КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2017 р. Справа№ 911/2341/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Калатай Н.Ф.

Мартюк А.І.

при секретарі Волуйко Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Краснова І.В. за довіреністю від 05.12.2017, Соронович А.А. за довіреністю від 08.12.2017;

від відповідача : Алтабасов Б.Л. за довіреністю від 21.08.2017;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Територія безпеки і охорони"

на рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2017

у справі №911/2341/17 (суддя Конюх О.В.)

за позовом приватного підприємства "Територія безпеки і охорони"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча компанія"

про стягнення 33 097,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Територія безпеки і охорони" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча компанія" (далі - відповідач) про стягнення 25133,33 грн. суми основного боргу за Договором №938 надання охоронних послуг від 09.12.2015, інфляційних збитків в розмірі 3367,86 грн., 3% річних в розмірі 733,34 грн. та 3803,05 грн. пені.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.10.2017 у справі № 911/2341/17 відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із вказаним рішенням приватне підприємство "Територія безпеки і охорони" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було невірно застосовані норми матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки охоронні послуги фактично надавались, а відповідач безпідставно відмовився від їх оплати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Мартюк А.І., Калатай Н.Ф..) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 11.12.2017.

05.12.2017 відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Представники позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позов, оскільки охорона надавалась, шкоди майну відповідача у період охорони не було завдано, також відповідачем не були надані списки мешканців, що перешкоджало належному контрольно-пропускному режиму.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін, оскільки послуги були неналежної якості, що підтверджується скаргами мешканців будинків, акт відповідачем правомірно не підписаний, а договір розірваний.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, виходячи з вимог чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

09.12.2015 між відповідачем - ТОВ "ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча компанія", як замовником, та позивачем - ПП "Територія безпеки і охорони", як виконавцем, укладено договір №938 про надання охоронних послуг (далі - договір) (а.с.11-15), відповідно до умов якого:

- замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов'язки по наданню охоронних послуг - забезпечення контрольно-пропускного режиму, громадського порядку та охорони матеріальних цінностей, переданих належним чином виконавцю на підставі акті прийому передачі майна під охорону, в межах прибудинкової території житлових будинків за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська 1-а та 1-б, іменований надалі - об'єкт (пункт 1.1 договору);

- обов'язки виконавця (пункт 2.2 договору):

- надавати охоронні послуги належної якості в обсязі трудовитрат і в терміни передбачені даним договором і додатками до нього (підпункт 2.2.1 договору);

- організувати та забезпечити ефективне функціонування контрольно-пропускного режиму на територію об'єкта, з метою недопущення фактів проникнення сторонніх осіб і транспорту на об'єкт та виїзду з об'єкту (підпункт 2.2.3 договору);

- виконавець зобов'язаний негайно сповіщати замовника про інші обставини, які загрожують якості охоронних послуг, бо створюють неможливість надання охоронних послуг за договором в цілому (підпункт 2.2.7 договору);

- забезпечити залучення охоронців на об'єкт котрі відповідають таким критеріям: віком від 20 до 50 років, з досвідом несення військової служби в збройних силах або органах внутрішніх справ, з навичками практичного застосування техніки контактних єдиноборств, атлетичної статури (підпункт 2.2.8 договору);

- забезпечити охоронників на об'єкті замовника форменим одягом, індивідуальними засобами захисту (підпункт 2.2.9 договору);

- охорона об'єкта здійснюється в такому порядку (пункт 2.2.10):

- виконавець забезпечує контрольно-пропускний режим на територію об'єкта усім мешканцям, що проживають там та їх гостей. Список мешканців надається замовником по одному примірнику на кожен погоджений з виконавцем пост (пункт 2.2.10.1 договору);

- виконавець здійснює пропуск осіб на територію об'єкта шляхом внесення відповідного запису до журналу пропуску, вносячи відомості про П.І.Б. особи, яку пропускають, а також П.І.Б та номер квартири особи, якщо на територію об'єкту допускається гість. Внесення відомостей в Журнал пропуску здійснюється виключно на підставі документа, що підтверджує особу та списку мешканців, наданого замовником (пункт 2.2.10.2 договору);

