ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.12.2017р. Справа №905/2185/17

за позовом: Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», м.Покровськ,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ,

про стягнення 173087,94 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 за дов.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Державне підприємство «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», м.Покровськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ про стягнення основного боргу у розмірі 132705,56 грн, інфляційних втрат 5241,87 грн, 3% річних 1963,32 грн, пені - 23887,80 грн, штрафу 9289,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. на виконання метрологічних робіт (послуг) в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати робіт, що стало підставою для нарахування неустойки, 3% річних та інфляційних.

Відповідач у відзиві б/н від 13.11.2017р. проти вимог, викладених у позовній заяві, заперечив та зазначив, що протокол узгодження вартості робіт (послуг) від 15.02.2017р. за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. та акт №21/735 від 15.02.2017р. здачі-приймання виконаної роботи (послуги) за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. з боку замовника було підписано не уповноваженою на вчинення вказаних дій особою, внаслідок чого відсутні правові підстави вважати належним чином виконаними та прийнятими роботи, обумовлені спірним правочином.

Крім того, у доповнені до відзиву б/н від 30.11.2017р. Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» вказувало, що заявлені до стягнення в порядку ст.549 Цивільного кодексу України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а відтак, одночасне застосування за одне і те саме порушення (строків виконання грошового зобовязання за спірним договором) суперечить приписам ст.61 Конституції України.

Згідно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України судом встановлено, що наявні у матеріалах справи документи є достатніми для прийняття повного та обґрунтованого рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

В силу норм ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як свідчать матеріали справи, 09.02.2017р. між Державним підприємством «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» в особі головного метролога ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності №057 від 30.12.2016р., (виконавець) та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» в особі генерального директора ОСОБА_3, що діє на підставі статуту, (замовник) був підписаний договір №895/ДОЭ-ДЦ на виконання метрологічних робіт (послуг).

За приписами п.п.1.1, 1.2 укладеного сторонами правочину виконавець зобовязується за завданням замовника виконати метрологічні роботи та надати метрологічні послуги, зазначені у протоколі узгодження вартості робіт (послуг), що є невідємною частиною договору згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та інших нормативно-правових актів України, які регулюють відносини у сфері метрології, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначені метрологічні роботи (послуги). Метрологічні роботи (послуги) включають повірку засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) та інші метрологічні роботи (послуги) відповідно до протоколу узгодження вартості робіт (послуг).

Відповідно до п.2.1 договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. вартість метрологічних робіт (послуг) встановлена на підставі норм часу на їх виконання, затверджених наказом №1719 від 21.12.2015р. Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2016р. за №51/28181, та вартості калькуляційної одиниці часу людино-години виконавців цих робіт, визначеної згідно з «Методикою визначення вартості метрологічних робіт і послуг», затвердженою наказом №706 від 15.06.2012р. Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.12.2012р. за №1696/22008. Загальна вартість метрологічних робіт (послуг) на дату укладання даного договору складає 1087192,93 грн з ПДВ.

За змістом протоколу узгодження вартості робіт (послуг) до договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р., який підписано та скріплено печатками замовника та виконавця, сторонами було погоджено вартість, зокрема, наступних метрологічних послуг (робіт), а саме:

- повірка 1ф. електронних лічильників електроенергії класом 1,0 (код робіт 08368-1) вартістю 124,38 грн з ПДВ за одиницю;

- повірка 3ф. електронних лічильників електроенергії класом 1,0 (код робіт 08380-1) вартістю 129,85 грн з ПДВ за одиницю;

- повірка зразкового лічильника ЦЄ6806, ЦЄ6806П, ZERA, PWS класом 0,2 (код робіт 08791) вартістю 3073,15 грн з ПДВ за одиницю;

- повірка установки У1134М (код робіт 08221) вартістю 2362,85 грн з ПДВ за одиницю;

- повірка вольтметрів Э365, Э377 (код робіт 008005) вартістю 72,48 грн з ПДВ за одиницю;

- повірка термометрів спиртових (код робіт 06045) вартістю 57,98 грн з ПДВ за одиницю;

- повірка гігрометрів (код робіт 06035) вартістю 144,96 грн з ПДВ за одиницю.

