ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.12.2017 Справа № 905/907/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сковородіної О.М., суддів Попова О.В., Левшиної Я.О.,

при секретарі судового засідання Нарожній М.С.,

у справі за позовом: Державного підприємства Енергоринок, м.Київ,

до відповідача: Приватного акціонерне товариство ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля, м.Краматорськ Донецької області,

про стягнення 148 979,71 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,за довіреністю № 01/44-955 Д від 21.12.2016

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю № 74 від 14.12.2016

Державне підприємство «Енергоринок», м. Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» про стягнення штрафу у розмірі 148 979,71 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору купівлі-продажу електроенергії №4260/02 від 25.09.2007р. із відповідачем, невиконання останнім належним чином взятих на себе зобовязань в частині подекадної оплати купованої електроенергії протягом липня 2016р. - грудня 2016р., внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафних санкцій, встановлених п.6.3.2 договору. Посилався на підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за електричну енергію, якими сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за електроенергію куповану відповідно до договору №4260/02 від 25.09.2007р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.193 Господарського кодексу України, ст.526, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 54-57, 61, 64, 82-84 Господарського процесуального кодексу України.

24.05.2017р. відповідачем надано відзив на позовну заяву б/н б/д, в якому останній проти задоволення позову заперечив, посилаючись на наявність підстав для звільнення від відповідальності у вигляді штрафу за невиконання вимог п.6.3.1. договору внаслідок настання форс-мажорних обставин (проведення антитерористичної операції). Посилався на підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за електричну енергію, якими сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за електроенергію куповану відповідно до договору №4260/02 від 25.09.2007р. В звязку з зазначеним, на думку відповідача, відсутні підстави для стягнення штрафу за прострочення оплати, строк якої було змінено спільним протокольним рішенням. Також зазначив, що є виробником житлово-комунальної послуги з електропостачання, яка надається у районі проведення антитерористичної операції, а ДП «Енергоринок» є енергопостачальною компанією, з огляду на що просить врахувати приписи Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» та відмовити у задоволенні позовних вимог.

04.07.2017р. через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафу та пені на 99%.

Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проти зменшення розміру штрафу та клопотаня відровідача в порядку ст.ст.69, 77 Господарського процесуального кодексу України заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

25.09.2007р. між Державним підприємством «Енергоринок» (далі ДПЕ) та Відкритим акціонерним товариством «ПЕМ -Енерговугілля» (в теперішній час - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля») (далі ЕК) був укладений договір №4260/02, згідно з яким ДПЕ зобовязався продавати, а ЕК зобовязався купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов даного договору (п.2.1 договору).

Відповідно до п.3.1 Договору, сторони визнають свої зобовязання за ДЧОРЕ (договір між членами Оптового ринку електричної енергії України) і додатками до ДЧОРЕ, що є його невідємними частинами, та керуються його положеннями при виконанні цього договору.

За змістом п.3.2 договору ДПЕ продає, а ЕК купує електричну енергію в точках поставки на межі балансової належності електричних мереж, визначених в Акті розмежування балансової належності електричних мереж і експлуатаційної відповідальності (додаток №4 до цього Договору) в обсягах, які визначаються згідно з розділом 4 Договору. Точки обліку електричної енергії наведені у додатку №1 до Договору «Перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку». Право власності на електричну енергію, яка постачається за цим Договором, переходить від ДПЕ до ЕК в момент передачі електричної енергії в точках поставки.

Вартість електроенергії, купленої ЕК у ДПЕ у розрахунковому місяці, визначається у відповідності до Правил ОРЕ за середньозваженою ціною та фактичними обсягами отриманої ЕК електроенергії (п.3.5 договору).

Згідно п.4.1 договору ЕК надає до ДПЕ повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з оптового ринку електричної енергії України, а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з оптового ринку електричної енергії України по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензійної діяльності ЕК.

