ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" грудня 2017 р. Справа № 13/041-10

за скаргою Селянського фермерського господарства «Живець» б/№ від 01.12.2017 (вх. № 268/17 на бездіяльність органів державної виконавчої служби

у справі № 13/041-10

за позовом Закритого акціонерного товариства «А.Е.С. Київобленерго», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе

до Селянського фермерського господарства «Живець», Київська обл., смт. Ставище

про стягнення 90405,09 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Київської області від 07.06.2010 у справі № 13/041-10 позов задоволено повністю; вирішено стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Живець» на користь ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» 13831,46 грн. заборгованості, 3375,29 грн. та 71532,84 грн. збитків; стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Живець» на користь ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» 1665,50 грн. пені, а також судові витрати: 904,05 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

30.08.2010 на виконання вказаного рішення видано наказ.

04.12.2017 до суду надійшла скарга СФГ «Живець» б/№ від 01.12.2017 (вх. № 268/17) на бездіяльність Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області та Ставищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Ухвалою суду від 05.12.2017 скаргу прийнято до розгляду, який призначено на 14.12.2017; зобов'язано Кагарлицький районний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області та Ставищенський районний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області надати письмові пояснення по суті поданої скарги та документи на підтвердження пояснень.

14.12.2017 до суду надійшла заява Кагарлицького РВ ДВС ГУЮ у Київській області від 13.12.2017 б/№ (вх. № 26869/17) про розгляд скарги без участі представника органу ДВС, з доданими копіями матеріалів виконавчого провадження.

14.12.2017 у судове засідання зявився представник скаржника і надав пояснення у справі, подану скаргу підтримав і просив задовольнити. Інші учасники у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення скаржника та детально дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

У поданій до суду скарзі скаржник просить визнати незаконною бездіяльність Кагарлицького РВ ДВС ГУЮ у Київській області та Ставищенського РВ ДВС ГУЮ у Київській області щодо відмови у знятті арешту на нерухоме майно, зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що належить на праві приватної власності СФГ «Живець»; зняти арешт з майна Селянського (фермерського) господарства «Живець», накладений постановою ВДВС Кагарлицького РУЮ від 24.11.2011 та постановою ВДВС Ставищенського РУЮ від 18.03.2011; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 24.11.2011 № 11881449 та запис від 29.07.2011 № 11449117 про накладення арешту на нерухоме майно, зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що належить на праві приватної власності СФГ «Живець».

Як встановлено судом, 04.02.2011 державним виконавцем ВДВС Ставищенського РУЮ відкрито виконавче провадження щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 30.08.2010 № 13/041-10.

18.03.2011 державним виконавцем ВДВС Ставищенського РУЮ накладено арешт на майно боржника.

28.07.2011 державним виконавцем ВДВС Ставищенського РУЮ направлено виконавчий документ до ВДВС Кагарлицького РУЮ у зв'язку з встановленням майна боржника у м. Кагарлик.

10.11.2011 державним виконавцем ВДВС Кагарлицького РУЮ відкрито виконавче провадження № 29773195 щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 30.08.2010 № 13/041-10.

24.11.2011 державним виконавцем ВДВС Кагарлицького РУЮ винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

28.12.2012 державним виконавцем ВДВС Кагарлицького РУЮ винесено постанову про арешт коштів боржника.

В межах виконавчого провадження № 29773195 відповідно до запитів державного виконавця було виявлено майно боржника, що згідно реєстраційних документів розташоване в м. Кагарлик по вул. Залізничників, 10.

В той же час, матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що при перевірці майнового стану боржника державним виконавцем було встановлено, що майно, на яке можливо було б звернути стягнення, відсутнє; за адресою: м. Кагарлик по вул. Залізничників, 10, проживає фізична особа, нежитлові приміщення відсутні (ОСОБА_1 державного виконавця від 16.01.2013). ОСОБА_1 про відсутність іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, було складено ВДВС Ставищенського РУЮ 28.07.2011.

Відповідно до листа Кагарлицької міської ради від 17.02.2014 № 191/02-44, боржник як землекористувач не зареєстрований; відповідний договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Кагарлик по вул. Залізничників, 10, з СФГ «Живець» втратив чинність 07.02.2012; на даний час вказана земельна ділянка площею 3,4933 га перебуває в землях запасу міської ради; приміщення, що належали СФГ «Живець», знесені невідомими особами.

