ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Справа № 916/3601/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Алєєва І.В. (доповідач), Данилова М.В., Поляк О.І.
за участю представників:
від позивача:Чернова Г.А. - дов. №276/исх-рс від 26.12.16р.
від відповідача-1:Григор'єв В.В. - дов. б/н від 02.02.17р.
від відповідача-2:не з'явився
від відповідача-3:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуОдеської міської ради
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017р.
у справі господарського суду№916/3601/15 міста Києва
за позовомОдеської міської ради
до 1. Малого приватного підприємства "Вівтван" 2. Державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Галини Миколаївни 3. Міністерства юстиції України
прозобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

Одеська міська рада звернулась до місцевого господарського суду з позовом до Малого приватного підприємства "Вівтван", Державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Галини Миколаївни та Міністерства юстиції України про: зобов'язання Малого приватного підприємства "Вівтван" звільнити павільйон-бар "Флорида" за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а; зобов'язання Малого приватного підприємства "Вівтван" привести земельну ділянку загальною площею 1051,5 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованого павільйону-бару "Флорида"; визнання незаконними дій Малого приватного підприємства "Вітван" з проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида", розташованого за адресою: Одеська область, місто Одеса, Миколаївська дорога, 172-а; скасування рішення Державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г.М. про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 22124737 від 16.06.2015р. щодо державної реєстрації права власності за Малим приватним підприємством "Вітван" на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида".

Справа розглядалась господарськими судами неодноразово.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.12.2016р. у справі №916/3601/15 позов задоволено частково. Визнано дії Малого приватного підприємства "Вівтван" з проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида", розташовані за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а, незаконними. Відмовлено у задоволенні вимог про зобов'язання Малого приватного підприємства "Вівтван" привести земельну ділянку загальною площею 0,082 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованого павільйону-бару "Флорида".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017р. у справі №916/3601/15 вищезазначене судове рішення місцевого господарського суду змінено. Викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"1. Відмовити у задоволенні вимог про визнання дій Малого приватного підприємства "Вівтван" з проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида", розташовані за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а, незаконними.

2. Відмовити у задоволенні вимог про зобов'язання Малого приватного підприємства "Вівтван" привести земельну ділянку загальною площею 0,082 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованого павільйону-бару "Флорида".".

Позивач, Одеська міська рада, з прийнятими рішенням місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Малого приватного підприємства "Вівтван" привести земельну ділянку загальною площею 0,082 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованого павільйону-бару "Флорида" та постановою суду апеляційної інстанції не погодився та звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Малого приватного підприємства "Вівтван" привести земельну ділянку загальною площею 0,082 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованого павільйону-бару "Флорида" та постанову суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції в частині визнання дій Малого приватного підприємства "Вівтван" з проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида", розташовані за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а, незаконними, а в іншій частині прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині приведення земельної ділянки загальною площею 0,082 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованого павільйону-бару "Флорида".

Обґрунтовуючи підстави звернення до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.10.2017р. зазначена касаційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 10.11.2017р. №08.03-04/5550 у зв'язку з відпусткою судді Ходаківської І.П., призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №916/3601/15, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Бакуліна С.В. (доповідач), судді - Данилова М.В., Поляк О.І.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 15.11.2017р. №08.03-04/6001 у зв'язку з призначенням судді Бакуліної С.В. суддею Верховного Суду, призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №916/3601/15, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Алєєва І.В. (доповідач), судді - Данилова М.В., Поляк О.І.

Перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, проаналізувавши доводи з цього приводу, викладені в касаційній скарзі, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Одеської міської ради.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 08.06.2015р. здійснено реєстрацію права приватної власності за Малим приватним підприємством "Вівтван" (далі МПП "Вівтван") на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида", розташований за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а.

Право власності на вказаний об'єкт нерухомості за МПП "Вівтван" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з відкриттям розділу та присвоєнням реєстраційного номеру об'єкта нерухомого майна 01; відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 22124737 від 16.06.2015р., зазначені обставини підтверджуються Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, які залучені до матеріалів справи, станом на 28.07.2015р., 10.10.2016р., 25.10.2016р..