Відповідно до п.8.1 укладеного замовником та виконавцем договору, останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017р., але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами прийнятих на себе за даним договором зобовязань.

Наразі, доказів того, що зазначений вище договір був розірваний або визнаний недійсним у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.

Відтак, з огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги вказаний вище договір як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обовязків.

За правилами п.2.4 договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. моментом виконання метрологічних робіт (послуг) є дата складання акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг).

Як вказує позивач, у лютому 2017 року Державним підприємством «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» було надано відповідачу наступні послуги:

- повірка однофазних електронних лічильників електричної енергії клас 1.0 при одночасній повірці 5 одиниць усіх типів у кількості 984 одиниць на загальну суму 122389,92 грн з ПДВ (код робіт 08368-1);

- повірка трифазних електронних лічильників електричної енергії клас 1.0 при одночасній повірці 3 одиниць усіх типів у кількості 9 одиниць на загальну суму 1168,67 грн з ПДВ (код робіт 08380-1);

- повірка лічильника електричної енергії еталонного 3-фазного класу типу 0,2 PWS 2.3 і т. ін. у кількості 1 одиниця на суму 3073,15 грн з ПДВ (код робіт 08791);

- повірка лічильника електричної енергії еталонного 3-фазного класу типу 0,2 PWS 2.3 і т. ін. у кількості 1 одиниця на суму 3073,15 грн з ПДВ (код робіт 08791);

- повірка установок повірочн. У309, 355, 358, 1134 і т. ін. у кількості 1 одиниця на суму 2362,85 грн з ПДВ (код робіт 08221);

- повірка амперметрів, вольтметри, ватметри постійного та змінного струму та самописні однограничні 1,0…4,0 класів точностих, О421, О8005, М362, М4231, М4247, М4275, О378, Н32, Н392 та аналогічні у кількості 6 одиниць на загальну суму 434,88 грн з ПДВ (код робіт 008005);

- повірка термометрів скляних лаб. від 0 до 100 град. С, ТТ, ТЛ і т. ін. у кількості 1 одиниця на суму 57,98 грн з ПДВ (код робіт 06045);

- повірка гігрометрів психометричних, ВИТ-1, ВИТ-2 та аналогічних у кількості 1 одиниця на суму 144,96 грн з ПДВ (код робіт 06035).

На підтвердження вказаних обставин Державним підприємством «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» представлено до матеріалів справи акт №21/735 від 15.02.2017р. здачі-приймання виконаної роботи (послуги), який з боку виконавця підписаний ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а з боку замовника ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У відзиві б/н від 13.11.2017р. відповідач вказував, що Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» не уповноважувало ОСОБА_6 на підписання акту виконаних робіт та протоколу узгодження вартості робіт (послуг). Крім того, за змістом довідки №372 від 06.12.2017р., яка була надана відповідачем 06.12.2017р., ОСОБА_5 не є працівником Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго».

Як вбачається зі змісту акту №21/735 від 15.02.2017р. здачі-приймання виконаної роботи (послуги), заступник директора енергозбуту ОСОБА_6 діяла на підставі довіреності №201216-3/4п від 20.12.2016р., за змістом якої заступнику директора з продажу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» ОСОБА_6 надавались повноваження, які були повязані з укладанням та виконанням договорів на постачання електричної енергії.

Разом з тим, за приписами п.п.3.1.4, 3.2.3 укладеного замовником та виконавцем договору регламентовано дії сторін щодо підписання актів, а саме обовязок виконавця при завершенні робіт (послуг) надати замовнику протягом 3-х робочих днів акт здачі-приймання виконаних робіт (послуг) та кореспондуючий обовязок замовника протягом 3-х робочих днів з дня одержання від виконавця акту здачі-приймання виконаних робіт (послуг) направити виконавцю оформлений акт.

Тобто, з огляду на наведені положення договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р., акт №21/735 від 15.02.2017р. здачі-приймання виконаної роботи (послуги) було підписано та скріплено печаткою підприємства відповідача без участі виконавця, внаслідок чого останній правомірно вважав, що від імені замовника здійснюють відповідні дії уповноважені особи.

