ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р. Справа № 925/1223/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В., за участю прокурора відділу прокуратури Черкаської області - Кожушко Н.В. - за посвідченням та представників сторін:

від позивача: Коломієць Н.В. - керівник,

від відповідача: Джумагазієв А.К.,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Заступника керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради

до Фізичної особи - підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Комунальне підприємство "Уманське ремонтно - експлуатаційне управління №3"

про повернення нежитлового приміщення, стягнення неустойки та заборгованості з орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому прокурор просить стягнути з відповідача заборгованість з плати за оренду приміщень в сумі 8 413 грн. 32 коп. та неустойку, нараховану за прострочення термінів повернення об'єкта оренди за період з 01.09.2014 по 31.08.2017 в сумі 261 372 грн. 60 коп., та зобов'язати ФОП Джумагазієва Анатолія Карімовича повернути по акту прийому-передачі орендоване майно комунальної власності територіальної громади міста Умань - нежитлове приміщення магазину загальною площею 186,3 м2, розміщене в будинку за адресою: 20300, Черкаська область, м.Умань, вул. Комарова, 3, балансоутримувачу Комунальному підприємству «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після закінчення строку дії договору оренди відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання щодо повернення орендованого майна, у зв'язку з чим позивачем заявлено до стягнення орендну плату за червень та вересень 2017 року в розмірі 8413 грн. 08 коп., неустойку в розмірі подвійної орендної плати за цей же період, сплата якої передбачена приписами ч.2 ст.785 ЦК України, в розмірі 261 372 грн. 60 коп., а також вимога про зобов'язання відповідача повернути по акту прийому-передачі орендоване майно.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у позові, обгрунтовуючи свої заперечення наступним:

-заборгованість по орендній платі відповідачем погашена повністю;

-позивач протягом шестимісячного строку, передбаченого ч. 6 ст. 232 ГК України, від дня, коли зобов»язання відповідачем щодо повернення орендованого майна повинно було бути виконано, а саме, починаючи з 21 лютого 2013 року по 20 серпня 2013 року, не скористався своїм правом застосувати до відповідача штрафні санкції у вигляді пені, не пред»явивши протягом шестимісячного строку відповідної претензії, а тому на момент звернення з позовом до суду позивач не має право застосовувати та нараховувати вказані штрафні санкції у зв»язку із пропуском шестимісячного строку. На підставі пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України пропущено строк, протягом якого можна було звернутися до суду з вимогою про стягнення неустойки;

-відповідач не передає орендоване майно у зв»язку з тим, що в разі передачі цього майна балансоутримувачу, який в свою чергу може передати його в користування третій особі, буде неможливо встановити об»єктивну вартість проведених відповідачем невід»ємних поліпшень, відшкодовувати вартість яких позивач відмовляється.

Від відповідача 15 листопада 2017 року до початку розгляду справи по суті надійшла зустрічна позовна заява Фізичної особи - підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича від 13 листопада 2017 року до Заступника керівника Уманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3») про стягнення коштів вартості здійснених невідокремлюваних поліпшень орендованого комунального нерухомого майна, в якій відповідач просить стягнути з Відділу з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради кошти на здійснення невідокремлюваних поліпшень орендованого комунального нерухомого майна у розмірі 295684 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16 листопада 2017 року у даній справі зустрічну позовну заяву Фізичної особи - підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича з доданими до неї документами повернуто позивачу за зустрічним позовом без розгляду пункту 6 частини першої статті 63 ГПК України на підставі пункту 6 частини першої статті 63 ГПК України, оскільки не подано належних доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав, свої заперечення на позов обґрунтовував доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 23 листопада 2017 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Заслухавши доводи та пояснення прокурора, представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

Між Відділом комунального майна Уманської міської ради (правонаступником якого є Відділ з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради) та Фізичною особою - підприємцем Джумагазієвим Анатолієм Карімовичем 08 лютого 2010 року було укладено договір оренди №3/2010 нежитлового приміщення (далі - «Договір») - магазину загальною площею 186,3 кв.м, розміщене в будинку за адресою: Черкаська область, місто Умань, вулиця Комарова, 3, який знаходиться на балансі Комунального підприємства «Виробничо-житлове ремонтно-експлуатаційне управління №1», вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку станом на 29.05.2009 року і становить за незалежною оцінкою 167300 гривень без ПДВ.

Відповідно до п.1.2. Договору майно передається в оренду для розміщення виставки столярних виробів.

Згідно пункту 2.1. Договору орендар вступає у користування майном у строк після підписання договору та акта приймання-передавання. Фактично відповідач продовжував використовувати об»єкт оренди, який прийняв по акту від 22.03.2006 року згідно договору оренди від 22.03.2006 року №68.