- в разі застосування спеціальних засобів пропуску осіб та автотранспорту (магнітних ключів або дистанційних засобів) здійснювати пропуск без занесення до журналу пропуску, але вони повинні бути з відповідними позначками для ідентифікації власника такого засобу. Виконавець має право перевірити в особи позначку для з'ясування власника спеціального засобу пропуску. Виконавець не несе відповідальність за передачу спеціальних засобів пропуску власником іншим особам, або потрапляння таких засобів через втрату їх власником, без відмітки в журналі пропуску такої інформації та має право не допустити до об'єкту охорони до повної ідентифікації такої особи з занесенням до журналу пропуску а в разі з'ясування незаконного використання спеціального засобу пропуску або його підробки зобов'язаний затримати порушника та вилучити такий засіб з обов'язковим інформуванням представника замовника, власника та органів внутрішніх справи України (пункт 2.2.10.3 договору);

- замовник має право: (пункт 2.3 договору):

- в будь який час здійснювати перевірку якості послуг, що надаються виконавцем (пункт 2.3.1);

- в разі неналежного виконання працівниками виконавця своїх обов'язків за цим договором, письмово повідомити керівництво виконавця про це. Останній зобов'язаний вжити заходів щодо покращення надання охоронних послуг, в тому числі за рахунок заміни працівників виконавця на об'єкті охорони (пункт 2.3.2);

- замовник зобов'язаний: (пункт 2.4 договору):

- прийняти надані охоронні послуги в порядку і терміни, передбачені даним договором і підписати акт про надання охоронних послуг ,якщо виконавець не допустив ніяких порушень, в результаті яких була завдана шкода замовнику (пункт 2.4.8 договору);

- оплачувати охоронні послуги в розмірі, у терміни та у порядку, передбачені даним договором, якщо виконавець не допустив ніяких порушень, в результаті яких була завдана шкода замовнику (пункт 2.4.9 договору);

- сторони зобов'язуються до початку роботи за цим договором, розробити та погодити правила проходження пропускного режиму на об'єкт охорони та повідомити про такі правила всіх власників (мешканців) житлового комплексу, що є об'єктом охорони (пункт 2.5 договору);

- даний договір набирає сили з моменту підписання його сторонами (пункт 3.1 договору);

- охоронні послуги, передбачені даним договором, надаються виконавцем замовнику в наступний термін: початок : 12.01.2016 , закінчення: 31.12.2016. (пункт 3.2 договору);

- у випадку дострокового розірвання договору або закінчення терміну дії договору, сторони складають акт звірки взаємних розрахунків, в разі ухилення замовника від складання акту звірки взаємних розрахунків, акт складений виконавцем направляється замовнику і є підставою для остаточного взаєморозрахунку між сторонами протягом 15 календарних днів з моменту зняття охорони (пункт 4.6 договору);

- надання виконавцем охоронних послуг замовнику за даним договором оформляється двостороннім актом про надання охоронних послуг. Послуги за цим договором вважаються наданими після підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Виконавець надає замовнику акт наданих послуг. Замовник протягом 5 календарних днів підписує акт наданих послуг та один екземпляр повертає виконавцю, або направляє мотивовану відмову від підписання. Якщо протягом терміну акти наданих послуг не будуть підписані та надані виконавцю чи останнім не буде одержано мотивованої відмови, то акти наданих послуг вважаються підписаними, а дані послуги надані належним чином і в повному обсязі без будь-яких зауважень та претензій зі сторони замовника. Правові наслідки такого факту прирівнюються до правових наслідків підписання актів наданих послуг. АКТ про надання охоронних послуг є первинним обліковим документом, що підтверджує надання за даним договором виконавцем охоронних послуг і отримання цих послуг замовником (пункт 5.1 договору);

Відповідно до додатку №1 до договору №938 від 09.12.2015 "Розрахунок вартості надання охоронних послуг":

- охорона об'єкта здійснюється двома постами відповідно до дислокації (пункт 1);

- вартість послуг охорони за один місяць складає: 23 000,00 грн. без ПДВ за два пости (пункт 2).

Відповідно до додатку №4 до договору №938 від 09.12.2015 "Дислокація постів охорони на об'єкті за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська 1-а та 1-б ": пост №1: два охоронника, що забезпечують охорону об'єкту цілодобово щоденно (включаючи вихідні та святкові дні) за адресою: Київська область, Києво-Святошиснький район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська 1-а та 1-б.