Наразі, акт №21/735 від 15.02.2017р. здачі-приймання виконаної роботи (послуги) скріплений печаткою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»; доказів втрати, викрадення чи її підроблення (звернення до правоохоронних органів, матеріали службового розслідування тощо) відповідачем до суду не надано.

Крім того, направлена позивачем на адресу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» претензія №309 від 21.04.2017р. була залишена останнім без відповіді, а питання щодо підписання акту №21/735 від 15.02.2017р. з боку замовника неналежними особами виникло після звернення Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» з розглядуваним позовом до суду.

Водночас, за змістом відомостей, які містяться у довіреності №201216-3/4п від 20.12.2016р., ОСОБА_6 є заступником директора з продажу. В підтвердження власних заперечень відповідачем не представлено до матеріалів справи відповідної посадової інструкції, зі змісту якої вбачалась би відсутність у ОСОБА_6 повноважень на підписання документів, повязаних з повіркою вимірювальних приладів (договір №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р.), як посадової особи Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго».

При цьому, судом також враховано, що зазначені в акті №21/735 від 15.02.2017р. дані щодо виду робіт (послуг) та їх ціни відповідають змісту протоколу узгодження вартості робіт (послуг) до договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р., який від імені замовника підписано безпосередньо генеральним директором Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» ОСОБА_3

Наразі, господарський суд зауважує, що договір №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. з боку замовника підписано генеральним директором Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» ОСОБА_3 Строк його дії встановлено до 31.12.2017р. (п.8.1). При цьому, відсутність свідчень дійсного виконання цього договору суперечило б приписам ч.5 ст.203 Цивільного кодексу України, згідно з якою правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відтак, за висновками суду, сукупність наведених вище обставини, свідчить про те, що роботи (послуги) за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. були виконані позивачем, та, за відсутності належних та допустимих доказів зворотного, прийняті замовником.

Таким чином, викладені у відзиві б/н від 13.11.2017р. Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» твердження відповідача щодо відсутності належних доказів виконання робіт за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. у зв'язку з підписанням акту №21/735 від 15.02.2017р. не уповноваженими на вказані дії особами, до уваги судом не приймаються.

Зважаючи на викладені вище обставини, за висновками суду, у відповідача виник обовязок щодо зустрічного виконання зобовязання по оплаті метрологічних робіт (послуг).

Проте, як вказує позивач, відповідач встановлений договором обовязок по оплаті метрологічних робіт (послуг) у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого Державним підприємством «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» заявлено вимоги, зокрема, про стягнення основного боргу в сумі 132705,56 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексуУкраїни якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами п.2.3 договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. розрахунки здійснюються замовником шляхом оплати по факту надання метрологічних робіт (послуг) після підписання акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30-ти календарних днів з моменту його підписання в національній грошовій одиниці гривні. Рахунки на виконання метрологічних робіт (послуг) виписуються на кожне звернення замовника. Вартість метрологічних робіт (послуг) погоджується протоколом (протоколами) узгодження вартості робіт (послуг).

Відтак, за висновками суду, з огляду на те, що роботи були виконані у лютому 2017 року (дата підписання акту та протоколу 15.02.2017р.), зобовязання з оплати метрологічних робіт (послуг) на суму 132705,56 грн мало бути виконано не пізніше 17.03.2017р. включно.

Проте, за поясненнями позивача, які відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростовані, всупереч умовам укладеного договору і положенням ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» за надані послуги не розрахувалось.

Як зазначалось, Державним підприємством «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» була надіслана претензія №309 від 21.04.2017р. щодо погашення заборгованості за виконані метрологічні роботи (послуги) за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р., з вимогою сплатити, зокрема, основну заборгованість у розмірі 132705,56 грн, яка була залишена відповідачем без відповіді.

Під час розгляду справи відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України також не спростовано наявність заборгованості у визначеному розмірі.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобовязання за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. виконав належним чином (іншого відповідачем не доведено), враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обовязки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення 132705,56 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частинами 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п.2.9 постанови №14 від 17.12.2013р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» за приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У відповідності до п.4.4 договору №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. за порушення строків виконання розрахунків за договором з замовника стягується пеня у розмірі 0,1% вартості метрологічних робіт (послуг), з яких допущено прострочення виконання розрахунків, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості метрологічних робіт (послуг), з яких допущено прострочення виконання розрахунків.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 23887,80 грн пені за період з 18.03.2017р. по 13.09.2017р.

Проте, зазначене нарахування позивач здійснив із застосуванням пені у розмірі 0,1% вартості метрологічних робіт (послуг), що суперечить вимогам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань».

При цьому, судом враховано, що застосування приписів абзацу 3 ч.2 ст.231 Господарського кодексу України в частині розміру неустойки є неможливим у даному випадку, виходячи з того, що пеню нараховано за порушення грошового зобовязання, тоді як вказана правова норма визначає розмір штрафної санкції у разі порушення стороною зобовязання, яке має негрошовий характер.

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку, суд встановив, що сума пені за простроченими зобовязання відповідача по оплаті виконаних метрологічних робіт (послуг) за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р. (в межах визначених позивачем періодів та із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ), становить 16808,16 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 9289,39 грн штрафу (7%) від суми невиконаного вчасно зобовязання з оплати метрологічних робіт (послуг) (акт №21/735 від 15.02.2017р. на суму 132705,56 грн).

Розрахунок штрафу, здійснений позивачем, є арифметично вірним.

Водночас, твердження відповідача, викладені у доповненні б/н від 30.11.2017р. до відзиву, щодо неможливості одночасного застосування штрафу і пені як одного виду цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, до уваги судом з не приймається з огляду на наступне:

За приписами ст.217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються, в тому числі, такі види господарських санкцій як штрафні санкції.

За змістом ч.4 ст.231 вказаного кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобовязання як пеня та її розмір регламентовано ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, ст.230, ч.6 ст.231, ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань».

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу як господарської санкції надано сторонам ч.4 ст.231 Господарського кодексу України.

Частина 2 ст.231 Господарського кодексу України передбачає можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобовязань.

В інших випадках порушення виконання господарських зобовязань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із принципом свободи договору, встановленого ст.627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст.61 Конституції України, оскільки згідно зі ст.549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст.230 Господарського кодексу України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна за змістом правова позиція щодо подібних правовідносин викладена у постанові №3-88гс11 від 09.04.2012р. Верховного Суду України по справі №20/246-08.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи встановлений господарським судом факт прострочення відповідачем грошових зобовязань по оплаті виконаних метрологічних робіт (послуг) за договором №895/ДОЭ-ДЦ від 09.02.2017р., суд дійшов висновку щодо правомірності одночасного стягнення з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на користь Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» пені (в межах визначених позивачем періодів та із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ) у розмірі 16808,16 грн та штрафу у розмірі 9289,39 грн.

Посилання відповідача на приписи постанов №347/1910/15-ц від 11.10.2017р., №6-2003цс15 від 21.10.2015р. Верховного Суду України до уваги судом не приймаються, оскільки фактичні обставини, за яких прийнято вказані судові рішення не є тотожним правовідносинам, у зв'язку з виникненням яких був поданий розглядуваний позов.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 1963,32 грн за період з 18.03.2017р. по 13.09.2017р.

Розрахунок процентів річних є арифметично вірним.

Крім того, Державне підприємство «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу за період з квітня по серпень 2017 року включно у розмірі 5241,87 грн.

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку, суд дійшов висновку, що сума інфляційних втрат, є фактично більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначену позивачем суму, а саме 5241,87 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 16808,16 грн з одночасним задоволенням позовних вимог в частині стягнення штрафу, процентів річних та інфляційних втрат на заявлені позивачем суми, а саме 9289,39 грн, 1963,32 грн та 5241,87 грн.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2596,32 грн підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», м.Покровськ до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ про стягнення основного боргу у розмірі 132705,56 грн, інфляційних втрат 5241,87 грн, 3% річних 1963,32 грн, пені - 23887,80 грн, штрафу 9289,39 грн, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Островського, буд.8, ) на користь Державного підприємства «Донецький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (85303, Донецька обл., м.Покровськ, вул.Торгівельна, 125, ) основний борг 132705,56 грн, пеню 16808,16 грн, штраф - 9289,39 грн, 3% річних 1963,32 грн, інфляційні втрати - 5241,87 грн, а також судовий збір в сумі 2490,13 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

У судовому засіданні 06.12.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 11.12.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця