номер провадження справи 18/102/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 справа № 908/1966/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Імпел ОСОБА_1 (юр. адреса: 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 38б, к. 12; факт. адреса: 03151, м. Київ, вул. Очаківська, 5/6, каб. 204)

до відповідача державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 202) (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Олександра Невського, 81)

про стягнення 481009,92 грн. попередньої оплати за договором № 1616/П/Г-17 від 01.06.2015

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 18.09.2017;

від відповідача: ОСОБА_3, директор, наказ № 68/ОС від 20.05.2015; ОСОБА_4, довіреність б/н від 04.12.2017

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення 593031,56 грн. попередньої оплати за договором № 1616/П/Г-17 від 01.06.2015 за оплачений, але не поставлений товар. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказував, що сторонами 01.06.2015 укладено договір поставки № 1616/П/Г-17, на підставі якого покупцем ТОВ Імпел ОСОБА_1 перераховано постачальнику ДП Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 202) за продукцію, що буде поставлена в майбутньому, суму в розмірі 1295618,33 грн., натомість, постачальником передано продукцію на загальну суму 702586,77 грн. Таким чином, значна частина товару, зазначеного у Специфікації № 1 до договору, залишилась непоставленою. Станом на 26.09.2017 заборгованість відповідача за оплачений, але непоставлений товар становить 593031,56 грн. Позовні вимоги ґрунтуються на ст. ст. 20, 193 ГК України, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 626, 655, 662, 670, 693 ЦК України.

Ухвалою суду від 04.10.2017 порушено провадження у справі № 908/1966/17, присвоєно справі номер провадження 18/102/17, судове засідання призначено на 26.10.2017; розгляд справи відкладався на 15.11.2017, у судовому засіданні 15.11.2017 оголошувалась перерва до 04.12.2017 та 14.12.2017, строк вирішення спору продовжувався. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі документальними доказами та закінчений 14.12.2017, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач 14.12.2017 подав до суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи та заяву про зміну предмету позову, у тексті якої йдеться про часткове погашення заборгованості відповідачем та обмін бухгалтерськими документами між сторонами та просив стягнути з відповідача 481009,92 грн.; у судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву, просив задовольнити позов з урахуванням заяви.

Заява позивача про зміну предмету позову розцінена судом як заява про зменшення розміру позовних вимог, прийнята судом до розгляду, у звязку з чим судом розглядаються вимоги про стягнення з відповідача 481009,92 грн. попередньої оплати за договором № 1616/П/Г-17 від 01.06.2015.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, надав документи на виконання вимог суду.

Вивчивши наявні матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Імпел ОСОБА_1 (покупець, позивач у справі) та державне підприємство Підприємство Мелітопольської виховної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (постачальник) 01.06.2015 уклали договір поставки № 1616/П/Г-17 (надалі - договір).

Наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2016 № 3485/5 державне підприємство Підприємство Мелітопольської виховної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області перейменовано на державне підприємство Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 202).

Відповідно до п. 1.1. договору в порядку та на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію та/або устаткування виробничо-технічного призначення (в подальшому продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у цьому договорі та специфікаціях, які є невідємними частинами до цього договору.

Згідно п. 1.2 покупець зобовязується прийняти та оплатити продукцію, яка постачається у його власність, у відповідності до умов цього договору.

Пунктом 4.1 договору визначено, що поставка продукції проводиться партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, що узгоджені сторонами в специфікаціях до цього договору.

Відповідно до п. 4.5 договору датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаророзпорядчих документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на видатковій накладній.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що зобовязання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в погодженому місці призначення поставки в асортименті, кількості, в строки, з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у цьому договорі та специфікаціях до нього. Зобовязання покупця вважаються виконаними з моменту прийняття та оплати поставленої продукції.

Пунктом 5.3 договору обумовлено, що порядок розрахунків за поставлену продукцію за цим договором здійснюється наступним чином: 70% від вартості кожної партії продукції шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами специфікації; 30% від вартості кожної партії продукції шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати приймання відповідної продукції, якщо інший строк та порядок оплати не обумовлений сторонами у специфікаціях до цього договору.

