ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" грудня 2017 р. Справа № 922/3566/16

Суддя - доповідач Здоровко Л.М.,

розглянувши у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Центральної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (вх. №3891 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від "26" вересня 2017 р. у справі № 922/3566/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-консалтингова компанія - Зарєч"є", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.09.2017 у справі №922/3566/16 (суддя Міньковський С.В.) затверджено наданий суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс; ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-консалтингова компанія - Зарєч"є", , зареєстроване як юридична особа за адресою: 61093, м. Харків, вул. Підлісна, буд. 5; визнано вимоги ТОВ "Провід-Груп" в сумі 539 000, 00грн, Центральної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області в сумі 1 800, 00грн погашеними; провадження у справі припинено; зобов'язано державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та передати органам, які здійснювали облік, відповідне повідомлення про зняття юридичної особи з обліку.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Центральна ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для вирішення справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та припинити провадження у справі.

Одночасно апелянт просить поновити пропущений строк подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 26.09.2017 та відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшла висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

15.12.2017 набрав чинності Закон України №2147-VIII від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Отже, розгляд господарськими судами справ здійснюється за правилами Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017.

Згідно відбитку ПАТ "Укрпошта" на поштовому конверті, доданому до апеляційної скарги, апелянт звернувся до суду з апеляційною скаргою 14.12.2017, тобто, до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 94 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла до 15.12.2017) апеляційна скарга підписується особою, яка подає скаргу або її представником.

Як вбачається із апеляційної скарги, скарга підписана представником апелянта - ОСОБА_1, проте, до матеріалів скарги не додано належним чином засвідчену копію (як і не засвідчену) на ім'я ОСОБА_1 на підтвердження наявності у нього повноважень представляти інтереси апелянта та подавати від імені апелянта апеляційну скаргу, про що господарським судом Харківської області складено акт від 18.12.2017; у матеріалах справи копія довіреності від апелянта на ім'я ОСОБА_1 також відсутня.

Крім того, відповідно до пункту 13 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Стаття 93 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла до 15.12.2017) встановлювала, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Відповідно до матеріалів справи, оскаржувана ухвала постановлена місцевим господарським судом 26.09.2017, апелянт подав апеляційну скаргу 14.12.2017 (згідно відбитку ПАТ "Укрпошта" на поштовому конверті), тобто з пропуском строку подання апеляційної скарги більше 2 місяців.

Таким чином, апеляційна скарга була подана із порушенням встановленого статтею 93 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла до 15.12.2017) строку.

Згідно зі статтею 53 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла до 15.12.2017) та статті 119 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діє з 15.12.2017), за заявою учасника справи суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і поновити пропущений строк.

В обґрунтування пропуску строку подання апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що юридичним управлінням ГУ ДФС України у Харківській області підготовлено та надано доповідну до управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності для забезпечення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, на даний час судовий збір сплачено.

Проте, апелянтом не надано жодних доказів в обґрунтування своїх доводів щодо підготовки та надання доповідної юридичним управлінням до управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності щодо сплати судового збору; апелянтом не зазначено навіть дати, коли така доповідна складалась юридичним управлінням та коли була подана до управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності.

Крім того, апелянтом не надано доказів сплати судового збору та із апеляційної скарги не вбачається дати сплати судового збору.

Законодавець не передбачає обов'язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Проте, наведені апелянтом доводи не є обґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами, відтак, визнаються суддею-доповідачем неповажними.

Відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діє з 15.12.2017), апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, яка передбачає, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення (при цьому, колегією суддів враховано пункт 11 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України та встановлено, що апелянтом пропущено строк подання апеляційної скарги на ухвалу суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діяла до 15.12.2017), і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Щодо клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, суддя-доповідач зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини 4 статті 94 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла до 15.12.2017), до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" зі змінами та доповненнями станом на момент подання апеляційної скарги ставка судового збору, що справляється з апеляційних і касаційних скарг на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів, доданих до апеляційної скарги, вбачається, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Апелянт клопотання про відстрочення сплати судового збору жодним чином не мотивує, при цьому, в тексті апеляційної скарги, мотивуючи клопотання про поновлення пропущеного строку, зазначає, що судовий збір вже сплачено.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на момент звернення апелянта до суду з апеляційною скаргою), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Разом з тим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Отже, виходячи з положень Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на момент звернення апелянта до суду з апеляційною скаргою), суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази оскільки відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин.

Апелянтом на підтвердження вимоги відстрочити сплату судового збору не наведено жодних доводів та не надано жодних доказів, при цьому, зазначено, що судовий збір сплачено

Враховуючи вищевикладене, що зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення чи розстрочення сплати є винятковими заходами, що суд має право їх застосувати в окремих випадках за наявності певних обставин, тобто, не на постійній основі, суддя-доповідач не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

З урахуванням викладеного, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку подання апеляційної скарги визнані судом неповажними, апелянтом не надано належних доказів на підтвердження повноважень його представника подавати та підписувати апеляційну скаргу від імені апелянта, не надано доказів сплати судового збору, а подане клопотання про відстрочення сплати судового збору не обґрунтоване, відтак, судом відмовлено у його задоволенні, суддя-доповідач Здоровко Л.М. дійшла висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме апелянт має надати суду обґрунтоване клопотання з викладеними обставинам, підтвердженими належними та допустимими доказами, що перешкоджали йому звернутись з апеляційною скаргою у встановлені законодавством строки, докази на підтвердження повноважень його представника подавати та підписувати апеляційну скаргу від імені апелянта, докази сплати судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 174, 234, 258, 260, п.п. 11, 13 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центральної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.09.2017 у справі №922/3566/16 залишити без руху.

Центральній ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; докази усунення недоліків мають надійти до Харківського апеляційного господарського суду не пізніше десятого дня з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, з урахуванням строків поштового перебігу.

Роз'яснити Центральній ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач Здоровко Л.М.