26.05.2016 сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №938 від 09.12.2015 (а.с.16), відповідно до умов якої сторони погодили внести зміни до п.3.2 договору та викласти його в редакції: охоронні послуги, передбачені цим договором, надаються виконавцем замовнику в наступний термін: початок: 01.06.2016, закінчення 31.12.2016. Також, сторони погодили викласти додаток №1 до договору в наступній редакції: вартість охорони за один місяць складає 26 000,00 грн. без ПДВ за два пости охорони.

Також, сторонами було розроблено, підписано та скріплено печатками Правила надання охоронних послуг будинків 1-а та 1-б, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошиснький район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська в редакції додаткової угоди №1 до договору №938 від 09.12.2015 (а.с.17-19), які визначають основні умови забезпечення контрольно-пропускного режиму, громадського порядку та охорони матеріальних цінностей, переданих належним чином під охорону, в межах прибудинкової території та місць загального користування у багатоквартирних будинках за вказаною вище адресою. відповідно до вказаних Правил:

- охоронна фірма забезпечує контрольно-пропускний режим усіх споживачів на територію об'єкта, які занесені до списку споживачів. Список надається замовником по одному примірнику на кожен погоджений з виконавцем пост. (пункт 2.1 договору);

- охоронна фірма здійснює пропуск осіб на територію об'єкта шляхом внесення відповідного запису до журналу пропуску, вносячи відомості про П.І.Б. споживача, якщо на територію об'єкту допускається гість - номер квартири чи нежитлового приміщення споживача та П.І.Б. гостя Внесення відомостей в журнал пропуску здійснюється виключно на підставі документа, що підтверджує особу та списку мешканців, наданого замовником (пункт 2.2 договору);

- дія цих правил закінчується одночасно з закінченням дії договорів між виконавцем та замовником і споживачами (п.5.2 договору);

03.06.2016 відповідач за вих. №127 направив позивачу лист, у якому вимагав надати перелік працівників підприємства, які будуть задіяні для охорони об'єкту та надати проект додаткової угоди до договору, в якій порядок заміни охоронців подобовим методом (а.с.37).

У відповідь на зазначений лист позивач повідомив відповідачу що для належного контрольно-пропускного режиму необхідне встановлення стаціонарного посту при в'їзді на територію, забезпечити всіх мешканців перепустками для пред'явлення охороні (а.с.37). У додатках до вказаного листа зазначені прайс (а.с.74), акт обстеження об'єкту (а.с.163); інструкція працівника охорони (а.с.62-73)

Претензією від 29.06.2016 за вих. №162 відповідач вимагав від позивача негайно зняти пости охорони з території об'єкту та надати проект додаткової угоди про розірвання Договору. В цій претензії відповідач вказував позивачу, що під час зміни охоронців на території об'єкту було виявлено невідповідність зовнішнього вигляду охоронців, охоронці не мають належної фізичної форми, не мають відповідних посвідчень та не відповідають критеріям охоронців, визначеним в договорі (а.с.21). На підтвердження неналежного надання послуг відповідачем надано лист мешканців будинків (а.с.79).

30.06.2016 сторонами складено Акт прийому-передачі об'єкта з-під охорони до Договору №938 від 09.12.2015, відповідно до якого виконавець передав, а замовник прийняв об'єкт з під охорони, момент передачі - 18:00 30.06.2016. При цьому в Акті зазначено, що підписання даного Акту не підтверджує відсутність претензій замовника до виконавця щодо якості наданих послуг (а.с.19).

Також 30.06.2016 позивач надав відповідачу Акт надання послуг №1518 від 30.06.2016, у якому зазначено "послуги охорони за червень 2016 року", загальна вартість послуг склала 25133,33 грн. (а.с.20) Однак, відповідач вказаний акт не підписав, вартість зазначених послуг у встановлений строк не сплатив.

На підтвердження факту надання послуг охорони позивачем надані журнали прийняття-здачі охорони за червень 2016 року, у яких охоронцями зазначені наступні особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 Між вказаними особами та позивачем укладені цивільно-правові угоди, вік вказаних осіб становить від 25 до 50 років, вони мають належний фізичний стан, що підтверджується медичними довідками. Згідно довідок Управління інформаційної підтримки та координації поліції вказані особи до кримінальної відповідальності не притягались, судимостей не мають. Мають сертифікати про проходження профілактичного наркологічного огляду та медичні довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів. Також вказаним особам присвоєно кваліфікацію "Охоронник ІІІ розряд", що підтверджується свідоцтвами про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації. Всі особи пройшли службу в лавах збройних сил, що підтверджується військовими квитками, а також, згідно сертифікатів, рівень підготовки відповідає вимогам з панкратіону (змішані бойові мистецтва) (а.с.86 - 162).

19.09.2016 позивач за вих. №1909/ТБО-1 направив відповідачу вимогу, у якій вимагав сплатити заборгованість за червень 2016 року протягом семи днів з дня отримання вимоги (а.с.22).

25.04.2017 позивач за вих. №25.04/ТБО направив відповідачу лист, у якому повторно вимагав відповідача сплатити заборгованість за червень 2016 року протягом семи днів з дня отримання вимоги(а.с.23).

Відповідач на вказані вимоги не відповів, у встановлений строк заборгованість не сплатив.

У зв'язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із позовом про стягнення 25133,33 грн. суми основного боргу за Договором №938 надання охоронних послуг від 09.12.2015, інфляційних збитків в розмірі 3367,86 грн., 3% річних в розмірі 733,34 грн. та 3803,05 грн. пені.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач правомірно та мотивовано відмовився від підписання акту приймання-передачі наданих послуг за червень 2016 року та відмовився від оплати послуг, які не були належним чином та в повному обсязі надані позивачем.

Проте, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Права та обов'язки сторін у даній справі виникли на підставі Договору №938 про надання охоронних послуг від 09.12.2015, який за правовою природою є договором про надання послуг охорони.

Договір у встановленому порядку не був оспорений, та не визнаний недійсним, а отже був обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охоронну діяльність" суб'єкт охоронної діяльності надає послуги з охорони на підставі договору, укладеного із замовником у письмовій формі відповідно до законодавства. У договорах про надання послуг з охорони майна та фізичних осіб відповідно до положень Цивільного кодексу України визначаються умови відшкодування суб'єктом охоронної діяльності шкоди, заподіяної через неналежне виконання ним своїх зобов'язань.

Згідно положень статті 11 зазначеного Закону персоналом охорони можуть бути дієздатні громадяни України, які досягли 18-річного віку, пройшли відповідне навчання або професійну підготовку, уклали трудовий договір із суб'єктом господарювання та подали документи, що вони: 1) не перебувають на обліку в органах охорони здоров'я з приводу психічної хвороби, алкоголізму чи наркоманії; 2) не мають непогашеної чи незнятої судимості за скоєння умисних злочинів; 3) не мають обмежень, встановлених судом щодо виконання покладених на них функціональних обов'язків; 4) не мають обмежень за станом здоров'я для виконання функціональних обов'язків; 5) зареєстровані за місцем проживання в установленому законодавством порядку.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відносини працівника з роботодавцем можуть будуватися на підставі як трудового, так і цивільно-правового договору. Це неодноразово підкреслювало Мінсоцполітики (раніше - Мінпраці) (зокрема у листах від 16.03.2011 р. № 151/06/186-11 на с. 41 і від 20.04.2012 р. № 64/06/187-12).

Як зазначено вище, позивач, уклавши договір з відповідачем, прийняв до себе на роботу працівників, які відповідали всім критеріям п.2.2.8 Договору та статті 11 Закону України "Про охоронну діяльність", а також самостійно контролював виконання найманими працівниками підписаного з відповідачем договору, тобто самостійно надавав послуги та взяті на себе зобов'язання згідно Договору.

Статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з вищенаведених доказів, позивач у червні 2016 року надав відповідачу послуги, обумовлені договором на загальну суму 25133,33 грн.

Доводи відповідача про неналежне надання позивачем послуг відхиляються колегією суддів, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Щодо посилань відповідача на відсутність Журналів пропуску, передбачених п.2.2.10.2 Договору, то, в свою чергу, відповідач не надав доказів надання позивачу Списків мешканців, передбачених п.2.2.10.2 Договору, що унеможливлює належний контрольно-пропускний режим.