Виходячи зі змісту абзацу 3 п.4.1.1 договору повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ надається ЕК до ДПЕ факсимільним звязком за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК. Оригінал наданого повідомлення надсилається ЕК рекомендованим листом протягом 3 діб. В повідомленні про місячні обсяги купованої електроенергії обовязково зазначається замовлений обсяг електроенергії (кВт-год.) на місяць в цілому та вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії (грн.), а також розміри оплати по декадах або етапах. Вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії розраховується за встановленою НКРЕ прогнозною оптовою ринковою ціною з урахуванням встановленої НКРЕ суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат ЕК від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу ЕК у звязку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. Розмір оплати по декадах або етапах визначається відповідно до п.6.3 або п.6.14-6.18 цього договору. В разі визначення оплати за п.6.14-6.18 цього договору в повідомленні у графі останнього етапу розмір оплати записується словами «по факту».

За приписами п.4.15 договору в разі необхідності ЕК може скоригувати замовлений обсяг купівлі електроенергії. Для здійснення коригування замовленого обсягу ЕК до 15 числа розрахункового місяця повторно надає до ДПЕ факсимільним звязком скориговане повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК за такою ж формою, як повідомлення, що надається відповідно до п.4.1.1 цього договору.

Перерахування коштів ЕК за куплену у ДПЕ електроенергію здійснюються кожного банківського дня розрахункового місяця з урахуванням умов пункту 6.3 і зараховується Сторонами як оплата за електричну енергію, куплену ЕК у ДПЕ у цьому місяці з урахуванням умов п. п. 6.4 та 6.5 цього Договору та окремих рішень Кабінету Міністрів України (п. 6.2 договору).

Пунктом 6.3 договору встановлено, що 11-го, 21-го та останнього числа розрахункового місяця ДПЕ перевіряє суму, що надійшла на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ як оплата ЕК електричної енергії, купленої за першу, другу та третю декаду місяця відповідно. Розмір оплати ЕК за першу декаду визначається шляхом множення 30 % замовленого місячного споживання електроенергії і відповідно за другу декаду - 30 % та за третю декаду - 40 % на прогнозну оптову ринкову ціну, затверджену постановою НКРЕ з урахуванням суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат ЕК від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом згідно постанови НКРЕ, що встановлює суму дотацій, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу ЕК у зв'язку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. В залежності від структури споживання ЕК вказані відсотки можуть бути змінені за домовленістю Сторін. У цьому випадку ЕК надає до ДПЕ письмове підтвердження своєї структури споживання. В разі здійснення корегування замовленого місячного обсягу купівлі електроенергії, розмір оплати за третю декаду визначається відповідно до п. 4.15 цього договору.

Згідно п. 6.3.1. договору у разі, якщо сума оплати, здійсненої ЕК за відповідну декаду менша за визначену відповідно до п. 6.3. суму оплати з врахуванням переплати за попередню(і) декаду(и) розрахункового місяця, ДПЕ надсилає ЕК факсимільним звязком попередження про неповну декадну оплату електроенергії, купленої у ДПЕ. ЕК зобовязується здійснити перерахування недостатньої суми з поточного рахунку ЕК на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ впродовж 2 банківських днів після закінчення відповідної декади, вказавши при цьому в призначенні платежу декаду, за яку здійснюється доплата.

У відповідності до п.6.3.2 договору сторони погодили, що у випадку нездійснення ЕК доплати згідно з п.6.3.1 цього договору, ДПЕ через 3 банківські дні після закінчення відповідного декади має право виставити ЕК вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,03% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ. Цей пункт договору застосовується тільки у випадку, якщо ЕК порушила терміни подекадної оплати більше 5 разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ЕК умов п.6.3.1 цього договору.

Відповідно до п.6.4 договору остаточний розрахунок за куплену ЕК в ДПЕ електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється ЕК до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, з поточних або інших (крім поточного із спеціальним режимом використання) рахунків ЕК. У цьому випадку ЕК зобовязана обовязково вказати призначення платежу.

