ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.12.2017м. ДніпроСправа № 904/10078/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства

"ЕЛТЕХКОМП", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 99 358, 51 грн.

Суддя Суховаров А.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "ЕЛТЕХКОМП" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 99 358, 51 грн., з яких: 86 591, 92 грн. - інфляційні, 12 766, 59 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями позивача на несвоєчасне виконання відповідачем рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 року по справі №904/5375/16, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2017 року по справі №904/5375/16.

Згідно з пунктом 1 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (Відомості Верховної ради, 2017, № 48, ст. 436) цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545), опублікованим у газеті "Голос України".

Відповідно до пункту 1 постанови пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" Верховний Суд починає роботу з 15.12.2017.

Як зазначено у пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, з 15.12.2017 вказана справа розглядається за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII).

Відповідно до приписів частин 1, 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Приписами частини другої - шостої 250 Господарського процесуального кодексу України визначено порядок вирішення питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. При цьому відповідно до положень частини 7 статті 250 Господарського процесуального кодексу України вищенаведені частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Так, за змістом приписів частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.5 ст.12 ГПК України).

Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Так, з огляду на те, що ціна позову становить суму 99 358, 51 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, цей спір належить до категорії малозначних, в розумінні приписів статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

За викладених обставин, суд, враховуючи стадію вирішення даного спору (після набрання новим ГПК України законної сили) та здійснивши аналіз ціни позову, предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, дійшов висновку, що цей спір підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження згідно положень частини 7 статті 250 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 247, 234, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Розглядати справу №904/10078/17 в порядку спрощеного позовного провадження

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя ОСОБА_1