Згідно з п.3.1. Договору орендна плата встановлена за результатами конкурсу на право оренди майна міської комунальної власності (протокол засідання конкурсної комісії від 02.02.2010 року) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - лютий 2010 року 1 535 грн.

Згідно з п.3.3. Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за цей же місяць.

Згідно з п. 3.2. Договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно, з моменту фактичного вступу в користування, на підставі акту приймання-передачізгідно рахунку одержувача коштів - відділу житлового господарства Уманської міської ради , авансовими платежами, до 15 числа поточного місяця.

У пункті 3.7. Договору сторони обумовили, що у разі припинення або розірвання договору оренди орендар сплачує орендну плату включно по день (дату) передачі балансоутримувачу об»єкта оренди за актом приймання-передавання, один примірник акту надає орендодавцю. Закінчення строку дії Договору не звільняє орендаря від обов»язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, з урахуванням штрафних санкцій.

Пунктом 5.1. Договору орендар зобов»язаний у разі припинення або розірвання Договору у 15-денний термін звільнити об»єкт і повернути його в належному стані балансоутримувачу по акту та відшкодувати збитки або втрати (повної або часткової) останнього, в разі погіршення стану орендованого майна з вини орендаря.

За змістом п.8.1 Договору даний договір укладено до трьох років і діє він з 08 лютого 2010 року до 05 лютого 2013 року включно.

Чинність Договору згідно пункту 8.4. припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на яки його укладено.

За актом приймання-передачі майна в оренду від 22.03.2006 року балансоутримувачем було передано відповідачу спірне нежитлове приміщення на підставі попереднього договору оренди нежитлового приміщення №68 від 22.03.2006 року.

Позивачем 01.03.2013 року було направлено відповідачу лист за №59 «Про неналежне виконання договірних зобов»язань», в якому викладено вимогу про сплату заборгованості по орендній платі та про звільнення об»єкта оренди і передачу його по акту балансоутримувачу.

18.09.2013 року позивачем було направлено відповідачу лист за №224, в якому було зазначено про припинення Договору, викладено вимогу про звільнення спірного об»єкта і передачу його балансоутримувачу по акту приймання-передачі та повідомлено про можливість нарахування неустойки у розмірі подвійної облікової плати за користування річчю за час прострочення повернення об»акта оренди. Цей лист відповідачем був отриманий 23.09.2013 року.

29.10.2013 року позивачем було направлено відповідачу лист за №255 (відповідь на звернення відповідача) «Про укладання договору оренди», в якому повідомив, що договір оренди не може бути продовжений у зв»язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов»язань по договору.

20.10.2016 року позивач направив відповідачу лист за №204 «Про звільнення майна з користування», в якому вимагав негайно звільнити спірне орендоване нежитлове приміщення і повідомив про нарахування відповідачу неустойки на підставі статті 785 ЦК України за час прострочення повернення об»єкту оренди. Аналогічні листи за №165 та №226 були направлені відповідачу відповідно 24.04.2017 року та 09.06.2017 року.

У газеті «Уманська зоря» від 02 вересня 2016 року №38 (16843) та на офіційному сайті Уманської міської ради і її виконавчого комітету було оприлюднено оголошення про конкурс на право оренди нежитлових приміщень, загальною площею 186,3 кв.м в будинку за адресою: вулиця Комарова. 3. Рішенням комісії з проведення конкурсу на право оренди майна міської комунальної власності (протокол №05/2016 додаткового засідання комісії від 10 жовтня 2016 року) переможцем конкурсу був визначений ФОП Джумагазієв А.К., який запропонував місячний розмір орендної плати - 22400 грн. Відповідачу 10.10.2016 року було направлено лист за №173 «Про результати конкурсу» та проект договору оренди для підписання, які він отримав 10.10.2016 року. Від підписання проекту договору оренди відповідач відмовився. Рішенням комісії з проведення конкурсу на право оренди майна міської комунальної власності (протокол №06/2016 від 27.10.2016 року) Джумагазієв А.К. був виключений з числа учасників конкурсу і переможцем згідно рішення додаткового засідання комісії з проведення конкурсу на право оренди майна міської комунальної власності (протокол №08/2016 від 11 квітня 2017 року) був визнаний інший учасник - фізична особа підприємець Поліщук Сергій Степанович, з яким відповідач 25 квітня 2017 року уклав договір оренди №40/2017 нежитлових приміщень 1-го поверху та підвалу, загальною площею 186,3 кв.м, в житловому будинку за адресою: Черкаська область, м. Умань, вулиця Комарова, 3. Рішення комісії про визначення іншого учасника відповідач не оскаржував.

