КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р. Справа№ 927/424/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

Секретар судового засідання: Бойко І.О.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 21.12.2017.

розглянувши апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2017р.

у справі №927/424/14 (суддя Фесюра М.В.)

за розглядом скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві

за позовом заступника прокурора міста Чернігова в інтересах держави

в особі 1)Міністерства енергетики та вугільної промисловості України,

2) Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"

про стягнення 5 471 420,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 06.05.2014 по справі № 927/424/14 частково задоволено позовні вимоги заступника прокурора міста Чернігова в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" 5 236 556,01 грн. заборгованості за поставлений природний газ, згідно договору купівлі - продажу природного газу № 13/3178-БО-39 від 28.12.2012.

15.07.2014 постановою Київського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2014 у справі № 927/424/14 змінено в частині розподілу судових витрат та викладено пункт 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: "3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі" судовий збір на користь Державного бюджету України у розмірі 69 943 (шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот сорок три) грн. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" судовий збір на користь Державного бюджету України у розмірі 3 137 (три тисячі тридцять сім) грн. В іншій частині рішення залишено без змін. Присуджено стягнути з Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі" 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 48 коп. - витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

05.08.2014 на примусове виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 06.05.2014 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2014 у справі № 927/424/14 було видано наказ про стягнення витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 913,48 грн, зі строком пред'явлення до виконання один рік.

Від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла скарга, в якій просило: - визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення 08.08.17 в межах виконавчого провадження ВП № 44567964: -постанови про стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 91,34 грн, - постанови про стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн; - визнати недійсними постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.08.17, винесені в межах виконавчого провадження ВП №44567964 про стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 91,34 грн., про стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн.

22.09.2017 до суду першої інстанції від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява про збільшення вимог до скарги, відповідно до якої скаржник просив: 1.Визнати незаконною бездіяльність Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві стосовно закінчення виконавчого провадження ВП №44567964 у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з наказом господарського суду Чернігівської області від 05.08.14 по справі №927/424/14; 2.Зобов'язати державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 44567964 у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з наказом господарського суду Чернігі області від 05.08.14 по справі № 927/424/14; 3. Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення 08.08.17 в межах виконавчого провадження ВП № 44567964: -постанови про стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 91,34 грн; -постанови про стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн; 4.Визнати недісними постанови відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.08.17, винесені в межах виконавчого провадження ВП № 44567964, про: - стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 91,34 грн.; - стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2017 у справі № 927/424/14 скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві, з урахуванням зави про збільшення вимог до скарги задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві стосовно закінчення виконавчого провадження ВП №44567964 у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з наказом господарського суду Чернігівської області від 05.08.14 по справі №927/424/14.

Зобов'язано державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №44567964 у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з наказом господарського суду Чернігі області від 05.08.14 по справі № 927/424/14.

Визнано незаконними дії Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення 08.08.17 в межах виконавчого провадження ВП № 44567964:

-постанови про стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 91,34 грн;

-постанови про стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн.

Визнано недійсними постанови відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.08.17, винесені в межах виконавчого провадження ВП № 44567964, про:

- стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконавчого збору у розмірі 91,34 грн.;

- стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області № 927/424/14 від 18.10.2017, відмовити в задоволенні скарги ПАТ НАК "Нафтогаз України" на дії Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваною ухвалою неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи та неправильно застосував норми процесуального права, у зв'язку з чим зазначена ухвала підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві зазначив, що вирішуючи питання при винесенні ухвали від 18.10.2017 судом першої інстанції не не враховано, що 02.09.2014 державним виконавцем відповідно до вимог статтей 17, 19, 21, 25, 31 ЗУ "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої боржником отримано 29.09.2014 про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тоді як заява про зарахування зустрічних однорідних вимог № 26-3095/1.2-17 боржником направлено 03.04.2017.

Одночасно Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.12.2017.

В судовому засіданні 21.12.2017 представник ПАТ "НАК "Нафтогаз України" надав пояснення по суті спору, заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, а ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2017 по справі № 927/424/14 залишити без змін.

Колегією суддів на підставі ч. 7 ст. 270 ГПК України надано учасникові судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке учасником справи реалізовано.

Уповноважені представники Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, позивача - 1 та відповідача, в судове засідання 21.12.2017 не з'явилися.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, позивача - 1 та відповідача які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені ЗУ "Про виконавче провадження".

Згідно із статтею 25 ЗУ "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 за № 606-XIV (діючого на момент відкриття виконавчого провадження №ВП № 48405072), державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 2 статті 25 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 02.09.2014 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44567964 з примусового виконання наказу господарського суду Чернігівської області у справі №927/424/14 про стягнення з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на користь ТОВ "Ніжин Тепло Мережі" боргу в сумі 913,48 грн. - витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Боржнику надано семиденний строк з моменту відкриття виконавчого провадження самостійно виконати вимоги виконавчого документа. Копії вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Боржником зазначена постанова була отримана 29.09.2014 відповідно до реєстраційного штампу на постанові про відкриття виконавчого.

З матеріалів справи, а саме копії Інформації про виконавче провадження, сформованої 18.08.17 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень вбачається, що 31.10.2014 в складі зведеного виконавчого провадження №38095514, виконавче провадження №44567964 з примусового виконання наказу господарського суду Чернігівської області у справі №927/424/14 про стягнення з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" боргу в сумі 913,48 грн було зупинено у відповідності до пункту 15 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" з підстав внесення підприємства до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу.

06.04.2017 Публічним акціонерним товариством "НАК "Нафтогаз України" на адресу відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було направлено заяву №14/5-352В про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", про що свідчить відбиток штампу поштового відправлення на описі вкладення та копія фіскального чеку №5675 від 06.04.17 які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 статті 202 Господарського кодексу України визначено, що господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

З доказів які наявні в матеріалах справи вбачається, що до заяви Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" №14/5-352В від 06.04.2017 було додано копію заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" №26-3095/1.2-17 від 03.04.2017 про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно яких було сплачено 913,48 грн. судових витрат.

Відповідно до пункту 9 частини 1, статті 39 "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Частиною 2 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною 1 цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

На момент звернення Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до суду зі скаргою, державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві не вчинено виконавчої дії щодо закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, беручи до уваги повне добровільне виконання зобов'язання шляхом зарахування однорідної зустрічної вимоги, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника про визнання бездіяльності Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ незаконною в частині невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №44567964 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також наслідком визнання бездіяльності протиправною є зобов'язання Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ винести постанову про закінчення виконавчого провадження №44567964.

В свою чергу, 08.08.2017 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №38095514, до складу якого входить ВП№44567964, винесено постанову ВП №44567964 про стягнення виконавчого збору у розмірі 91,34 грн., та постанову ВП №44567964 від 08.08.17 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн.

19.08.2017 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №38095514, до складу якого входить ВП№44567964, винесено постанову про арешт коштів боржника ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у межах суми звернення стягнення.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зазначає, що відповідні постанови ВП№44567964 про стягнення виконавчого збору у розмірі 91,34 грн. та про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн. не надходили.

Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в межах виконавчого провадження №44567964, 08.08.17 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, у відповідності до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції Закону від 02.06.2016 за №1404-VIII. Згідно норм даної статті, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Отже, законодавець чітко визначає необхідність вчинення державним виконавцем певних дій, спрямованих на примусове виконання рішення та безпосередньо з цим пов'язує визначення розміру виконавчого збору, що підлягає стягненню.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.14 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.07.14 у справі №927/424/14 були виконані боржником самостійно шляхом зарахування зустрічної однорідної вимоги. Фактично державним виконавцем жодних заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом №1404-VIII, в межах виконавчого провадження №44567964 не вживалось, окрім винесення (вже після самостійного виконання боржником судового рішення шляхом зарахування зустрічної однорідної вимоги) вказаних вище постанов про арешт коштів боржника, від 09.09.14 про приєдання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, від 19.08.2017 про арешт коштів боржника, а також направлення 31.08.2017 управлінню Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва платіжної вимоги №ДВ/28 від 28.08.2017 для списання з рахунку ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" грошових коштів в сумі 6683403,74 грн.

Винесення 08.08.2017 постанови ВП№44567964 про стягнення виконавчого збору є безпідставним, а відповідні дії державного виконавця - незаконними, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Крім того, державним виконацем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 08.08.2017 в межах виконавчого провадження №44567964 винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 351,00 грн.

Згідно із статтею 42 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за № 1404-VIII, чинна на момент винесення державним виконавцем постанови від 08.08.2017 про стягнення витрат виконавчого провадження, передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця (1); авансового внеску стягувача (2); зі стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження (3).

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 за № 2830/5, до видів витрат виконавчого провадження віднесено: виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів, канцтовари (1); пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв'язку (2); послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій (3); послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум (4); проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини (5); послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці (6); банківські послуги при операціях з іноземною валютою (7); сплата судового збору (8); плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження" плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження (9).

Частинами 2-4 статті 49 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за № 1404-VIII визначено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Аналогічна за змістом норма закріплена в статті 41 ЗУ "Про виконавче провадження" від 24.04.1999 за № 606-ХІV (діючій на момент відкриття виконавчого провадження № 44567964).

Пунктом 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5 також передбачено, що постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 ЗУ "Про виконавче провадження".

Таким чином, витрати виконавчого провадження пов'язані безпосередньо зі здійсненням державним виконавцем функціональних обов'язків з моменту відкриття виконавчого провадження, при цьому, право державного на стягнення таких витрат не ставиться в залежність від вчинення державним виконавцем виключно дій з примусового виконання рішення.

Тоді як, право на стягнення виконавчих витрат, про що виноситься відповідна постанова, виникає у органу, що здійснює примусове виконання, саме на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум, а також у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження.

Станом на 08.08.2017 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу або про закінчення виконавчого провадження, Шевченківським районним відділом ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції м. Києва винесені не були, а отже постанова від 08.08.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 351,00 грн., винесена Шевченківським районним відділом ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в межах ВП №44567964 за відсутністю правових підстав.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо задоволення скарги в частині визнання незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення 08.08.2017, в межах виконавчого провадження №44567964, постанови про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 351,00 грн. та визнання її недійсною.

Доводи, які наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає про помилковість доводів апеляційної скарги, щодо безпідставного витребування судом першої інстанції спірного майна у відповідача.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається, а доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2017 у справі № 927/424/14 задоволенню не підлягає. Ухвала Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2017 у справі № 927/424/14 підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 267-271, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2017 у справі № 927/424/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 927/424/14 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська