Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2017 р. у справі № 927/1099/17

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Оленич Т. Г. розглянуто у відкритому судовому засіданні справу № 927/1099/17

за позовом: Управління житлово комунального господарства Чернігівської міської ради, вул. Реміснича, б.19, м.Чернігів,14000

до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхо будівельне управління № 14», вул. Любецька, б.35, м. Чернігів,14021

про стягнення 123362грн.65коп.

у присутності представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 головного спеціаліста юрисконсульта (довіреність № 1167-1 від 12.12.2017)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 02/10/17 від 02.10.2017).

В судовому засіданні, яке відбулось 14.12.2017, на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов до відповідача про стягнення штрафних санкцій в сумі 123362грн.65коп., з яких 75311грн.55коп. пені та 48051грн.10коп. штрафу, що нараховані за порушення відповідачем строків виконання робіт за договором від 23.12.2016 за №170703_51 на виконання робіт по капітальному ремонту ділянки дороги по вул. Івана Мазепи в м. Чернігові (додаткові роботи).

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем зобовязань за договором у встановлені строки, наслідком чого є нарахування передбачених договором штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу.

Відповідач у відзиві проти заявленого позову заперечив в повному обсязі, вказавши на відсутність своєї вини у порушенні строків виконання робіт, обумовлених договором від 23.12.2016 за № 170703_51. Так, відповідач пояснив, що зменшення температури повітря нижче +10 градусів за Цельсієм унеможливлює виконання робіт відповідно до вимог п.п.21.8.10 ДБН В.2.3.-4:2007. Взимку здійснювати роботи з укладання холодних та гарячих асфальтобетонних сумішей практично неможливо, принаймні з гарантуванням якості виконаних робіт. Крім того, відповідач зазначає, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року було затверджено новий розмір мінімальної заробітної плати на рівні 3200,00 грн., що майже в два рази більше за її розмір на момент підписання сторонами договору від 23.12.2016 за № 170703_51. Як стверджує відповідач, різке зростання мінімальної заробітної плати призвело до пропорційного зростання витрат на фонд оплати праці та витрат на закупівлю асфальтобетонної суміші, що були закладені в кошторисі, погодженому сторонами при укладенні спірного договору. Відповідач наголосив, що подальше виконання спірного договору за цінами 2016 року призвело б до збитків підрядника та його банкрутства в подальшому. Враховуючи зазначені обставини, відповідач скористався своїми правами, визначеними частиною 5 ст. 844 ЦК України, та звернувся до позивача з обґрунтованою пропозицією збільшити ціну спірного договору. Однак в ході перемовин сторони не досягли консенсусу, у звязку з чим прийшли до згоди розірвати договір від 23.12.2016 за № 170703_51, що є підставою заявленого позову. 18 квітня 2017 року сторонами було укладеного додаткову угоду, виходячи зі змісту якої договір від 23.12.2016 за № 170703_51 є розірваним за взаємною згодою сторін станом на 18.04.2017. Відповідач у відзиві на позов також звернув увагу суду на відсутність збитків у позивача у звязку з порушенням відповідачем строків виконання робіт, обумовлених спірним договором.

Також, посилаючись на відсутність своєї вини в порушенні договірних зобовязань та на відсутність у позивача збитків, відповідачем у відзиві на позов заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки до 1% від заявленого розміру, в разі, якщо суд при винесені рішення дійде висновку про задоволення позову.

В судовому засіданні позивачем подано суду уточнення до позовної заяви, в якому позивачем зазначається про зміну дат, з яких обчислюється період прострочення виконання робіт понад місяць для нарахування штрафу, та просить початком прострочення робіт по розбиранню існуючих споруд та огорожі вважати 19 травня 2017 року, а початком прострочення робіт по фрезеруванню існуючого покриття вважати 01 травня 2017 року.

Представник відповідача підтвердив отримання цієї заяви.

Приймаючи до уваги, що внаслідок подання даної заяви заявлена до стягнення суми штрафних санкцій не змінюється як в цілому, так й щодо кожної суми окремо, тому вказана заява не є за своєю суттю зміною розміру позовних вимог, а відтак заява залучається до матеріалів справи й спір буде вирішуватися з урахуванням зазначених в ній періодах.

Подані сторонами клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу судом задоволені, а відтак фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних пристроїв не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи представників сторін, зясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2016 року між Управлінням житловокомунального господарства Чернігівської міської ради (замовник за договором, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляхобудівельне управління № 14» (генпідрядник за договором, відповідач по справі) укладено договір за № 170703_51 на виконання робіт по капітальному ремонту ділянки дороги по вул..Івана Мазепи в м. Чернігові (додаткові роботи) (далі по тексту договір).

Відповідно до п.1.1 договору відповідач зобовязався з власних матеріалів, своїми засобами та на свій ризик, у передбачений договором строк виконати роботи «Капітальний ремонт ділянки дороги по вул..Івана Мазепи в м. Чернігові (додаткові роботи) (згідно ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) (CPV за ДК 021:2015 код 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація) відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та пропозиції конкурсних торгів, а позивач, у свою чергу, зобовязувався прийняти і оплатити вказані роботи у порядку, визначеному договором та чинним законодавством України.

Згідно з п.2.1 договору, сторони встановили, що якість робіт, що виконуються, повинна відповідати умовам затвердженої проектно кошторисної документації на обєкт, вимогам технічного завдання, а також державним нормам, технічним умовам та загальним вимогам, які предявляються до робіт цього типу. Відповідач виконує роботи керуючись діючими та території України будівельними нормами та правилами, державними стандартами України, іншими нормативними актами у сфері будівництва (п. 2.2 договору).

Сторони погодили в пункті 3.1. договору (в редакції додаткової угоди б/н від 24.03.2017), що ціна цього договору є динамічною і становить 3019700грн.67коп., крім того ПДВ 60394грн.13коп.; разом з ПДВ ціна договору становить 3623640грн.80коп. Фінансування на 2016 рік становить 391767грн.62коп., крім того ПДВ 78353грн.52коп; разом з ПДВ ціна договору становить 470121грн.14коп.; фінансування на 2017 рік становить 2627933грн.05коп., крім того ПДВ 525586грн.61коп.; разом з ПДВ ціна договору становить 3153519грн.66коп.

Строки виконання робіт визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невідємною частиною Договору. Кінцевий термін виконання робіт за договором 31 грудня 2017 року (п.5.1.).

Пунктом 5.5 договору визначено, що після виконання відповідачем робіт позивач повинен протягом 5 (пяти) робочих днів прийняти виконану роботу та підписати акт виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в та довідку про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3.

Пунктом 5.7 договору сторони погодили місце виконання робіт: вул..Івана Мазепи в м.Чернігові (ПК3+14-ПК14+37).

Відповідно до п.4.1. договору розрахунки за виконані роботи позивач проводить не пізніше 90 (девяноста днів) після підписання акту виконаних підрядних робіт за формою КБ-3, за умови надходження з бюджету на розрахунковий рахунок позивача коштів за проведені роботи, які є предметом даного договору.

Відповідно до погодженого сторонами календарного графіку капітального ремонту ділянки дороги по вул. Івана Мазепи в м. Чернігові (додаткові роботи) сторонами визначено окремі найменування робіт та періоди їх виконання.

В пункті 11.1. договору сторонами визначено. Що договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2017 року, а в частині розрахунків, сплати штрафних санкцій та гарантійного строку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором.

Як вбачається із наданої до матеріалів справи копії примірника договору №170703_15 від 23.12.2016, договір підписний сторонами, скріплений їх печатками, що свідчить про набрання ним чинності.

Із змісту договору вбачається, що на його підставі між сторонами виникли правовідносини підряду, які регулюються нормами §1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1,2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в грудні 2016 року виконав роботи, що підтверджується актом №1 від 23.12.2016 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 за грудень 2016, які оплачені позивачем в сумі 470121грн.14коп., що підтверджується платіжним дорученням № 58 від 26.12.2016.

Крім того, актом № 2 від 30.03.2017 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2017 за формою КБ2 та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 за березень 2017 підтверджується факт виконання відповідачем, зазначених в даному акті.

Прийняті на підставі акту №2 від 30.03.2017 роботи оплачені позивачем сумі 962288грн.40коп., що підтверджується платіжним дорученням № 5 від 04.04.2017.

18 квітня 2017 року між сторонами укладено додаткову угоду про дострокове розірвання договору № 170703_51 від 23.12.2016 року на виконання робіт по капітальному ремонту ділянки дороги по вул.Івана Мазепи в м. Чернігові (додаткові роботи), в якій сторони дійшли взаємної згоди достроково розірвати договір від 23.12.2016 за №170703_51 та підтвердили виконання відповідачем робіт на загальну суму 1432409грн.54коп. В пункті 3 вказаної угоди сторони зазначили, що договір припинив свою чинність з 18 квітня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи факт підписання обома сторонами додаткової угоди від 18.04.2017 про розірвання договору № 170703_51 від 23.12.2016, приймаючи до уваги відсутність заперечень сторін щодо укладення даної додаткової угоди, а тому з огляду на приписи ч.2,3 ст.653 Цивільного кодексу України суд приходить до висновку, що зобовязання сторін за договором № 170703_51 від 23.12.2016 на виконання робіт по капітальному ремонту ділянки дороги по вул.Івана Мазепи в м. Чернігові (додаткові роботи) припинились з 18 квітня 2017.

