ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Справа № 911/3510/17

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН ЛОГІСТІК»,

08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, 16

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА БАКАЛЕЙНИХ ПРОДУКТІВ»,

09000, Київська обл., Сквирський р-н, м. Сквира, вул. Залізнична, 8

про стягнення заборгованості

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (доручення від 01.09.2017);

відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 24.09.2017 №24/09-01)

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН ЛОГІСТІК» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА БАКАЛЕЙНИХ ПРОДУКТІВ» (далі відповідач) про стягнення 10000,00 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем грошового зобовязання за договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.08.2015 №U-14.

Крім того, заявлено про стягнення з відповідача судових витрат позивача, повязаних з поданням даного позову: 5000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 1600,00 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.11.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 12.12.2017.

Через канцелярію суду (вх.№26226/17 від 08.12.2017) надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов заперечується повністю з підстав повної сплати спірної заборгованості.

У судове засідання 12.12.2017 представники сторін зявились, представником відповідача заявлено про сплату заборгованості, у судовому засіданні оголошено перерву, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, до 17 год. 45 хв. 12.12.2017, для отримання доказів сплати відповідачем заборгованості.

У судове засідання 12.12.2017, після перерви, представники сторін зявились та заявили про відсутність на даний момент доказів надходження спірної заборгованості на банківський рахунок позивача, у судовому засіданні оголошено перерву до 14.12.2017, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для отримання доказів фактичної сплати відповідачем заборгованості після порушення провадження у справі.

Через канцелярію суду (вх.№26840/17 від 14.12.2017) надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи документів та розподілу господарських витрат, в якому, крім того, підтверджено сплату відповідачем спірної заборгованості після порушення провадження у справі.

У судове засідання 14.12.2017 представники сторін зявились та підтвердили оплату відповідачем спірної заборгованості.

У судовому засіданні 14.12.2017 представником відповідача подано копії виписки з особового рахунку відповідача та платіжних доручень.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14.12.2017 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН ЛОГІСТІК» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА БАКАЛЕЙНИХ ПРОДУКТІВ» (клієнт) укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.08.2015 №U-14 (далі Договір), за яким експедитор зобовязується забезпечувати виконання транспортно-експедиційних послуг, повязаних з організацією та забезпеченням перевезень вантажу клієнта, складської обробки, митного очищення вантажів клієнта та очищення поворотної тари, інших логістичних операцій, а клієнт зобовязується надати заявки на виконання послуг, прийняти та своєчасно оплатити надані послуги.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що приймання наданих експедитором клієнту послуг здійснюється на підставі актів приймання-передачі послуг.

Згідно з пунктом 5.1 Договору оплата послуг проводиться по ставках, визначених в Додаткові угоді №1 «Тарифи» до Договору або вказаних в заявці, шляхом безготівкового розрахунку протягом 30 календарних днів з моменту отримання оригіналів актів приймання-передачі наданих послуг, якщо інше не передбачене в заявці.

На виконання умов Договору позивачем відповідачу надані послуги на суму 19547,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом надання послуг від 17.03.2017 №13335 (а.с. 15), що підписаний представниками обох сторін та скріплений відбитками їх печаток.

Відповідно до тверджень позову, відповідач вказані послуги оплатив лише частково, у розмірі 9547,00 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи звітами дебіторських і кредиторських операцій на рахунку позивача, затверджених банківською установою, відтак, заявлено до сплати решту вартості послуг 10000,00 грн.

Відповідно до тверджень відзиву та усних пояснень представника відповідача у судових засіданнях, відповідачем підтверджується факт отримання послуг та відсутності претензій щодо їх якості та вказується на повну оплату їх вартості, що підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями: від 14.07.2017 №1929 на суму 9547,00 грн., від 27.11.2017 №3161 на суму 3500,00 грн., від 05.12.2017 №3241 на суму 6500,00 грн. та виписками з банківського рахунка відповідача про перерахування вказаних коштів позивачу.

У ході судового розгляду справи позивачем підтверджено надходження вказаних коштів на його банківський рахунок у заявлені дати та розмірах.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, судом враховано, що часткова оплата послуг за Договором у розмірі 9547,00 грн., що здійснена 14.07.2017, не входить до предмету позову, про її сплату прямо вказано в позовній заяві, спірними у справі є платіж у розмірі 3500,00 грн., що здійснений 27.11.2017 та платіж у розмірі 6500,00 грн., що здійснений 05.12.2017.

При цьому, судом враховано, що позовну заяву подано через канцелярію суду 27.11.2017, що підтверджується відміткою канцелярії на оригіналі позовної заяви у матеріалах справи, а провадження у справі порушене 29.11.2017, відтак, платіж у розмірі 3500,00 грн., що здійснений 27.11.2017, сплачений відповідачем до звернення позивача до суду та порушення провадження у справі, а платіж у розмірі 6500,00 грн., що здійснений 05.12.2017 після.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України - на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін. Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів, з огляду на те, що вони підписані уповноваженими на те особами, вбачається наявність між сторонами договірних зобовязань, за якими позивачем надано послуги, а відповідачем отримано ці послуги та оплачено їх вартість частинами.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи зі змісту укладеного між сторонами договору, останній за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування, за яким одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу (стаття 929 Цивільного кодексу України). Згідно з статтею 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на вказані вище фактичні обставини справи, що встановлені судом, умови Договору та зазначені положення законодавства, провадження у справі підлягає припиненню у частині позовних вимог про стягнення 6500,00 грн., що були сплачені відповідачем після порушення провадження у справі, у частині позовних вимог про стягнення 3500,00 грн., що сплачені відповідачем до порушення провадження у справі позов підлягає відмові.

Заявлені у справі судові витрати позивача, що складаються з 5000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 1600,00 грн. судового збору, судом розподілено наступним чином.

Судовий збір у розмірі 1600,00 грн. покладається на відповідача повністю, відповідно до частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій цієї сторони.

При розподілі між сторонами витрат позивача на оплату послуг адвоката у розмірі 5000,00 грн. судом враховано частину 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, надання позивачем на підтвердження цих витрат договору про надання правової допомоги від 02.10.2017 №02/10-1, ордеру та свідоцтва адвоката ОСОБА_3, платіжного доручення від 18.10.2017 № 1738 на суму 5000,00 грн. і те, що вказаним адвокатом підписано позовну заяву у справі, одночасно, судом враховано, що представлення інтересів позивача у судових засіданнях здійснював інший представник за довіреністю ОСОБА_1, включення до позову сум, що вже були сплачені відповідачем та не являлись спірними, повну оплату заборгованості станом на перше судове засідання у справі, а також судом враховано, що розмір судових витрат, не повязаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто, явно завищеним порівняно з ціною позову, у звязку з чим, суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

У вирішенні питання розподілу судових витрат у справі з оплати послуг адвоката, судом враховано правову позицію, що викладено в постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 №7.

З огляду на вказане, суд покладає на відповідача відшкодування судових витрат позивача з плати послуг адвоката у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 80, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 6500,00 грн. основного боргу.

2. У задоволенні решти позову відмовити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКА БАКАЛЕЙНИХ ПРОДУКТІВ» (09000, Київська обл., Сквирський р-н, м. Сквира, вул. Залізнична, 8, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН ЛОГІСТІК» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, 16, ідентифікаційний ) 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень) судового збору, 2000,00 грн. (дві тисячі гривень) судових витрат з оплати послуг адвоката.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 22.12.2017.

Суддя С.О. Саванчук