РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017Справа №910/19337/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Акксон Софт»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Каргон»

про стягнення 68 776,40 грн.

Представники:

від позивача: Шмонденко Д.В. - представник за довіреністю № 20171115/01 від 15.11.2017р;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Акксон Софт» до товариства з обмеженою відповідальністю «Каргон» про стягнення 68 776,40 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.04.2017 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Акксон Софт» (далі - Виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Каргон» (далі - замовник) укладено договір № 1/04 про надання послуг з налаштування програмного забезпечення, відповідно до якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги по налаштуванню програмного забезпечення Pivot3 відповідно до інструкції виробника, а замовник прийняти такі послуги та оплатити їх.

Однак, відповідач свої зобов'язання щодо оплати не здійснив, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача основну заборгованість в розмірі 48 984,00 грн., 3 % річних в розмірі 797,16 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 488,30 грн., пеню в розмірі 6 710,14 грн. та штраф в розмірі 9 796,80 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.11.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 04.12.2017 р.

В судове засідання 04.12.2017 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 06.11.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 019.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

11.04.2017 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Акксон Софт» та товариством з обмеженою відповідальністю «Каргон» укладено договір № 1/04 про надання послуг з налаштування програмного забезпечення, відповідно до якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги по налаштуванню програмного забезпечення Pivot3 відповідно до інструкції виробника, а замовник прийняти такі послуги та оплатити їх.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що обладнання, на якому буде налаштовуватися програмне забезпечення Pivot3, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Берковецька 6Д.

Відповідно до п. 3.1 договору вартість послуг, що надаються по даному договору, становить 44 928,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 488,00 грн., що на день підписання даного договору еквівалентно 1 560,00 євро по комерційному курсу продажу євро, встановленому АТ «Райффайзен Банк Аваль» (28,8 грн. за 1 євро). Вартість послуг по даному договору фіксується в євро.

Згідно з п. 3.2 оплата за договором проводиться у безготівковій формі, в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що якщо на момент проведення виконавцем оплати вартості послуг комерційний курс продажу євро, встановлений АТ «Райффайзен Банк Аваль», збільшиться порівняно з курсом, встановленим на день укладення даного договору, то у цьому випадку вартість послуг, що підлягає сплаті виконавцем у національній валюті України, відповідно збільшується та обраховується виходячи з діючого на момент оплати комерційного курсу продажу євро, встановленого АТ «Райффайзен Банк Аваль». Таке збільшення не потребує укладання сторонами додаткових угод до цього договору.

Замовник зобов'язаний оплатити вартість наданих виконавцем послуг протягом 3 (робочих) днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. (п. 3.4 договору)

Відповідно до п. 4.1 договору після завершення надання послуг виконавець надає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Позивачем надано акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 14.04.2017 р. на суму 44 928, 00 грн. у т.ч. ПДВ 7 488,00 грн. (еквівалент 1560 євро) на підтвердження надання послуг відповідачу.

Вищезазначений акт приймання-передачі належним чином підписаний уповноваженими особами обох сторін та скріплений круглими печатками сторін відповідно до умов п. 4.1 договору.

Позивач просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Каргон» заборгованість у розмірі 48 984,00 грн. із урахуванням курсової різниці станом на 01.11.2017 р. (31,4 грн. за 1 євро - комерційний курс продажу євро, встановлений АТ «Райффайзен Банк Аваль»).

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 статті 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Умовами договору № 1/04 від 11.04.2017 р. передбачено оплату наданих послуг у гривні.

В той же час, договором передбачено, що якщо комерційний курс євро, встановлений АТ «Райффайзен Банк Аваль», збільшиться порівняно з курсом, встановленим на день укладення даного договору, то у цьому випадку вартість послуг, що підлягає сплаті виконавцем у національній валюті України, відповідно збільшується та обраховується виходячи з діючого на момент оплати комерційного курсу продажу євро, встановленого АТ «Райффайзен Банк Аваль».

За змістом ст.ст 3, 6, 627 ЦК України, цивільне законодавство ґрунтується на засадах свободи договору, справедливості, добросовісності та розумності, що зокрема, передбачає вільний вибір умов договору у разі дотримання загальних засад цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Вищезазначений договір є чинним, у судовому порядку не оспорений та не визнаний недійсним, а відтак - підлягає обов'язковому виконанню сторонами.

Як зазначено вище, в п.п. 3.2, 3.4 договору зазначено, що розрахунки за надані послуги замовник здійснює з виконавцем у безготівковій формі в гривнях, протягом 3 робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. Днем оплати вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Виходячи з умов вказаних пунктів, вимога позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості із урахуванням суми курсової різниці є безпідставною, оскілки заборгованість відповідачем не сплачена, а відтак встановити розмір курсової різниці станом на день надходження грошових коштів на поточний рахунок позивача не є можливим.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором № 1/04 про надання послуг з налаштування програмного забезпечення від 11.04.2017 р. у відповідача перед позивачем в сумі 44 928,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і не спростований відповідачем, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 797,16 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 488,30 грн. за період прострочення, що вказаний в розрахунку.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням, процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов'язання і не ототожнюються із санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Розрахунок 3 % річних

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
4492821.04.2017 - 01.11.20171953 %720.08
Таким чином, за перерахунком суду розмір 3% річних за договором складає 720.08 грн.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
21.04.2017 - 01.11..0632850.4647778.46

Таким чином, за перерахунком суду розмір інфляційних втрат за договором складає 2 850,46 грн., але враховуючи те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, тому вимога позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 2 488,30 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 6 710,14 грн. та штраф у розмірі 9 796,80 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.3 договору за порушення замовником строків розрахунків, передбачених даним договором, замовник зобов'язаний сплатити виконавцю пеню в розмірі 1 відсоток від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно з п. 7.4 договору у випадку якщо про строчка замовника по оплаті вартості (повної чи часткової) наданих виконавцем послуг складе 10 днів та більше, замовник зобов'язаний сплатити виконавцю штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості.

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами Цивільного кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та п.п. 7.3, 7.4 договору.

Розрахунок суми пені

Розмір договірної пені - подвійна облікова ставка НБУ

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
4492821.04.2017 - 25.05.20173513.0000 0.071 %1120.12
4492826.05.2017 - 06.07.20174212.5000 0.068 %1292.45
4492807.07.2017 - 03.08.20172812.5000 0.068 %861.63
4492804.08.2017 - 14.09.20174212.5000 0.068 %1292.45
4492815.09.2017 - 20.10.20173612.5000 0.068 %1107.81
Таким чином, за перерахунком суду загальна сума пені за договором складає 5 674.47 грн.

За перерахунком суду сума штрафу у розмірі 20 % від суми заборгованості становить 8 985,60 грн.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49,ст. 75, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Каргон» (01014, м. Київ, бульв. Дружби Народів, буд. 40-А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Акксон Софт» (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 15, ) заборгованість в розмірі 44 928 (сорок чотири тисячі дев'ятсот двадцять вісім) грн. 00 коп., 3% річних в розмірі 720 (сімсот двадцять) грн. 08 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 488 (дві тисячі чотириста вісімдесят вісім) грн. 30 коп., пеню в розмірі 5 674 (п'ять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. 47 коп., штраф у розмірі 8 985 (вісім тисяч дев'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 60 коп. та судовий збір в розмірі 1 460 (одна тисяча чотириста шістдесят) грн. 88 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 18.12.2017 року.

Суддя С.М. Мудрий