Строк дії Договору встановлено з 01.09.2008р. до 31.12.2008р., разом з цим дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не заявила письмово про намір розірвати цей договір за один місяць до дати закінчення строку його дії (п.11.6 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах, що ними не заперечується.

На виконання умов п.п.4.1 та 4.15 договору відповідач надіслав позивачу наступні повідомлення:

-повідомлення №7 від 30.06.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в липні 2016р. обсягом 50 000 000 кВт/год, вартістю 66 992 288,00 грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 20 097686,00грн., 2 декада 20 097686,00грн., 3 декада 26 796 915,00грн.);

-повідомлення №7/1 від 12.07.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в липні 2016р. (скориговане) обсягом 55 000 000 кВт/год, вартістю 73 786 438,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 20 097 686,00грн., 2 декада 20 097 686,00грн., 3 декада 33 591 065,00грн.);

-повідомлення №8 від 29.07.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в серпні 2016р. обсягом 51 000 000 кВт/год, вартістю 67 693 248,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 20 307 974,00грн., 2 декада 20 307 974,00грн., 3 декада 27 077 299,00грн.);

-повідомлення №8/1 від 12.08.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в серпні 2016р. (скориговане) обсягом 55 000 000 кВт/год, вартістю 73 128 568,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 20 307 974,00грн., 2 декада 20 307 974,00грн., 3 декада 32 512 620,00грн.);

-повідомлення №9 від 30.08.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в вересні 2016р. обсягом 55 500 000кВт/год, вартістю 72 391 202,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 21 717 361,00грн., 2 декада 21 717 361,00грн., 3 декада 28 956 480,00грн.);

-повідомлення №9/1 від 13.09.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України у вересні 2016р. (скориговане) обсягом 49 000 000 кВт/год, вартістю 63 558 807,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 21 717 361,00грн., 2 декада 21 717 361,00грн., 3 декада 20 124 085,00грн.).

-повідомлення №10 від 30.09.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в жовтні 2016р. обсягом 55 00 000кВт/год, вартістю 76 451 394,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 22 935 418,00грн., 2 декада 22 435 418,00грн., 3 декада 30 580 557,00грн.);

-повідомлення №10/1 від 13.10.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в жовтні 2016р. (скориговане) обсягом 57 500 000 кВт/год, вартістю 80 177 969,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 22 935 418,00грн., 2 декада 22 435 418,00грн., 3 декада 34 307 132,00грн.);

-повідомлення №11 від 31.10.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в листопаді 2016р. обсягом 53 800 000 кВт/год, вартістю 73 092 405,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 21 927 721,00грн., 2 декада 21 927 721,00грн., 3 декада 29 236 962,00грн.);

-повідомлення №11/1 від 14.11.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в листопаді 2016р. (скориговане) обсягом 55 000 000 кВт/год, вартістю 74 881 161,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 21 927 721,00грн., 2 декада 21 927 721,00грн., 3 декада 31 025 718,00грн.);

-повідомлення №12 від 30.11.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України в грудні 2016р. обсягом 58 000 000 кВт/год, вартістю 85 802 322,00грн. (встановлені етапи оплати: 1 декада 25 740 696,00грн., 2 декада 25 740 696,00грн., 3 декада 34 320 929,00грн.);

Вартість визначена у повідомленнях без урахування податку на додану вартість.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом звітів про надходження коштів на рахунок Державного підприємства «Енергоринок» від Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» з розшифровкою платіжних доручень за І - ІІІ декади липня 2016р., за І-ІІІ декади серпня 2016р., за І - ІІІ декади вересня 2016р., за І - ІІІ декади жовтня 2016р., за І - ІІІ декади листопада 2016р., за І - ІІІ декади грудня 2016р. відповідач перерахував на користь позивача грошові кошти в рахунок оплати електричної енергії з порушенням умов п.6.3 договору № 4260/02 від 25.09.2007р. щодо подекадної оплати купованої у Державного підприємства «Енергоринок» електроенергії.

Відтак, сума проведеної відповідачем оплати за означені декади менша за визначену відповідно до п.6.3 та розмір недостатньої суми становить (з урахуванням податку на додану вартість):

- 14 419 206,68 грн. за І декаду липня 2016р.;

- 19 745 368,32 грн. за ІІ декаду липня 2016р.;

- 39 469 148,39 грн. за ІІІ декаду липня 2016р.;

- 21 658 815,42 грн. за І декаду серпня 2016р.;

- 20 769 148,80 грн. за ІІ декаду серпня 2016р.;

- 35 305 144,04 грн. за ІІІ декаду серпня 2016р.;

- 21 486 759,53 грн. за І декаду вересня 2016р.;

- 25 588 361,02 грн. за ІІ декаду вересня 2016р.;

- 23 297 015,95 грн. за ІІІ декаду вересня 2016р.;

- 27 066 693,98 грн. за І декаду жовтня 2016р.;

- 27 099 349,99 грн. за ІІ декаду жовтня 2016р.;

- 40 124 822,16 грн. за ІІІ декаду жовтня 2016р.;

- 25 563 937,12 грн. за І декаду листопада 2016р.;

- 25 965 105,89 грн. за ІІ декаду листопада 2016р.;

- 35 931 232,75 грн. за ІІІ декаду листопада 2016р.;

- 30 177 890,56 грн. за І декаду грудня 2016р.;

- 30 484 995,46 грн. за ІІ декаду грудня 2016р.;

- 32 446 092,13 грн. за ІІІ декаду липня 2016р.;

Як свідчать матеріали справи, з огляду на такі обставини, у відповідності до п.6.3.1. договору позивачем направлено на адресу відповідача відповідні листи попередження «Про розрахунки за електроенергію» №01/07 (факсограма №07/26-7201 від 12.07.2016р.), №03/07 (факсограма №07/26-7794 від 01.08.2016р.), №01/08 (факсограма №26/26-8214 від 11.08.2016р.), №02/08 (факсограма №07/26-8549 від 22.08.2016р.), №03/08 (факсограма №07/26-8778 від 01.09.2016р.), №01/09 (факсограма №07/26-9174 від 12.09.2016р.), №02/09 (факсограма №07/26-9525 від 21.09.2016р.), №03/09 (факсограма №07/26-9760 від 03.10.2016р.), №01/10 (факсограма №07/26-10176 від 11.10.2016р.), №02/10 (факсограма №07/26-10590 від 21.10.2016р.), №03/10 (факсограма №07/26-10834 від 01.11.2016р.), №01/11 (факсограма №07/26-11318 від 11.11.2016р.), №02/11 (факсограма №07/26-11694 від 21.11.2016р.), №03/11 (факсограма №07/26-12043 від 02.12.2016р.), №01/12 (факсограма №07/26-12501 від 13.12.2016р.), №02/12 (факсограма №07/26-12840 від 21.12.2016р.), №03/12 (факсограма №07/26-23 від 03.01.2017р.) про необхідність термінового погашення заборгованості, що утворилась внаслідок неповних подекадних розрахунків за куповану електричну енергію.

Позивач свідчить, що вказані листи - попередження про необхідність термінового погашення заборгованості відповідачем виконані не були, таке останнім не заперечується.

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як встановлено вище, у відповідності до п.6.3.2 договору сторони погодили, що у випадку нездійснення ЕК доплати згідно з п.6.3.1 цього договору, ДПЕ через 3 банківські дні після закінчення відповідного декади має право виставити ЕК вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,03% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ. Цей пункт договору застосовується тільки у випадку, якщо ЕК порушила терміни подекадної оплати більше 5 разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ЕК умов п.6.3.1 цього договору.

Беручи до уваги фактичні обставини та довідку про декадні розрахунки за замовлену електроенергію вбачається порушення відповідачем термінів подекадної оплати більше 5 разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення умов п.6.3.1 договору.

Враховуючи наявність таких обставин, позивачем направлено на адресу відповідача претензії про сплату штрафу на загальну суму 148 979,71 грн. за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію:

- I, II, ІІІ декади липня 2016р. 22 090,11грн.;

- I, II, ІІІ декади серпня 2016р. 23 319,92 грн.;

- I, II, ІІІ декади вересня 2016р. 21 111,64грн.;

- I, II, ІІІ декади жовтня 2016р. 28 287,26грн.;

- I, II, ІІІ декади листопада 2016р. 26 238,08грн.;

- I, II, ІІІ декади грудня 2016р. 27 932,70грн.;

Факт направлення/отримання вказаних претензій підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, всупереч умовам укладеного договору, вдіповідач штраф у розмірі 148 979,71 грн. не сплатив.

Відповідач будь-яких заперечень по суті викладених обставин не надав, доказів оплати штрафу у розмірі 148 979,71 грн. до матеріалів справи не представив.

Перевіривши арифметичний розрахунок даних позовних вимог та наявність підстав для застосування даного виду відповідальності, суд дійшов висновку щодо їх правомірності, правильного визначення бази для нарахування та кінцевого їх розміру.

Стосовно посилань відповідача на наявність підстав для звільнення від відповідальності у вигляді штрафу за нездійснення доплати згідно п.6.3.1 договору, яка передбачена його п.6.3.2, у звязку з настанням обставин непереборної сили (форс-мажор), які, за твердженнями Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», безпосередньо вплинули на викання відповідачем зобовязань за договором, слід зауважити на такому.

Сертифікат Торгово-промислової палати України №1927/05-4 від 17.07.2014р. підтверджує події на території Донецької області як форс-мажорні обставини, передбачені договором №4260/02 від 25.09.2007р. Початок дії форс-мажорних обставин 14.04.2014р. Дату закінчення терміну дії форс-мажорних обставин на момент видачі цього сертифікату встановити неможливо.

У розділі 9 договору «Форс-мажор» визначено, що при настанні обставин форс-мажору сторони звільняються від виконання зобовязань за цим договором на термін дії форс-мажорних обставин і усунення їх наслідків.

За загальним правилом обов'язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов'язання є вина особи, яка його порушила (ч.1 ст.614 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Стаття 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У п.1 ч.1 ст.263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

За змістом ч.2 ст.218 Господарського кодексу України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, із наведеного вбачається, що для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання згідно зі ст.617 Цивільного кодексу України, ст.218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв'язок між цими обставинами і понесеними збитками.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.06.2015р. у справі №904/6463/14/3-216гс15.

Окрім того, повинен бути наявним елемент неможливості переборення особою перешкоди або її наслідків (альтернативне виконання). Відтак, для звільнення від відповідальності сторона також повинна довести неможливість альтернативного виконання зобовязання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за умовами укладеного договору здійснює продаж електричної енергії відповідачу з дотриманням та у межах договору між членами оптового ринку електроенергії України.

Кореспондуючим обовязком відповідача, як електроенергетичної компанії, за приписами спірного правочину, є закупівля електроенергії та здійснення її оплати відповідно до умов цього договору. При цьому останнє належним чином відповідачем не виконано.

Листом №28/3671 від 31.07.2014р. відповідач звернувся до позивача з повідомленням про настання обставин непереборної сили (форс-мажор) та вказав у ньому, що форс-мажорні обставини, які настали на території України, ставлять під загрозу виконання зобовязань у повному обсязі за договором №4260/02 від 25.09.2007р. і спричинили тимчасову неможливість для відповідача належного виконання своїх зобовязань, додано відповідний сертифікат.

Проте, як свідчать матеріали справи, спірним є зобовязання 2016р., за якими відповідач здійснює часткове погашення існуючої суми боргу.

Доказів певної неможливості здійснення відповідачем господарської діяльності не представлено. До того ж, виходячи з даних, що містить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача на підконтрольній території України, яким є м.Краматорськ Донецької області.

Також, відповідач не надав доказів вжиття ним усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання, не висловив відмови від замовленого у 2016р. обсягу електроенергії за наявності форс-мажорних обставин зі дня отримання сертифікату у їх підтвердження та продовжив закупівлю.

З даного слідує, проведення антитерористичної операції на території Донецької області та пов'язані із цим несприятливі наслідки не обумовлюють неможливість відповідача здійснювати господарську діяльність, не мають ознак надзвичайності чи невідворотності для виконання обов'язку за укладеним правочином, не перебувають у причинному зв'язку із несплатою грошей за договором №4863/01 від 19.08.2008р., у межах цих спірних правовідносин.

Виходячи з викладеного, враховуючи наявні матеріали справи, допущене порушення, яке виникло у 2016р., суд не вбачає підстав для звільнення від відповідальності за прострочення виконання спірних зобовязань за договором №№4260/02 від 25.09.2007р., у цьому випадку.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

В частині тверджень відповідача про застосування Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово - комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» до спірних правовідносин суд дійшов висновку про наступне.

Законом України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VІІІ від 13.01.2015р. встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції (ст.2 Закону).

Метою цього Закону є встановлення додаткових гарантій щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція (ст.1 Закону).

Сферою застосування даного нормативного акту є субєктний та обєктний склад, географічне (територіальне) його розповсюдження.

Частиною 2 ст.2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VІІІ від 13.01.2015р. встановлено мораторій на нарахування штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

За визначеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Разом з тим, у розумінні ст.275 Господарського кодексу України енергопостачальним підприємством (енергопостачальником) є субєкт господарювання, що відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві за договором.

Енергопостачальниками, за визначеннями термінів, приведених у Законі України «Про електроенергетику», є учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою її продажу та/або постачання споживачам або з метою її експорту та/або імпорту.

Таке тлумачення знаходить своє відображення у наказі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо часткового або повного припинення різниці перетоків електричної енергії у точках її обліку» №440 від 10.07.2015р.

За визначеннями Закону України «Про елекротенергетику» енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики «Про затвердження Правил користування електричною енергією» до електричної енергії (активна) віднесено енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару, до електричної енергії (реактивна) - технологічно шкідливу циркуляцію електричної енергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного струму, викликана електромагнітною незбалансованістю електроустановок.

Відтак, здійснивши аналіз приведених термінів, виходячи з визначень Закону України «Про теплопостачання», «Про елекротенергетику», ст.275 Господарського кодексу України та мети і сфери застосування Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси», слідує висновок, додержання суб'єктного складу, яким є наявність обох означених у Законі учасників, а саме суб'єкт, якому встановлені обмеження в силу приведеного Закону як енергопостачальна компанія, діяльність якої пов'язана з постачанням безпосередньо самої енергії, як різновиду товару, що виробляється, виходячи з її властивості, у результаті перетворення енергетичних ресурсів/джерела енергії, та суб'єкт, як підприємство - виконавець/виробник житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги громадянам у районі проведення антитерористичної операції.

Як свідчать статутні документи відповідача видом діяльності Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" є розподілення електроенергії, постачання електричної енергії, передача електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, торгівля електроенергією, будівництво споруд електропостачання та телокомунікацій.

У свою чергу, Державне підприємство "Енергоринок" є підприємством, предметом діяльності якого, зокрема, визначено купівля електричної енергії у виробників, потужність чи обсяг відпуску яких більші ніж граничні показники (крім електричної енергії, виробленої на теплоелектроцентралях, що входять до складу енергопостачальників, для споживання на території здійснення ліцензованої діяльності), а також у суб'єктів підприємницької діяльності, які є власниками електричної енергії, виробленої з давальницької сировини; купівля в учасників оптового ринку електричної енергії електроенергії, отриманої ними за угодами на її імпорт; оптове постачання електричної енергії.

Виходячи з умов договору купівлі-продажу електричної енергії №4260/02 від 25.09.2007р. поряд із згаданими нормами чинного законодавства, останній укладено між Державним підприємством "Енергоринок" та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" як учасниками (членами) оптового ринку електроенергії України задля здійснення ліцензованої діяльності відповідача.

