ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.2017 Справа № 920/1028/17

За позовом: Фізичної особи-підприємця Володіної Людмили Василівни,

м. Охтирка, Сумська область

до відповідача: Охтирської міської ради Сумської області, м. Охтирка,

Сумська область

про визнання права власності

Суддя С.В. Заєць

За участю представників сторін:

Від позивача: Тимченко С.Л., адвокат, свідоцтво № 602 від 19.06.2017,

договір № 01/г/2017 від 14.09.2017;

Від відповідача: не з'явився;

При секретарі судового засідання Малюк Р.Б.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд визнати за ним право власності на самочинно побудовану адміністративно-побутову будівлю "А", що знаходиться за адресою: 42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, 34, і складається з двох ганків та двох прибудов, в яких розташовані приміщення загальною площею 85,6 кв.м., з них: 1-вестибюль, площею 21,1 кв.м.; 2-коридор, площею 9,8 кв.м.; 8-коридор, площею 2,7 кв.м.; 9-убиральня, площею 1,8 кв.м.; 10-душева, площею 5,2 кв.м.; 11-убиральня площею 11,6 кв.м.; 12-душева площею 1,2 кв.м.; 13-убиральня площею 1,7 кв.м.; 14-коридор площею 10,2 кв.м.; 15-кабінет площею 20,3 кв.м.. Судові витрати просить суд покласти на неї.

Представник позивача в судовому засіданні 14.12.2-17 позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача подав суду письмові пояснення від 05.12.2017 в обґрунтування позиції по справі, а також заперечення щодо клопотання відповідача про припинення провадження у справі.

14.12.2017 позивачем подано до суду заяву, в якій позивач зазначає, що при ухваленні рішення врахувати позицію позивач викладену у позовній заяві, при розгляді питання про стягнення судового збору в будь-якому випадку обов'язок сплати судового збору покласти на позивача.

14.12.2017 відповідачем подано до суду заяву про визнання позову від 12.12.2017 № 01-22/3709, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі вважає їх обгрунтованими та законними. Також зазначавив, що розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача - Охтирської міської ради.

Представник позивача в судовому засіданні 14.12.2017 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання від 14.12.2017 не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представниками сторін клопотань про відкладення розгляду справи чи надання часу для надання додаткових документів суду надано не було.

Таким чином, враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та надання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принцип змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази, суд встановив:

04 жовтня 2004 року між фізичною особою-підприємцем Володіною Людмилою Василівною та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельне підприємство «Охтирбуд» укладено договір купівлі продажу незакінченого будівництвом нежилого приміщення.

Відповідно до розділу 1 Договору предметом купівлі продажу було незакінчене будівництвом нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: 42700, Сумська область, місто Охтирка, вулиця Київська, 34, що перебувало на стадії готовності у 97 відсотків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в метою завершення будівництва зазначеного об'єкта відповідно до вимог чинного на той час законодавства позивач отримала дозвіл Виконавчого комітету Охтирської міської ради на закінчення будівництва адміністративно-побутового приміщення за адресою: 42700, Сумська область, місто Охтирка, вулиця Київська, 34, відсоток готовності 97, було розроблено та затверджено архітектурно-планувальне завдання.

З матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2017 відповідно до договору оренди землі, позивачем оформлено право користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: м. Охтирка, вул. Київська, 34 (кадастровий номер :11:004:0015), для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення та обслуговування адміністративно-побутового приміщення) (код КВЦПЗ03.07), відповідно до рішення Охтирської міської ради 7-го скликання від 27.04.2017 № 711-МР «Про затвердження документації із землеустрою та надання в оренду і постійне користування земельних ділянок».

Комунальне підприємство Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» на замовлення фізичної особи - підприємця Володіної Людмили Василівни 03.04.2017 року виготовило технічний паспорт на нежитлову будівлю, розташовану за адресою6 м. Охтирка, вул. Київська № 34.

Позивач стверджує, що добудова незавершеного будівництва та будівництво двох добудов до нежитлового приміщення біля багатоквартирного будинку за адресою: 42700, Сумська область, місто Охтирка, вул. Київська, 34 проведено з дотриманням основних конструктивних елементів, інженерних мереж та обладнання нормативним вимогам у сфері будівництва, а їх технічний стан є добрим і повністю забезпечує надійність і безпечність експлуатації будівель, що підтверджено Звітом про проведення технічного обстеження будівель.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2017 року Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. За результатами перевірки встановлено порушення вимог у сфері містобудівної діяльності ФОП Володіною Л.В., що полягає у самочинному завершенні будівництва двох прибудов до нежитлового приміщення біля багатоквартирного будинку за адресою: 42700, Сумська область, місто Охтирка, вул. Київська, 34 без розробки проектної документації та отримання документа, який надає право на виконання будівельних робіт.

Позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів, у відповідності до ст.16 ЦК України у вигляді визнання за ним права власності на вищенаведені будівлі як на самочинне будівництво.

Оцінивши наявні у справі матеріали, та норми чинного законодавства України, суд прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).

Згідно положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Нормами ст.376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Захист і охорона власності є однією з найголовніших функцій держави.

Принцип охорони власності закріплений в Україні конституційно. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності (ст. 13 Конституції України). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання права.

Суд констатує, що позивач звернувся за захистом свого порушеного права у відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України шляхом визнання права власності на нерухоме майно, яке збудоване самочинно, і обраний спосіб захисту кореспондується зі способом захисту, визначеним у ст.376 Цивільного кодексу України

З огляду на вищенаведене, судом встановлено, що самочинно збудовані будівлі на земельній ділянці, право користування якої набуте позивачем у законному порядку, не порушує права інших осіб, зокрема власника земельної ділянки, на якій розташовані споруди, а сам власник земельної ділянки не заперечує стосовно визнання за позивачем права власності на збудоване самочинно нерухоме майно, відтак право позивача підлягає захисту у встановленому законом порядку.

Таким чином, позов позивачем належним чином обґрунтований та доведений відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, відтак підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України та з огляду на предмет спору, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 376 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Фізичною особою-підприємцем Володіною Людмилою Василівною (42700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на самочинно побудовану адміністративно-побутову будівлю «А», що знаходиться за адресою: 42700, Сумська область, місто Охтирка, вулиця Київська, 34 і складається з двох ганків та двох прибудов, в яких розташовані приміщення загальною площею 85,6 кв. м., з них: 1- вестибюль, площею 21,1 кв. м.; 2 - коридор, площею 9,8 кв. м.; 8-коридор, площею 2,7 кв.м.; 9-убиральня, площею 1,8 кв.м; 10-душева, площею 5,2 кв.м; 11-убиральня площею 11,6 кв.м; 12-душева площею 1,2 кв.м; 13-убиральня площею 1,7 кв.м; 14-коридор площею 10,2 кв.м; 15-кабінет площею 20,3 кв.м.

3. Судові витрати покласти на позивача.

Повне рішення складено 18.12.17

Суддя С.В. Заєць