РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017Справа №910/18601/17
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Грант"

до публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Лазурний Берег"

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - Рогачова А.К. за договором про надання правової допомоги

від відповідача - Каракоця О.Р. - представник за довіреністю

від третьої особи - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Грант» до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Банк «Приватбанк» за участю третьої в особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Лазурний Берег» про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.11.2016 р. між ТОВ «Лекс Грант» та ПАТ ПАТ «КБ «Приватбанк» було укладено договір поруки № 4Л14399И/П, за умовами якого ТОВ «Лекс Грант» поручилося перед ПАТ «КБ «Приватбанк» за виконання ТОВ «Лазурний берег» зобов'язань з повернення кредиту та сплати відсотків за кредитними договорами № 4Л14399И від 24.12.2014 р. та № 4Л14400И від 24.12.2014 р.; у зв'язку з невиконанням ТОВ «Лазурний Берег» зобов'язань за кредитними договорами ТОВ «Лекс Грант» як поручителем було виконано грошові зобов'язання замість ТОВ «Лазурний Берег» перед ПАТ «КБ «Приватбанк», внаслідок чого до ТОВ «Лекс Грант» перейшли всі права кредитора і ПАТ «КБ «Приватбанк» повинне передати ТОВ «Лекс Грант» документи, які підтверджують право вимоги до ТОВ «Лазурний берег». В зв'язку з цим, позивач просить суд зобов'язати відповідача передати позивачу оригінали кредитних договорів №4Л14399И від 24.12.2014 р. та № 4Л14400И від 24.12.2014 р. та інших документів, які підтверджують перехід права вимоги позивача до ТОВ «Лазурний Берег».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 р. порушено провадження у справі № 910/18601/17 та залучено до участі у справі в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Лазурний Берег».

Відповідач у поданому ним відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечив з мотивів того, що обов'язок з передачі документів не встановлений ані договором поруки, ані законодавством, у зв'язку з чим у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

У судове засідання 07.12.2017 р. третя особа свого представника не направила, про причини неявки суд не повідомлено. У зв'язку з належним повідомленням третьої особи про дату та час розгляду справи суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

У судовому засіданні 07.12.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2016 р. між ТОВ «Лекс Грант» (надалі - позивач) та ПАТ «КБ «Приватбанк» (надалі - відповідач) було укладено договір поруки № 4Л14399И/П (надалі - Договір поруки).

Згідно з п. 1 Договору поруки позивач виступив поручителем перед відповідачем за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Лазурний Берег» (надалі - третя особа) своїх зобов'язань з повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором № 4Л14399И від 24.12.2014 р. та кредитним договором № 4Л14400И від 24.12.2014 р.

Згідно п.5 Договору поруки у випадку невиконання боржником (третьою особою) обов'язку, вказаному в п. 1 договору поруки, кредитор (відповідач) направляє на адресу поручителя (позивача) письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання.

Пунктом 6 Договору поруки встановлено, що поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений у письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 договору.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач згідно умов Договору поруки виконав зобов'язання третьої особи перед відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням № 76 від 09.11.2016 р. на суму 300 292 895,19 грн. та платіжним дорученням № 77 від 09.11.2016 р. на суму 287 484 211,11 грн.

Згідно з п. 8 Договору поруки до поручителя, що виконав обов'язки кредитора за кредитним договором переходять усі права кредитора за кредитним договором і договорами застави (іпотеки), укладеними в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

З огляду на те, що позивач виконав грошове зобов'язання третьої особи перед відповідачем, до нього в силу положень п. 8 Договору поруки та ч. 2 ст. 556 ЦК України перейшли всі права відповідача як кредитора третьої особи на суму виконаного позивачем зобов'язання.

Позовні вимоги позивача у справі, що розглядається, стосуються зобов'язання відповідача передати йому оригінали документів, що підтверджують право вимоги до третьої особи.

Частиною 1 статті 556 ЦК України встановлено, що після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

Пунктом 10 Договору поруки встановлено, що кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж п'яти робочих днів з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Частиною 3 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Обов'язок відповідача надати позивачу документи, що підтверджують право вимоги до третьої особи виникає з положень ст. 556 ЦК України та Договору поруки (п. 10 Договору).

При цьому суд звертає увагу на те, що положення ст. 556 ЦК України є загальними та не конкретизують спосіб, порядок надання документів та їх форму.

При цьому в п. 10 Договору поруки сторонами погоджено надання саме належним чином посвідчених копій документів. Обов'язок надання оригіналів документів Договором поруки на відповідача не покладений.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов'язку в натурі.

Аналогічний спосіб захисту порушених прав та інтересів встановлено ч. 2 ст. 20 ГК України.

Суд звертає увагу на те, що застосування вказаного способу захисту можливе виключно за наявності певного обов'язку у особи, щодо якої вимагається застосування такого способу захисту. При цьому, як вбачається зі змісту Договору поруки, на відповідача не покладено обов'язок з передачі саме оригіналів документів, відтак відсутні підстави для зобов'язання відповідача виконати обов'язок з передачі позивачу оригіналів документів, оскільки наявність такого обов'язку у відповідача з матеріалів справи не вбачається.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено факту ухилення відповідача від виконання встановленого пунктом 10 Договору поруки, не надано належних доказів порушення його прав відповідачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 10 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 10-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повний текст рішення складено: 20.12.2017р.