ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Справа № 915/1218/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40; ідентифікаційний код 23399393)

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5; ідентифікаційний код 40108735)

про: стягнення 25809,05 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 01/53-1001 від 30.12.2016,

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 137/01/27-2017 від 25.01.2017.

Суть спору:

17 листопада 2017 року позивач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 01/22-6339 від 14.11.2017, в якій просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго заборгованість за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 25809,05 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: умов договору № 46/22 від 10.08.2016 про внесення змін та доповнень до договорів про постачання електричної енергії № 44/5007, № 40/1090, № 47/342, № 35/66, № 36/587, № 37/118, № 48/394, № 49/74, № 50/3403, № 51/372, № 52/436, № 53/200, № 23/34, № 54/90, № 38/890, № 55/450, № 41/430, № 42/539, № 56/69, № 43/333 в частині обєднання платежів та договірних величин споживання електричної енергії, додаткової угоди від 10.08.2016 до договору № 46/22 від 10.08.2016; акту прийняття-передачі товарної продукції від 31.10.2016; рахунку від 02.11.2016 на суму 25809,05 грн.; норм статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, та мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе договірних зобовязань щодо оплати спожитої електричної енергії.

Відповідач у відзиві № 3286/27-2017 від 06.12.2017 не заперечує наявність заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 25809,05 грн. та зазначає про можливість оплати рахунку № 42/22/10/2 від 02.11.2017 на підставі визнаної претензії або рішення суду.

12.12.2017 за результатами розгляду справи, суд на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», прийнято рішення про ліквідацію УМВС України в Миколаївській області та його територіальних підрозділів і створено Головне управління Національної поліції (далі ГУНП) в Миколаївській області.

Підпорядковані підрозділи не мають статусу юридичної особи та не відповідають по фінансовим зобов'язанням. На теперішній час лише ГУНП області є юридичною особою і всі фінансові розрахунки проводяться централізовано виключно через Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП.

Враховуючи вищевикладене, керівництво поліції зверталося до ПАТ «Миколаївобленерго» про розгляд питання щодо укладання єдиного договору з ГУНП області на постачання електричної енергії за наявними об'єктами споживання по області.

Так, за даними відповідача, у липні 2016 року Головним управлінням Національної поліції України проведено переговорну процедуру з Публічним акціонерним товариством «Миколаївобленерго» по закупівлі електричної енергії (Енергія електрична (код. ДК 016:2010-35.11.1), електрична енергія (код. ДК 021:2015-09310000-5) для підрозділів поліції у II півріччі 2016 року.

10 серпня 2016 року, за результатами проведеної процедури, між ПАТ Миколаївобленерго (далі постачальник) та ГУНП в Миколаївській області (далі платник) був укладений договір № 46/22 про внесення змін та доповнень до договорів про постачання електричної енергії № 44/5007, № 40/1090, № 47/342, № 35/66, № 36/587, № 37/118, № 48/394, № 49/74, № 50/3403, № 51/372, № 52/436, № 53/200, № 23/34, № 54/90, № 38/890, № 55/450, № 41/430, № 42/539, № 56/69, № 43/333 в частині обєднання платежів та договірних величин споживання електричної енергії (далі Договір).

Як вказує позивач, термін дії вказаного Договору сплинув 31.12.2016 (п. 12 Договору), але згідно з частиною 4 статті 631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

10.08.2016 між сторонами укладено Додаткову угода до Договору від 10.08.2016 № 46/22, згідно якої п.4 Договору викладено в новій редакції, якою передбачені рівні договірних величин споживання електричної енергії на 2016 рік.

За умовами укладеного договору постачальник зобов'язався у II півріччі 2016 року поставити підрозділам ГУНП електричну енергію (активну та реактивну), у кількості 1590760 кВт*год. Обсяг електричної енергії (активної та реактивної) визначається відповідно до договору про внесення змін та доповнень до договорів про постачання електричної енергії в частині об'єднання платежів та договірних величин споживання електричної енергії № 46/22 від 10.08.2016 на поточний рік, а платник зобов'язався прийняти і оплатити активну та реактивну електричну енергію у відповідності до Договору, відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» та ст. ст. 12, 26 Закону «Про електроенергетику», ст. 714 Цивільного кодексу України, ст. ст. 275-277 Господарського кодексу України.

Оплата за електричну енергію, перевищення договірних величин електроспоживання та потужності здійснюється відповідачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання позивача, за реактивну енергію та інші рахунки шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача.

За умовами договору відповідач зобов'язаний отримати рахунки у позивача 28 числа місяця, наступного за розрахунковим. Якщо дата отримання рахунків припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, визначений відповідно до законодавства, відповідач зобов'язаний отримати їх у найближчий робочий день, що слідує за вихідним чи святковим днем.

