РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017Справа №910/18428/17

За позовом Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР ТРЕЙД"

про стягнення 1 664 386,68 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Коєва М.С. - за довіреністю №1591L від 03.10.2017 року;

від відповідача: Колесников О.А. на підставі договору від 12.04.2017 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Іноземне підприємство "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР ТРЕЙД" про стягнення 1 664 386,68 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо оплати вартості отриманого від позивача товару згідно умов Договору №775 від 01.12.2014 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь: 1 664 386,68 грн. - заборгованості, 24 965,82 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2017 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 21.11.2017 року.

В судовому засіданні 21.11.2017 року оголошено перерву до 05.12.2017 року.

05.12.2017 року через канцелярію Господарського суду міста Києва представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 05.12.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 05.12.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 року між Іноземним підприємством «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед» (далі по тексту - Позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АМСТОР ТРЕЙД" (далі по тексту - відповідач, покупець) укладено Договір №775 (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п.1.1. Договору) постачальник зобов'язався поставляти товар на умовах DDP (рампа торгового центру в місці поставки - згідно замовлення Покупця), а Покупець зобов'язався прийняти товар та сплатити його вартість відповідно до умов Договору.

Відповідно до п.п. 2.1. та 2.2 Договору, Постачальник приймає від Покупця замовлення на постачання товару, яке містить асортимент та кількість товару, та здійснює постачання такого замовленого товару в місці доставки за адресою, вказаною у замовленні на постачання товару.

Право власності на товар переходить до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін товарної та/або товарно-транспортної накладної, яка засвідчує момент передачі товару (п.2.6. Договору).

Пунктом 5.6. Договору передбачено, що Покупець зобов'язаний здійснювати оплату за поставлений товар алкогольної групи, за вирахуванням сум, які передбачені даним Договором, які настануть після спливу 96 (дев'яноста шести) календарних днів з моменту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Покупець здійснює оплату товарів два рази на тиждень по робочих вівторках та четвергам (в день, який настане раніше після спливу строку оплати).

Покупець зобов'язаний здійснювати оплату за поставлений товар безалкогольної групи, за вирахуванням сум, які передбачені даним Договором, які настануть після спливу 35 (тридцяти п'яти) календарних днів з моменту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Покупець здійснює оплату товарів два рази на тиждень по робочих вівторках та четвергам (в день, який настане раніше після спливу строку оплати).

Покупець зобов'язаний здійснювати оплату за поставлений товар групи соки та нектари, за вирахуванням сум, які передбачені даним Договором, які настануть після спливу 42 (сорока двох) календарних днів з моменту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Покупець здійснює оплату товарів два рази на тиждень по робочих вівторках та четвергам (в день, який настане раніше після спливу строку оплати).

Оплата за договором здійснюється за умови надання Постачальником належним чином оформлених документів, надання яких є необхідним згідно Договору та чинного законодавства України, шляхом перераховування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, зазначений в п. 12 Договору.

Згідно п. 4.9. Договору, про відсутність документів Постачальник повідомляє Покупця письмово за допомогою системи ЕDІ, або будь-яким іншим способом.

На виконання умов Договору за період з 27.12.2014 року по 03.01.2015 року Постачальником поставлено продукцію Покупцю на підставі відповідних товарно-транспортних накладних (копії відповідних ТТН знаходяться в матеріалах справи) на суму 1 664 386,68 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення Відповідачем зобов'язання щодо повної оплати вартості отриманого товару (за період з 27.12.2014 року по 03.01.2015 року), відповідно до умов Договору, у Відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 1 664 386,68 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, поставив (за період з 27.12.2014 року по 03.01.2015 року) та передав у власність відповідачу товар згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору не сплатив на користь позивача вартість отриманого товару, та має перед позивачем заборгованість з його оплати в розмірі 1 664 386,68 грн.

Згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також оскільки на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 1 664 386,68 грн. (заборгованості), нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР ТРЕЙД" (03028, м. Київ, ПРОСПЕКТ НАУКИ, будинок 42/1, корпус 10, офіс 17; ) на користь Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" (07442, Київська обл., Броварський район, селище міського типу Велика Димерка, 51-КМ САНКТ-ПЕТЕРБУРЗЬКОГО ШОСЕ; ) 1 664 386 (один мільйон шістсот шістдесят чотири тисячі триста вісімдесят шість) грн. 68 коп. - заборгованості, 24 965 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 82 коп. - судового збору

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 20.12.2017 року.