Пунктом 8.1. договору встановлено, що цей договір вступає у силу з дати його підписання повноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у разі неналежного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2015, включно. У разі невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань по цьому договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами усіх прийнятих на себе зобовязань.

Сторонами підписано Специфікацію № 1 до договору № 1616/П від 01.06.2015, відповідно до якої відповідач мав поставити продукцію (три найменування костюмів у відповідній кількості та за відповідною ціною та вартістю) на загальну суму 4188619,08 грн. з остаточним строком поставки по двом позиціям до 25.06.2015 та по одній позиції до 30.08.2015.

На виконання умов договору позивач здійснив оплату продукції протягом червня-жовтня 2015 року на загальну суму 1244316,33 грн., що підтверджується банківськими виписками, відповідач здійснив поставку продукції протягом червня 2015 року - березня 2016 року на загальну суму 713306,29 грн., що підтверджується накладними, підписаними обома сторонами (арк. с. 23-35). Крім того, відповідачем здійснено повернення передоплати за непоставлену продукцію згідно договору № 1616/П/Г-17 від 01.06.2015 на суму 50000,00 грн. згідно платіжного доручення № 225 від 30.11.2017.

Відповідач зобовязання щодо вчасної поставки продукції у повному обсязі не здійснив, поставив лише частину продукції, чим порушив умови договору.

Внаслідок наявності порушень з боку відповідача, на його адресу позивачем спрямована вимога від 13.04.2017 за вих. № 3614/04/17 щодо повернення коштів у розмірі 593031,56 грн. за оплачений, але непоставлений товар за договором протягом десяти днів з дня отримання вимоги, а також вимога від 20.09.2017 за вих. № 3999/09/17 щодо поставки оплаченого товару в строк три дні з моменту отримання даної вимоги або в строк три дні з моменту отримання даної вимоги перерахувати кошти позивачу у розмірі 593031,56 грн. за оплачений, але непоставлений товар за договором.

Вимоги залишені відповідачем без реагувань.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо поставки оплаченого товару у повному обсязі, позивач за захистом своїх порушених прав та законних інтересів звернувся з позовом до суду.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 481009,92 грн. попередньої оплати підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок щодо поставки оплаченої позивачем продукції на суму 481009,92 грн., у встановлений договором та законом строк, не виконав, кошти за оплачену, але не поставлену позивачу продукцію не повернув, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Судом здійснено розрахунок загальної вартості поставленої на адресу позивача продукції, згідно якого загальна сума за накладними складає 713306,29 грн., сума переплати, з урахуванням повернення коштів у сумі 50000,00 грн., складає 481010,04 грн. (1244316,33 грн. - 713306,29 грн. 50000,00 грн.), тоді як позивачем згідно акту звірки станом 13.12.2017 суму поставки товару (з урахуванням повернення коштів позивачу у розмірі 50000,00 грн.) визначено як 763306,41 грн., тобто на 0,12 грн. менше.

У звязку з тим, що заявлена до стягнення сума є меншою ніж різниця між здійсненою позивачем оплатою продукції та вартістю поставленого товару з урахуванням повернення коштів, задоволенню підлягає заявлена до стягнення сума попередньої оплати у розмірі 481009,92 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству.

Визнання позивачем позову щодо стягнення суми попередньої оплати відповідає обставинам справи, отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 481009,92 грн. попередньої оплати обґрунтована та задовольняється судом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин, враховуючи зменшення позивачем позовних вимог, судовий збір в сумі 1680,32 грн., сплачений позивачем згідно платіжного доручення № 7398 від 26.09.2017 (на загальну суму 8895,47 грн.), може бути повернуто позивачу за його клопотанням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 202) (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вулиця Олександра Невського, 81, ідентифікаційний код 08680129) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Імпел ОСОБА_1 (юр. адреса: 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 38б, к. 12; факт. адреса: 03151, м. Київ, вул. Очаківська, 5/6, каб. 204, ідентифікаційний код 35634872) 481009,92 грн. (чотириста вісімдесят одну тисячу девять грн. 92 коп.) попередньої оплати, 7215,15 грн. (сім тисяч двісті п'ятнадцять грн. 15 коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 19 грудня 2017 року.

Суддя В.В. Носівець