ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р. Справа № 917/1223/17

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Тарасова І. В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

при секретарі Марченко В.О.

за участі:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 12505 від 01.12.17;

відповідача ОСОБА_2, довіреність № б/н від 23.11.17;

третьої особи- не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Багатопрофільна фірма "Астра", м. Полтава (вх. №3254 П/2-8)

на рішення господарського суду Полтавської області від 05.10.2017 у справі № 917/1223/17

за позовом Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", м. Полтава,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 архітектурно - будівельної інспекції в Полтавській області, м. Полтава,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Багатопрофільна фірма "Астра" , м. Полтава,

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Багатопрофільна фірма "Астра" про стягнення заборгованості за наданні послуги з проведення технічної інвентаризації у розмірі 12 935,21 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 05.10.2017 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма "Астра" на користь Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" грошові кошти в сумі 12 935,21 грн. та 1 600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідач з зазначеним рішенням господарського суду Полтавської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить оскаржуване рішення господарського суду Полтавської області від 05.10.2017 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити у повному обсязі. Судові витрати у справі покласти на позивача.

Апеляційну скаргу з урахуванням додаткових пояснень до апеляційної скарги (вх.№12781 від 11.12.2017) обґрунтовує тим, що договір про надання послуг на підставі письмового листа - замовлення від 16.04.2017 року № 97, на підставі якого позивач у позовній заяві просить стягнути заборгованість у даній справі, в розумінні частини 8 статті 181 Господарського кодексу України сторонами не укладався, оскільки ними не було досягнуто згоди щодо таких істотних умов договору даного виду, як розмір та порядок оплати та терміни виконання робіт.

Також вказує на те, що в матеріалах справи відсутні і докази підписання між ТОВ БФ "АСТРА" та ПП ПБТІ "Інвентаризатор" документів щодо виконаних робіт або надання послуг, які б могли свідчити про укладення зазначеного договору у спрощений спосіб..

Крім того, звертає увагу на те, що ПП ПБТІ "Інвентаризатор" жодних документів на підтвердження реального виконання по суті наданих послуг в розумінні статті 901 Цивільного кодексу суду не надав, а додані позивачем до позовної заяви документи носять сумнівний характер.

Також звертає увагу на те, що представник позивача у судовому засіданні вказував на те, що грошові кошти, які стягуються із ТОВ БФ "АСТРА" у розмірі 12935.21 стягуються за послуги, що були надані у квітні-травні 2017 року на умовах договору №52-61 від 27.01.2016 року. Інформація представника не відповідає дійсності та спростовується за допомогою та ких документів :

- копія рахунку № 62 від 27.01.2016 року замовлення № 61;

- копія акту прийняття передачі від 29.01.2016 року, наданих послуг до договору V, 52-61 від 27.01.2016 року, на загальну суму 7254,04 грн.;

- копія рахунку № 84 від 01.02.2016 року замовлення № 52-61;

- копія прибуткової накладної № 136 від 29.01.2016 року.

Разом з цим, як вбачається із документів що надаються як доказ виконання договору № 52-61 від 27.01.2016 року, сторони належним чином виконали умови договору, тобто до говір є виконаним в порядку пункту 9 цього договору.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 05.12.2017. Запропоновано позивачу надати відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 розгляд справи було відкладено на 13.12.2017.

Представник відповідача в судових засіданнях 05.12.2017 та 13.12.2017 підтримав апеляційну скаргу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№12923 від13.12.2017) та його представник у судових засіданнях 05.12.2017 та 13.12.2017 проти її доводів заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що між сторонами укладений договір в простій письмовій формі шляхом подання письмової пропозиції від відповідача від 19.04. 2017р. № 97 про проведення технічної інвертаризації нерухомого майна у м. Полтаві по вул. Ковпака,57а та її прийняття шляхом виконання позивачем 24.04.2017.

Разом з цим, звертає увагу на те, що усі істотні умови щодо обсягу послуг та оплати їх вартості сторонами досягнуто так як це визначено нормативно правовими актами, які обов'язкові для сторін. Так, вартість послуг БТІ врегульована тарифами згідно до розпорядження голови Полтавської ОДА від 28.02.2017 р № 107, а обсяг і види послуг виконання визначені Інструкцією «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» №127 від 24.05.2001р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773).

Також вказує на те, що правовідносини, які стосуються даного спору, не виникали з підстав договору послуг № 52-61 від 27.01.2016, оскільки у відповідності до вимог п. 1 цього договору замовник повинен звернутися до виконавця із заявою. При цьому зазначає, що лист від 19.04.2017 не є заявою, не містить назви та заголовку і посилань на виконання умов договору, а є окремим документом і свідчить про окрему господарську операцію і окрему угоду, про що письмово зазначав відповідач у листі до позивача як на підставу своїх заперечень в оплаті боргу два рази. Тобто, як вказує позивач, сторони провели іншу господарську операцію по іншим підставам.

Представник 3-ої особи в судове засідання 13.12.2017 не зявився, про причини незявлення суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма (а.с.152), прийнята 08.12.2017 провідним спеціалістом вказаної третьої особи ОСОБА_4, якою третю особу було повідомлено про відкладення розгляду справи на 13.12.2017 о 10:00 год.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши усні пояснення представників позивача та відповідача, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В матеріалах справи міститься лист-замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільної фірми "Астра" до ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 19.04.2017 р. № 97 про проведення технічної інвентаризації нерухомого майна у м. Полтава по вул. Ковпака,57а (а.с.11).

Як зазначає позивач, 24.04.2017 на підставі письмового листа-замовлення ТОВ багатопрофільної фірми "Астра" від 19.04.2017 № 97 про проведення технічної інвентаризації нерухомого майна у м. Полтава по вул. Ковпака,57а, приступив до виконання послуг .

Відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773) позивачем була заведена інвентаризаційна справа № 8124 на вищезазначене нерухоме майно.

Як вказує позивач, ним було виготовлено технічний паспорт на виробничі будівлі, що знаходяться у м. Полтава по вул. Ковпака,57а, власником яких є ТОВ багатопрофільна фірма "Астра" та складено розрахунок вартості замовлення та заробітної плати виконавців (копії наявна у матеріалах справи, а.с. 13-16).

Відповідно до даних вказаного розрахунку вартість замовлення та заробітної плати виконавців становить 12 935,21 грн.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було направлено відповідачу розрахунок вартості та направлена вимога № 5391 від 14.06.2017 про сплату в семиденний термін грошових коштів за виконані послуги в сумі 12 935,21 грн.

За твердженням позивача, відповідач, дізнавшись з вищезазначеної вимоги про наявність самочинного будівництва у складі нерухомого майна, яке не введено в експлуатацію та зі слів замовника вже внесено до державного реєстру прав нерухомого майна та обтяжень без узаконення та введення в експлуатацію, відмовився отримувати технічний паспорт виготовлений за результатами технічної інвентаризації нерухомого майна та оплачувати послуги БТІ.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в обґрунтування позову посилається на те, що сторонами в порядку частини 1 статті 181 ГК України у спрощений спосіб шляхом прийняття позивачем як виконавцем письмового листа-замовлення відповідача від 19.04.2017 було укладено договір про надання послуг. При цьому ціни за вказаним договором є регульованими та встановлені тарифами згідно із розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 28.02.2017 №107, зареєстрованого 01.03.2017 головним територіальним управлінням юстиції у Полтавській області.

При цьому, як вказує позивач, строк виконання зобовязань за договором визначено не було, у звязку з чим позивачем відповідачеві була направлена письмова вимога № 5391 від 14.06.2017 про сплату в семиденний термін грошових коштів за виконані послуги в сумі 12 935,21 грн. Проте, зазначена вимога була залишена відповідачем без відповіді і заборгованість сплачена не була, у звязку з чим, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 12 935,21 грн. заборгованості за виконані послуги.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позов, виходив з того, що між сторонами було укладено договір про проведення технічної інвентаризації нерухомого майна у м. Полтава по вул. Ковпака,57а. у спрощений спосіб шляхом прийняття позивачем листа-замовлення відповідача від 19.04.2017 , як того вимагає частина 1 статті 181 ГК України.

При цьому, як вказував господарський суд першої інстанції, позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним договором щодо надання ним послуг з проведення технічної інвентаризації нерухомого майна відповідача. Проте відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вищезазначеним договором та приписів Цивільного кодексу України не сплатив вартість отриманих послуг. Заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи складає 12 935,21грн.. Дана обставина відповідачем не спростована.

Таким чином місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Однак колегія суддів не може погодитися із таким висновком, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 207 Цивільного Кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Також у частині 1 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Отже, виходячи зі змісту вказаних норм, законодавство допускає укладення договору в письмовій формі у спрощений спосіб шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо.

Разом з цим, законом встановлено умови, за наявності яких договір вважається таким, що укладений сторонами.

Так, відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частинами 2, 3 статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

При цьому, відповідності до частини 8 статті 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся), тобто не виникає жодних зобов'язань між сторонами.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об"єктів нерухомого майна» №127 від 24.05.2001р. зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773 (далі Інструкція №127), ця інструкція розроблена відповідно до чинного законодавства з метою нормативно-методичного забезпечення діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого.

Отже Інструкція №127 безпосередньо регулює правовідносини щодо технічної інвентаризації майна, а тому умови, які вказана Інструкція визначає як обовязкові при укладенні договору про проведення технічної інвентаризації нерухомого майна, є істотними умовами для договору даного виду в розумінні статті 638 Цивільного кодексу та частини 3 статті 180 Господарського кодексу України.

При цьому, абзацом 3 пункту 1.4 Інструкції №127 встановлено, що термін виконання робіт з технічної інвентаризації встановлюється договором.

Крім того, абзацом 4 пункту 1.4 Інструкції №127 врегульовано, що розмір та порядок оплати робіт із технічної інвентаризації визначаються у договорі за домовленістю сторін.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами не було досягнуто згоди щодо строку виконання робіт за виконані позивачем послуги, про що сам позивач вказує у позовній заяві.

Крім того, сторонами не було досягнуто згоди щодо розміру та порядку оплати робіт із технічної інвентаризації, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні документи, які б підтверджували такий факт, як то листи, телефонограми, інша переписка сторін.

Посилання позивача та суду першої інстанції на те, що вартість послуг БТІ врегульована тарифами згідно до розпорядження голови Полтавської ОДА від 28.02.2017 р № 107, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки вказане розпорядження є нормативним актом органу державної влади, а тому носить односторонній характер, а тому не може свідчити про досягнення сторонами двосторонньої домовленості щодо розміру та порядку оплати робіт із технічної інвентаризації, як того вимагають положення абзацу 4 пункту 1.4 Інструкції №127.

Не можуть братися до уваги і твердження позивача про те, що обсяг і види послуг виконання визначені Інструкцією «Про порядок проведення технічної інвентаризації об"єктів нерухомого майна» №127, оскільки Інструкція №127 лише встановлює загальний порядок визначення сторонами обсягу робіт, тоді як, виходячи зі змісту абзацу 4 пункту 1.4 Інструкції №127, досягнення сторонами домовленості щодо конкретних якісних та кількісних показників обсягу робіт має бути за згодою сторін договору.

Таким чином, позивачем не доведено досягнення сторонами згоди щодо таких істотних умов договору про проведення технічної інвентаризації нерухомого майна, як строк виконання робіт, розмір та порядок оплати робіт із технічної інвентаризації.

Окрім цього, у пункті 1 оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013р. № 01-06/374/2013 зазначається про те, що підписання актів здачі-приймання виконаних робіт свідчить про укладення договору у спрощений спосіб, і цей договір є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов'язань.

З вказаного вище випливає, що підтвердженням надання послуг є оформлений належним чином документ, підписаний обома сторонами.

Однак в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б підтверджували підписання ТОВ БФ "АСТРА" та ПП ПБТІ "Інвентаризатор" документів щодо виконаних робіт або надання послуг.

Що стосується наявного в матеріалах справи договору №52-61 від 27.01.2016 про надання послуг з поточної технічної інвентаризації, колегія суддів зазначає, що він не може братися до уваги, оскільки вказаний договір не зазначався позивачем у позовній заяві серед підстав позову, у звязку з чим факт його укладення або не укладення не входить до предмету доказування у даній справі. Крім того, в суді апеляційної інстанції як представник позивача, так і представник відповідача зазначили, що даний договір є виконаним в порядку п. 9 цього договору, а на підставі листа - замовлення від 19.04.2017 № 97 сторони провели іншу господарську операцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Враховуючи викладене, позивачем не було доведено юридичного факту укладення між сторонами договору про надання послуг, на підставі якого він просить стягнути з відповідача 12 935,21 грн., у звязку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, неповністю дослідив обставини, які мають значення для справи, визнав встановленими обставини, які не були доведені, порушив норми матеріального права, а тому вказане рішення слід скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Судові витрати в порядку статті 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 43, 49, 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 1, 2, 4 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Багатопрофільна фірма "Астра", м. Полтава задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 05.10.2017 у справі № 917/1223/17 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким в позові відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" (пров. Р.Шухевича, 4, м. Полтава, 36014, , р/р 8132 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю багатопрофільна фірма "Астра" (вул. Ковпака, 59-А, м. Полтава, Полтавська область, 36000, , р/р 4388 в Полтавській філії ПРУ КБ "Приватбанк", МФО 331401) 1760,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 18.12.2017.

Повний текст постанови складено 18.12.17

Головуючий суддя Тарасова І. В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Пуль О.А.