Разом з рахунками на оплату за спожиту активну, реактивну електроенергію позивач надає відповідачу рахунки на здійснення планових платежів за активну, реактивну електроенергію та «Акт про прийняття-передавання товарної продукції». Підписаний та скріплений мокрою печаткою «Акт про прийняття-передавання товарної продукції» відповідач зобов'язаний повернути позивачу протягом п'яти робочих днів з дня його отримання або у цей же термін у письмовій формі надати мотивовану відмову від його підписання. У разі неповернення позивачу підписаного «Акту про прийняття-передавання товарної продукції» у вищезазначений строк, даний Акт вважається підписаним з боку відповідача без зауважень.

Факт переходу ГУНП права власності на спожиту у календарному місяці електричну енергію підтверджується «Актом про прийняття-передавання товарної продукції».

Відповідно до умов пункту 5 Договору ГУНП самостійно контролює власне електроспоживання, прогнозує обсяги споживання електричної енергії та самостійно сплачує їх з урахуванням планових платежів і роздрібних тарифів, що діють у розрахунковому періоді, які наведено на офіційному веб-сайті енергопостачальника.

Пункт 6 Договору передбачає, що відповідач має право не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду, визначеного відповідним договором, звернутися до позивача із заявою щодо зміни встановленого в п. 4 цього Договору обсягу споживання електричної енергії.

ПАТ «Миколаївобленерго» проводить зміни встановленого обсягу споживання електричної енергії поточного розрахункового періоду та не пізніше наступного робочого дня з дати отримання заяви надає ГУНП рахунок на оплату зміненого обсягу електропостачання з терміном сплати один операційний день.

У разі перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або потужності платник несе відповідальність згідно зі статтею 26 Закону України «Про електроенергетику».

Відповідачу згідно п. 4 Договору в редакції Додаткової угоди від 10.08.2016 на жовтень 2016 року була встановлена договірна величина на загальному рівні 225325 кВт*год.

За жовтень 2016 відповідачем згідно актів про використану електричну енергію за договорами про постачання електричної енергії, що увійшли в договір про об'єднання платежів, та акту прийняття-передачі товарної продукції від 31.10.2016, спожито електричної енергії в кількості 238574 кВт*год.

Таким чином, відповідачем (структурними підрозділами ГУНП) у жовтні 2016 була перевищена договірна величина споживання на 13249 кВт*год (238574 225325), що склало 25809,05 грн. (13249 х 1.9480 (середній тариф)).

За інформацією позивач, яка не спростована відповідачем, із заявою про коригування договірної величини споживання електричної енергії відповідач до позивача не звертався.

Про перевищення договірних величин споживання електричної енергії енергопосгачальною організацією було складено повідомлення про перевищення договірної величини споживання електроенергії, яке разом з рахунком за перевищення договірної величини споживання електричної енергії № 42/22/10/2 від 02.11.2016 на суму 25809,05 грн. відправлено відповідачу рекомендованим листом, який отриманий відповідачем 07.11.2016.

Але, за даними позивача, відповідач зазначену суму на теперішній час не сплатив, тобто його заборгованість за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в жовтні 2016 року становить 25809,05 грн.

Як вказує відповідач, сплатити рахунок наданий ПАТ «Миколаївобленерго» № 42/22/10/2 від 02.11.2016 у ГУНП не було можливості, так як всі оплати проходять через Головне управління Державної казначейської служби в Миколаївській області, яке проводить оплати відповідно до умов договору. Так як пунктом 3.3. розділу III Договору на закупівлю товарів за державні кошти передбачено, що оплата за споживання електроенергії понад договірну величину здійснюється на підставі визнаної претензії або рішення суду, то оплату буде проведено лише відповідно до норм діючого законодавства.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, виходячи з наступного.

Спірні відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про договірне енергопостачання.

Згідно зі ст. 26 Закону України Про електроенергетику споживач енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Стаття 629 Цивільного кодексу України наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 (із змінами та доповненнями) визначено, що договір є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачити попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

В пп. 1 п. 8.1 та пп. 2 п. 10.2 ПКЕЕ постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Статті 525, 526, 629 Цивільного кодексу України встановлюють, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 5 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в жовтні 2016 року в розмірі 25809,05 грн.

Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтями 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобовязаннями.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства, в звязку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги, заявлені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, матеріалами справи підтверджені, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5; ідентифікаційний код 40108735) на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40; ідентифікаційний код 23399393) заборгованість за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в жовтні 2016 року в розмірі 25809,05 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено та підписано 15 грудня 2017 року.

Суддя О.Г. Смородінова