Частиною 1 ст.173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ч.1 ст.283 ГК України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК України).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч.ч.1, 4 ст.285 ГК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки строк дії Договору встановлено до 05.02.2013 включно і його дія не продовжувалась, він припинив свою дію 06.02.2013 року у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено.

За змістом частини 1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Судом встановлено, що Договір припинив свою дію 06.02.2013 року, проте спірне нерухоме майно не було повернуто відповідачем балансоутримувачу по акту приймання-передачі. На час судового розгляду справи спірне майно продовжує знаходитися у користуванні відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вимога про зобов'язання ФОП Джумагазієва Анатолія Карімовича повернути по акту прийому-передачі орендоване майно комунальної власності територіальної громади міста Умань - нежитлове приміщення магазину загальною площею 186,3 м2, розміщене в будинку за адресою: 20300, Черкаська область, м.Умань, вул. Комарова, 3, балансоутримувачу Комунальному підприємству «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління №3» є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Згідно пункту 3.7. Договору у разі припинення або розірвання договору оренди орендар сплачує орендну плату включно по день (дату) передачі балансоутримувачу об»єкта оренди за актом приймання-передавання, один примірник акту надає орендодавцю. Закінчення строку дії Договору не звільняє орендаря від обов»язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, з урахуванням штрафних санкцій.

Тобто, навіть після закінчення дії Договору, відповідач був зобов'язаний сплачувати на користь балансоутримувача орендну плату до моменту повернення майна за актом приймання-передачі.

Позивач нарахував до стягнення з відповідача 8413 грн. 32 коп. заборгованості з плати за оренду спірних приміщень за червень і вересень 2017 року.

У процесі судового розгляду справи відповідач надав суду квитанції від 05.10.2017 року та від 13.10.2017 року, згідно яких ним повністю погашена заборгованість з орендної плати, заявлена прокурором до стягнення.

Оскільки предмет спору став відсутній вже після пред»явлення позову, у частині стягнення 8413 грн. 32 коп. заборгованості з орендної плати провадження у справі необхідно припинити на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 29 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що за невиконання зобов'язань за договором оренди, в тому числі за зміну та розірвання договору в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Частиною 2 ст.785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Оскільки відповідач після закінчення строку дії Договору не повернув і не намагався повернути об'єкт оренди орендодавцю у визначений Договором строк, а продовжив користування орендованим майном, суд приходить до висновку про те, що неповернення об'єкту оренди за Договором у період, зокрема, з вересня 2014 року по серпень 2017 року відбулося виключно з вини самого відповідача що є умовою для застосування наслідків, передбачених ч.2 ст.785 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Водночас, законодавством, що регулює орендні правовідносини, встановлено можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов'язання щодо повернення об'єкта оренди (аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 18.04.2011 у справі №30/190, від 18.04.2011 у справі № 30/191, від 26.11.2011 у справі №5005/2712/2011).

Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства за захистом свого цивільного права або інтересу особа може звернутися до суду у строк, визначений статтями 257, 258 ЦК України.

Статтею 257 ЦК України встановлюється загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Спеціальна позовна давність в один рік відповідно до приписів пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення, а тому застосування до неї спеціальної позовної давності є неправильним.

Згідно пункту 5.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, окільна на відміну від приписів статті 549 ЦК України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов»язання (штраф). А також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання (пеня). Таким чином, застосування до відповідних позовів спеціальної позовної давності. Передбаченої пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України. є неправильним.

Балансоутримувач нарахував неустойку в розмірі 261372 грн. 60 коп. за період з вересня 2014 року по серпень 2017 року. Суд перевірив розрахунок і встановив, що розмір неустойки за вересень 2014 року обраховано не вірно, оскільки розрахунок було проведено без врахування строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач. До стягнення з відповідача підлягає 257904 грн. 92 коп. неустойки за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач не надав суду доказів, які підтверджували б і доводили відсутність його вини.

Беручи до уваги викладене, оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 5468 грн. 57 коп.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи - підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича на користь Комунального підприємства "Уманське ремонтно - експлуатаційне управління №3" - 257 904 грн. 92 коп. неустойки та 5 468 грн. 57 коп. судового збору.

3.Зобов»язати Фізичну особу - підприємця Джумагазієва Анатолія Карімовича повернути по акту прийому-передачі орендоване майно комунальної власності територіальної громади міста Умань - нежитлове приміщення магазину загальною площею 186,3 кв.м.. розміщене в будинку за адресою6 20300, Черкаська область. М. Умань. Вулиця Комарова, 3, балансоутримувачу Комунальному підприємству "Уманське ремонтно - експлуатаційне управління №3".

4.Провадження у справі в частині стягнення 8 413 грн. 32 коп. заборгованості з орендної плати припинити.

5.У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 14 грудня 2017 року.

Суддя В.В. Потапенко