ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

14 грудня 2017 року справа № 912/3423/17

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 912/3423/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна"

до відповідача: Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)"

про стягнення 123 382,44 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" звернулось до господарського суду із позовною заявою, яка містить вимоги про стягнення з Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" заборгованості у розмірі 123382,44 грн, з якої: 109058,00 грн основного боргу та 14 324,44 грн пені, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою від 21.11.2017 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду і порушив провадження у справі № 912/3423/17.

Одночасно з позовною заявою позивачем також заявлено клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)", що перебувають на його рахунках, в розмірі 123 382,44 грн.

При розгляді клопотання про забезпечення позову господарський суд враховує наступне.

Статтею ст. 66 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Частина 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України серед визначених заходів забезпечення позову передбачає такий захід, як накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

В п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із змінами і доповненнями) роз'яснено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

Між тим, заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, позивач не навів обставин для вжиття таких заходів та не підтвердив їх письмовими і належними доказами.

Так, обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову, позивач вказав на те, що Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов'язків з оплати отриманого товару, у зв'язку з чим невжиття заходів до забезпечення позову в подальшому призведе до неможливості виконати рішення суду.

Разом з цим господарський суд під час розгляду заяви про забезпечення позову не вирішує спір по суті та не встановлює обставини дійсних правовідносин між сторонами.

Згідно з пунктом 3 названої вище постанови умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності наведених обставин.

За викладених обставин господарський суд не встановив наявності підстав для забезпечення позову, у зв'язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

Судовий збір відповідно до вимог статті 6 Закону України "Про судовий збір" та статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на заявника.

Керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Дана ухвала набирає законної сили з дня її винесення.

Копії ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" за адресою: 01030, м. Київ, вул. Івана Франка, 6 та Державному підприємству "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" за адресою: 28624, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Інгульське.

Суддя В.В.Тимошевська