З даного слідує висновок, за видом господарської діяльності та результатом її здійснення, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» є, зокрема, у межах спірного питання, енергопостачальною компанією.

Тобто, спірними є правовідносини між двома підприємствами - енергопостачальниками.

Отже відповідач не довів, що в межах правовідносин він є суб'єктом у розумінні приведених приписів чинного Закону України, якому обмежено відповідальність.

Тобто, в розумінні норм Закону України «Про встановлення додаткових гарантій» мораторій на нарахування пені та інших штрафів може мати місце з приводу лише зобовязань відповідача перед позивачем, коли порушення зобовязань сталося саме внаслідок надання житлово-комунальних послуг населенню.

За виключенням складової застосування означеного Закону №85-VІІІ від 13.01.2015р., слідує висновок про те, що останній не може бути підставою для обмеження у спірних господарських правовідносин між позивачем та відповідачем нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судом не прийнято заперечення відповідача стосовно необхідності застосування норм Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VІІІ від 13.01.2015р., у цьому випадку.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо зміни порядку та строку проведення розрахунків за електроенергію, та як наслідок відсутність підстав для нарахування штрафу, посилаючись на спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електричну енергію.

На думку суду, додані до матеріалів справи спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України не змінює порядок та строки проведення розрахунків за договором №4260/02 від 25.09.2007 р. між сторонами цього договору. Невчасне надходження грошових коштів споживачу для перерахування постачальнику електричної енергією на виконання спільного протокольного рішення не є підставою для невиконання обовязку за договором щодо своєчасного викоонання грошового зобовязання.

Відповідно до п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру цієї санкції.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем було порушено господарське зобовязання, наслідки чого передбачені п.6.3.2 договору, а саме застосування позивачем штрафу стосовно відповідача у розмірі 0,03% від недоплаченої суми.

Розмір штрафу, на стягненні якого наполягає позивач, не суперечить фактичним обставинам справи, визначений у загальному розмірі 148 979,71 грн.

Частиною 3 ст.551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до пп.3.17.4. п.3.17 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» «вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п.3 ст.83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо».

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про їх зменшення. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків порушенням зобов'язання відповідачем.

У п.3.2 рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013р. зазначено, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

При цьому, за висновками суду, оцінивши надані сторонами докази у сукупності із обєктивними обставинами складної ситуації у державі та економічного її становища, час прострочення, систематичне погашення суми боргу, загальний розмір нарахованих сум відповідно п.6.3.2 договору, враховуючи положення ст.129 Конституції України, та обставини, на які посилається відповідач у своєму зверненні, а також те, що винятковість обставин є оціночним поняттям, господарський суд дійшов висновку про наявність виняткових обставин у правовідносинах між енергопостачальними компаніями - суб'єктами оптового ринку електричної енергії України, які є підставою для зменшення розміру штрафу, а відтак для задоволення цього клопотання, при цьому частково, оскільки, за результатми встановленого, зменшення пені на 99% є надмірним.

Отже, виходячи з інтересів сторін, суд зменшує розмір суми штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, а саме від розміру заявленого позивачем на 50%, тобто до 74 489,86 грн., скориставшись правом, наданим п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на таке, позовні вимоги Державного підприємства «Енергоринок», м.Київ, до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ», м.Краматорськ Донецької області, щодо стягнення штрафу підлягають задоволенню частково, у сумі встановленої судом.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Енергоринок», м.Київ до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля», м. Краматорськ Донецької області, про стягнення штрафу у сумі 148 979,71 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Комерційна, 8, ) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 27, ) 74 489,86 грн. штрафу, а також відшкодування сплаченого судового збору в сумі 2 234,70 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписаний 18.12.2017р.

Рішення набирає законної сили 29.12.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Сковородіна

Суддя О.В. Попов

Суддя Я.О. Левшина