Відповідно до п. 5.1 Договору надання виконавцем охоронних послуг замовнику за даним договором оформляється двостороннім актом про надання охоронних послуг. Послуги за цим договором вважаються наданими після підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Виконавець надає замовнику акт наданих послуг. Замовник протягом 5 календарних днів підписує акт наданих послуг та один екземпляр повертає виконавцю, або направляє мотивовану відмову від підписання. Якщо протягом терміну акти наданих послуг не будуть підписані та надані виконавцю чи останнім не буде одержано мотивованої відмови, то акти наданих послуг вважаються підписаними, а дані послуги надані належним чином і в повному обсязі без будь-яких зауважень та претензій зі сторони замовника. Правові наслідки такого факту прирівнюються до правових наслідків підписання актів наданих послуг. Акт про надання охоронних послуг є первинним обліковим документом, що підтверджує надання за даним договором виконавцем охоронних послуг і отримання цих послуг замовником.

Пунктом 2.4.8 Договору передбачено, що відповідач зобов'язаний прийняти надані охоронні послуги в порядку і терміни, передбачені даним договором і підписати акт про надання охоронних послуг, якщо виконавець не допустив ніяких порушень, в результаті яких була завдана шкода замовнику.

В порушення зазначених умов Договору відповідач у встановлений строк не надав мотивованої відмови від підписання акту №1518 від 30.06.2016, отже вказаний акт вважається підписаним, а дані послуги надані належним чином і в повному обсязі. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що внаслідок порушень, на які посилається відповідач, йому була завдана будь-яка шкода.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 4.3 Договору встановлено, що замовник щомісяця перераховує платіжним дорученням на розрахунковий рахунок виконавця сума, зазначену в рахунку-фактурі, до останнього робочого дня поточного місяця за поточний місяць.

Крім цього, п.2.4.9 Договору визначено, що відповідач зобов'язаний оплачувати охоронні послуги в розмірі, у терміни та у порядку, передбачені даним договором, якщо виконавець не допустив ніяких порушень, в результаті яких була завдана шкода замовнику.

Як зазначалось вище, відповідачем не доведено, що внаслідок допущених позивачем порушень була завдана шкода замовнику, а тому відмова від оплати наданих послуг є неправомірною, отже позовні вимоги про стягнення 25 133,33 грн. суми основного боргу є обґрунтованими, доведеними, та підлягають до задоволення.

Щодо посилань суду першого інстанції на практику Верховного Суду України в постанові від 08.04.2014р. у справі № 911/27/25/13-г та у постанові від 26.09.2013 у справі №920/251/13-г, то колегія суддів встановила, що у справі №911/27/25/13-г предметом спору було стягнення вартості юридичних послуг, при цьому у вказаній справі судом було встановлено, що позивач не мав ніякого відношення до компромісного врегулювання спірних питань із приводу господарських взаємовідносин, що і стало підставою для відмови у позові. Що ж до справи №920/251/13-г, то з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Верховний Суд України не приймав рішення у зазначеній справі (26.09.2013 була прийнята постанова Вищого господарського суду України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач просив суд стягнути з відповідача 3367,86 грн. інфляційних втрат, 733,34 грн. 3% річних, 3 803,05 грн. пені.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.6.Договору у випадку прострочення оплати послуг за Договором замовник зобов'язується сплатити пеню за кожний день прострочення від суми, що підлягає оплаті, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який стягується пеня. Сплата пені не звільняє замовника від обов'язку оплатити надані послуги.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення пені, колегія суддів прийшла до висновку, що він зроблений арифметично та методологічно вірно, за період з 01.07.2016 по 31.12.2016, з обмеженням розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ, а тому вимоги про стягнення 3803,05 грн. пені підлягають до задоволення.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010).

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат в сумі 3367,86 грн. та 3% річних в сумі 733,34 грн., колегія суддів приходить до висновку, що він є вірним, а тому вказані вимоги також підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2017 у справі №910/2341/17 прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову, а апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Територія безпеки і охорони" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 03.10.2017 року у справі №911/2341/17 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕО Петропавлівська Експлуатуюча компанія" (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с.Петропавлівська Борщагівка, вул.Авіаторів, буд. 41-А, ідентифікаційний код 39804054) на користь приватного підприємства "Територія безпеки і охорони" (02091, м.Київ, вул. Харківська Шосе, 56, кв.724, ідентифікаційний код 37961725) - 25133,33 грн. основного боргу, 3367,86 грн. інфляційних, 733,34 грн. 3% річних, 3803,05 грн. пені, 1600,00 грн. судового збору за подання позову, 1760,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду Київської області.

6. Матеріали справи №911/2341/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Н.Ф. Калатай

А.І. Мартюк