Згідно п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в ред., чинній станом на 24.02.2014, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

У зв'язку з викладеним вище, 24.02.2014 державним виконавцем ВДВС Кагарлицького РУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження») на підставі акту державного виконавця про відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

Як зазначає скаржник, у зв'язку з тим, що органами ДВС було встановлено відсутність майна СФГ «Живець», на яке можливо було б звернути стягнення, про що складено відповідні акти, скаржник звернувся до Кагарлицького та Ставищенського районних відділів ДВС із заявами про зняття арештів всього майна боржника, накладених 24.11.2011 та 18.03.2011 відповідно.

Згідно листа Кагарлицького районного відділу ДВС від 11.10.2017 № 11592 скаржника було повідомлено, що орган ДВС не має права вчиняти жодних дій, оскільки відповідне виконавче провадження закінчене. Також орган ДВС рекомендував скаржнику звернутися до суду щодо зняття арешту на підставі ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно листа Ставищенського районного відділу ДВС від 24.10.2017 № 965 орган ДВС повідомив про відсутність повноважень для зняття арешту та розяснив неможливість надання іншої інформації у зв'язку зі знищенням матеріалів відповідного виконавчого провадження за закінченням трирічного терміну зберігання.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції).

Як встановлено судом, відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в ред., чинній станом на 24.02.2014, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» в ред., чинній станом на 24.02.2014, передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Отже, станом на поточну дату строк предявлення виконавчого документа - наказу господарського суду Київської області від 30.08.2010 № 13/041-10 є таким, що сплинув. Докази повторного предявлення стягувачем даного наказу до виконання відсутні.

Таким чином, беручи до уваги все викладене вище, зокрема наявність згідно Інформаційної довідки з відповідних державних реєстрів, обтяжень майна боржника СФГ «Живець» (запис від 24.11.2011 № 11881449 та запис від 29.07.2011 № 11449117) - все майно, нерухоме майно; а також фактичну відсутність майна боржника, на яке можливо було б звернути стягнення, що підтверджено актами державних виконавців; сплив строку для предявлення наказу від 30.08.2010 № 13/041-10 до виконання, суд дійшов висновку про наявність підстав для зняття вказаних вище арештів майна СФГ «Живець» в порядку ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже скарга скаржника у відповідній частині задовольняється судом.

В той же час суд зазначає, що викладені в скарзі обставини не свідчать про допущення органами ДВС - Кагарлицьким районним відділом ДВС та Ставищенським районним відділом ДВС, протиправної бездіяльності щодо незняття зазначених арештів майна боржника, оскільки наданими матеріалами підтверджується технічна неможливість та відсутність підстав для вчинення відповідних дій саме органами ДВС згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином суд відмовляє у скарзі в частині визнання протиправною бездіяльності Кагарлицького районного відділу ДВС та Ставищенського районного відділу ДВС.

Крім цього, стосовно вимоги скаржника про виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже питання щодо безпосередньо вилучення записів з реєстрів відноситься до компетенції держателів або реєстраторів державних реєстрів, а не суду, в зв'язку з чим вказана вимога скаржника залишається судом без задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (аналогічна правова позиція викладена п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги СФГ «Живець» на бездіяльність органів ДВС, а саме в частині скасування зазначених арештів майна СФГ «Живець» в порядку ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу СФГ «Живець» від 01.12.2017 б/№ (вх. № 268/17) на бездіяльність органів ДВС задовольнити частково.

2. Скасувати арешти з майна Селянського (фермерського) господарства «Живець» (09400, Київська обл., смт Ставище, вул. Жовтнева, 3; ), накладені постановою ВДВС Кагарлицького РУЮ від 24.11.2011 та постановою ВДВС Ставищенського РУЮ від 18.03.2011 (записи від 24.11.2011 № 11881449 та від 29.07.2011 № 11449117).

3. В іншій частині скарги відмовити.

4. Копію ухвали надіслати учасникам судового процесу.

Дата набрання чинності ухвалою - 14 грудня 2017 року.

Термін предявлення виконавчого документу до виконання - до 14 грудня 2020 року.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 18.12.2017

Суддя С.Ю. Наріжний