Заявляючи позовні вимоги, позивач стверджує, що на момент розірвання договору за взаємною згодою сторін відповідачем не виконані зобовязання в обсягах, визначених календарним графіком за договором, в звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції, нарахування та сплата яких передбачається умовами договору.

Обовязок відповідача сплатити позивачу пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань щодо строків виконання робіт, а також за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості визначений у п.8.4. договору.

Нараховуючи заявлену до стягнення пеню в сумі 75311грн.55коп., позивач зазначає період нарахування пені з 01.04.2017 по 31.07.2017 за невиконання робіт по фрезеруванню існуючого покриття та з 19.04.2017 по 31.07.2017 за невиконання робіт по розбиранню існуючих споруд та огорожі, улаштуванню дорожнього одягу та улаштуванню тротуарів, а штраф в сумі 48051грн.10коп. нараховує з 01.05.2017 за невиконання робіт по фрезеруванню існуючого покриття та з 19.05.2017 за невиконання робіт по розбиранню існуючих споруд та огорожі, улаштуванню дорожнього одягу та улаштуванню тротуарів.

В силу ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються в договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобовязаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання в розумні строки, відповідно до суті зобовязання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до наявного в матеріалах справи календарного графіку у 2017 році відповідач мав виконати підрядних робіт на загальну суму 3153519грн.66коп. При цьому, як вбачається із п.5.1. договору кінцевим терміном виконання робіт за договором сторонами визначено 31 грудня 2017 року.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до календарного графіку відповідачем не виконано роботи про фрезеруванню існуючого покриття на суму 179717грн., які мали бути виконані до закінчення 1 кварталу 2017 року (по 31.03.2017).

Даний факт не заперечується відповідачем.

Отже, здійснюючи оцінку правомірності розрахунку пені за невиконання робіт з фрезерування існуючого покриття, суд приходить до висновку, що в цій частині позивачем правомірно нараховується пеня.

Враховуючи, що роботи з фрезерування існуючого покриття відповідачем у встановлений договором та календарним графіком строк не виконані, тому вимоги позивача про стягнення пені за невиконання такого виду робіт є правомірними.

Проте, враховуючи, що зобовязання сторін по договору припинились 18.04.2017, тому пеня за несвоєчасне виконання робіт з фрезерування існуючого покриття має бути нарахована з 01.04.2017 по 17.04.2017.

Виходячи із визначеного сторонами договору розміру пені, суд приходить до висновку, що сума пені за вказаний період становить 3055грн.19коп.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що пеня в сумі 3055грн.19коп. має бути стягнута з відповідача.

Що стосується нарахування позивачем пені з 19.04.2017 по 31.07.2017 за невиконання робіт по розбиранню існуючих споруд та огорожі, улаштуванню дорожнього одягу та улаштуванню тротуарів, а також штрафу в сумі 48051грн.10коп. за період з 01.05.2017 за невиконання робіт по фрезеруванню існуючого покриття та з 19.05.2017 за невиконання робіт по розбиранню існуючих споруд та огорожі, улаштуванню дорожнього одягу та улаштуванню тротуарів, в цій частині позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Як зазначено судом вище, належним зобовязанням господарського зобовязання є його виконання у встановлені договором або законом строки.

Аналіз визначених у календарному графіку строків робіт на 2017 рік, свідчать, що дані строки мають триваюче виконання, закінчення яких передбачено у 2-му та 3-му кварталах 2017 року.

Разом з тим, враховуючи, що, як встановлено вище, зобовязання сторін по договору припинились з 18.04.2017, тому відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій із застосуванням строків саме після цієї дати, оскільки в календарному графіку не міститься конкретних дат щодо виконання окремих видів робіт, які настали до моменту розірвання договору та припинення зобовязань.

Відтак, суд приходить до висновку, що нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт за період після дати розірвання договору 18.04.2017 є безпідставним та необгрунтованим.

Що стосується нарахування позивачем штрафу за несвоєчасне виконання робіт з фрезерування існуючого покриття на суму 179717грн., то на момент припинення зобовязань за договором встановлений договором тридцятиденний строк прострочення виконання зобовязання, який є підставою для нарахування штрафу, не скінчився, а тому відсутні підстави для його застосування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково в сумі 3055грн.19коп. пені, в решті позову має бути відмовлено.

Заява відповідача про зменшення розміру пені судом відхиляється в звязку з відсутністю підстав для її задоволення.

В силу ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.651, 653, 837, 846 Цивільного кодексу України, ст.193, 218, 230 Господарського кодексу України, ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхо-будівельне управління №14», вул. Любецька, б.35, м. Чернігів, 14021 (ідентифікаційний код 30731879) на користь Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради, вул. Реміснича, б.19, м. Чернігів, 14000 (ідентифікаційний код 03366374) 3055грн.19коп. пені та 45грн.83коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення підписано 19 грудня 2017 року.

Суддя Т.Г.Оленич