обласної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.07.2010р. за №06.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 15.12.2017р.

Суддя Г.М. Скиба