ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017р. Справа № 914/2304/17

За позовною заявою: Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення в особі Львівської філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення, м.Київ

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Західтелесервіс, м.Львів

про: стягнення 24 367,17 грн..

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 представник (Договір №815/6-11 від 22.12.2017р.)

Від відповідача: не зявився

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення в особі Львівської філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Західтелесервіс про стягнення 24 367,17 грн.

Ухвалою суду від 10.11.2017р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 28.11.2017р.

Ухвалою від 28.11.2017р. розгляд справи відкладено на 12.12.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні 12.12.2017р. підтримав позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи, а також подав клопотання про доручення документів до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання 12.12.2017р. явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача зазначено: 79005, м. Львів, пл. Петрушевича, 2. На таку ж адресу скеровувалась судом ухвала про порушення провадження від 10.11.2017р. та ухвала від 28.11.2017р.

В матеріалах справи відсутні докази вручення ухвали.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (п. 3.9.1 Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У звязку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

Між сторонами укладено договір № КЛФ ТК 1-16/06 від 01.06.2013р. про надання послуг з технічного обслуговування обладнання, відповідно до п.1.1 якого, предметом договору є діяльність з надання послуг з технічного обслуговування обладнання відповідача, яке встановлено на обєктах позивача.

Пунктом 1.2 договору сторони узгодили, що позивач встановлює обладнання на обєктах відповідача, розташованих за адресами: м. Львів вул. Високий Замок,9 РТПС-Львів; м. Турка, ЦЕХ №2, РРС-4; м. Борислав ЦЕХ №2, РРС-2А; м. Старий Самбір ЦЕХ №2, РРС-ЗА; с. Підбуж ЦЕХ №2, РРС-3; м. Добромиль ЦЕХ №2, РРС-ЗБ; м. Новий Розділ ЦЕХ №2, РРС-2Б.

У п.3.1. договору, сторони узгодили, що розмір оплати з поточного обслуговування обладнання за даним договором встановлюється на договірних засадах у відповідності з протоколом узгодження договірної ціни (додатком №1) і складає 4242,00грн., в т.ч. ПДВ, на місяць.

Крім того, пунктом 3.2 Договору № КЛФ ТК 1-16/06 від 01.06.2016р. передбачено, що відповідач щомісячно по кожному об'єкту, відшкодовує вартість спожитої електроенергії згідно показників лічильника станом на 27 число поточного місяця. Вартість електроенергії, споживання якої сплачується відповідачем розраховується позивачем відповідно до - ціни за 1кВт/год діючого тарифу електропостачальної організації з ПДВ за поточний місяць відносно до кількості використаних кВт/год.

Як зазначив позивач, в порушення умов договору відповідач не оплатив надані послуги з технічного обслуговування обладнання за період з липня 2017 року по вересень 2017 року в розмірі 12726,00 грн. та рахунки по спожитій електроенергії за період з червня 2017 року по вересень 2017 року в розмірі 11 641,17 грн.

В порядку досудового врегулювання спору позивач направляв відповідачу неодноразово претензії про необхідність погашення заборгованості. Однак, вказані претензії залишені останнім без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав договірних зобов'язань щодо своєчасної сплати вартості наданих послуг, Концерн радіомовлення, радіозвязку та телебачення в особі Львівської філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення звернувся до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 24367,19 грн. основного боргу.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір № КЛФ ТК 1-16/06 від 01.06.2013р. про надання послуг з технічного обслуговування обладнання, у звязку з чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором про надання послуг, відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач, відповідно до п.5.1.1. договору, зобовязувався забезпечити зберігання та належне обслуговування, встановленого обладнання, а відповідач, згідно з п.5.2.3 договору, вчасно оплачувати надані послуги згідно рахунків, виставлених позивачем.

Як зазначено в позовній заяві, позивач свої зобов'язання щодо надання послуг виконав повністю на загальну суму 24367,19 грн., що не заперечується відповідачем. Однак, перевіривши розрахунок боргу, наданий позивачем, судом виявлено арифметичну помилку в прохальній частині позову. За розрахунком суду загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 24367,17 грн., що підтверджується копіями актів надання послуг (оригінали оглянуто судом).

Відповідач про дійсність отриманих послуг та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань щодо оплати заборгованості за надані послуги у розмірі 24367,17 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Судовий збір покладається на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 28, 33, 34, 44, 48, 49, 75, 82-84, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Західтелесервіс (79005, м. Львів, пл. Петрушевича, 2, ідентифікаційний код 30993897) на користь Концерна радіомовлення, радіозвязку та телебачення в особі Львівської філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 10, ідентифікаційний код 34926798) 24367,17 грн. основного боргу та 1599,98грн. судового збору.

3.В решті позовних вимог відмовити.

4.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 18.12.2017р.

Суддя Ділай У.І.