УХВАЛА

14.12.2017Справа № 4/501

За заявою Міністерства соціальної політики про видачу дубліката наказу у справі №4/501 від 16.02.2009

За позовомЗаступника прокурора міста Києва в інтересах держави, в особі Міністерства праці та соціальної політики
доВідкритого акціонерного товариства "Первомайськвугілля"
про Міністерства вугільної промисловості України стягнення 3 658 000 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:без виклику.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2009р. у справі № 4/501 частково задоволено позовні вимоги Міністерства праці та соціальної політики України, стягнуто з відповідача 1 909 000 грн. заборгованості за договором № 17 від 22.10.2004р.

16.02.2009 на виконання вищевказаного рішення було видано наказ на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2009.

11.12.2017 Міністерства соціальної політики звернулося до суду з заявою про видачу дубліката наказу від 16.02.2009 №4/501, оскільки наказ було втрачено.

Частиною першою статті 120 ГПК України встановлено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Відповідно до частини 2 статті 120 ГПК України про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані:

- довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу;

- при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами статей 4-5 статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Згідно із мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі статті 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України наказ суду виданий 16.02.2009 на виконання рішення Господарського суду міста Києва №94/501 є обов'язковим до виконання та має бути виконаним.

З документів доданих до заяви вбачається, що за заявою Мінсоцполітики від 23.06.2009 37061/0/14-09/06 наказ у справі №4/501 направлений на виконання до відділу державної виконавчої служби Первомайського міського управління юстиції, про що державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2009 ВП № 13604575.

У заяві про видачу дубліката наказу, заявник повідомив суду, що на неодноразові запити Мінсоцполітики щодо стану виконання рішення суду, відділ державної виконавчої служби Первомайського міського управління юстиції листом від 30.01.2014 №1164 повідомив Мінсоцполітики, що постановою начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області від 06.11.2012 виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості з ДП „Первомайськвугілля" на користь стягувачів - юридичних та фізичних осіб передано для подальшого виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області (м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 9).

Листом від 31.07.2017 №02.1-34/3465 відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області повідомив Мінсоцполітики про неможливість виконання рішення суду, у зв'язку із знаходженням проваджень на тимчасово неконтрольованій території.

Частиною 1 cт. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на 02.07.2009) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання, виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Частиною 1 cт. 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 5 Розділу 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 1 cт. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (чинна редакція) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 3 cт. 5 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до вищенаведених положень Закону України «Про виконавче провадження», станом на 09.12.2017 строк для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва №4/501 від 16.02.2009 до виконання не закінчився.

Таким чином, заявник звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого документа 09.12.2017 (відповідно до штемпеля на конверті, в якому надійшла заява) в межах строку, встановленого для пред'явлення наказу №4/501 від 16.02.2009 до виконання у зв'язку зі перериванням строку давності пред'явлення вказаного наказу до виконання.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити заяву Міністерства соціальної політики та видати дублікат наказу у справі №4/501 від 16.02.2009.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 86, 120 ГПК України

У Х В А Л И В:

Заяву Міністерства соціальної політики про видачу дублікату наказу у справі №4/501 від 16.02.2009 задовольнити.

Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва у справі №4/501 від 16.02.2009.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

СуддяІ.І. Борисенко