Державну реєстрацію проведено на підставі наданих заявником документів, а саме: рішення господарського суду Одеської області у справі №9/266-05-6651 від 19.10.2005р.; листа господарського суду Одеської області від 15.04.2015р. №02-11/9/266-05-6651/2847/15 (щодо чинності судового рішення); технічного паспорту виданого 11.01.2005р. КП "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості"; декларації про готовність об'єкта до експлуатації серія та номер: ОД60 виданої 05.06.2015р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 19.10.2005р. у справі №9/266-05-6651, на підставі якого вчинено зазначений реєстраційний запис, задоволено заяву МПП "Вівтван" про перегляд рішення від 25.07.2005р. за нововиявленими обставинами, рішення суду змінено, а саме: за МПП "Вівтван" визнано право власності на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида", загальною площею 1051,5 кв.м, що розташований на території КП "Гідропарку "Лузанівка" в м. Одесі.

В свою чергу, відповідно до рішення господарського суду Одеської області від 25.07.2005р. у справі №9/266-05-6651, за МПП "Вівтван" визнано право власності на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида", загальною площею 816 кв.м, розташований на території КП "Гідропарк "Лузанівка" в м. Одесі.

Право власності МПП "Вівтван" на підставі вищевказаного рішення господарського суду у КП "ОМБТІ та РОН" зареєстровано не було, з моменту винесення рішення господарського суду Одеської області від 19.10.2005р. у справі №9/266-05-6651 до моменту його державної реєстрації минуло 10 років протягом яких обставини набуття та переходу права власності на спірний об'єкт нерухомого майна стали предметом судового розгляду у багатьох судових справах.

Після прийняття рішення господарського суду Одеської області від 25.07.2005р. у справі №9/266-05-6651 (з урахуванням його перегляду за нововиявленими обставинами 19.10.2005р.) павільйон-бар "Флорида" було відчужено на користь Михайловського С.Л..

Реєстрацію права власності за Михайловським С.Л. проведено 19.12.2005р. КП "ОМБТІ та РОН" на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.12.2005р., яким визнано договір купівлі-продажу, укладений між МПП "Вівтван" та Михайловським С.Л. дійсним та визнано за Михайловським С.Л. право власності на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида".

В подальшому Михайловським С.Л. 17.03.2010р. здійснено продаж об'єкту нерухомості Дуніч Т.М., якою 1/2 частину павільйону-бару було відчужено на користь Табали Н.П. за договором купівлі-продажу від 28.10.2011р.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.06.2010р. рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.12.2005р., яким визнано за Михайловським С.Л. право власності на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида", скасовано; справу направлено на новий розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси.

Під час нового розгляду, 02.02.2011р. рішенням Суворовського районного суду м. Одеси, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.04.2011р., у задоволенні позову про визнання права власності на нежитлову будівлю бару відмовлено.

Зазначені обставини стали підставою для розгляду судом позову заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради у справі №1527/16414/12 до Дуніч Т.М., Табали Н.П., МПП "Вівтван" про визнання недійсним договору купівлі-продажу, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення самочинного будівництва.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.03.2013р. у справі №1527/16414/12 позов задоволено частково; зобов'язано Дуніч Т.М. та Табалу Н.П звільнити павільйон-бар "Флорида" (загальною площею 1051,9 кв.м зареєстрований за адресою: м. Одеса, Миколаївська дор. 315), фактично розташований на території КП "Гідропарк "Лузанівка", вул. Миколаївська дорога 172-а; зобов'язано МПП "Вівтван" привести земельну ділянку загальною площею 0,082 кв.м, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а на території "Гідропарку "Лузанівка" у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованого павільйону-бару "Флорида", загальною площею 1051,9 кв.м, та повернути її за належністю державі в особі Одеської міської ради.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.11.2013р. рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2014р. (№6-52279св13) рішення апеляційного суду Одеської області від 13.11.2013р. скасовано, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21.03.2013р. залишено в силі.

Під час вирішення спору у справі №1527/16414/12 судом встановлено, що на території "Гідропарку "Лузанівка" за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дор. 172-А розташований павільйон-бар "Флорида", загальною площею 1 051, 9 кв. м. та зареєстрований за адресою: м. Одеса, Миколаївська дор. 315. Вищевказаний павільйон-бар "Флорида" був збудований самочинно, тобто без отримання дозволу на будівництво, без узгодження з органами місцевого самоврядування, а також на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети.

В силу положень ст. 35 ГПК України не доказуються при вирішенні даної справи обставини здійснення самочинного будівництва об'єкту нерухомості, реєстрацію права власності якого проведено за адресою: м. Одеса, Миколаївська дор. 315, що фактично розташований за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а на території "Гідропарку "Лузанівка".

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, судами попередніх інстанцій встановлено, що станом на час розгляду даної справи за вказаним об'єктом відкрито два розділи та проведено державну реєстрацію права власності за одним і тим же об'єктом окрім Дуніч Т.М. та Табали Н.П. (07.11.2011р.) ще й за МПП "Вівтван" (08.06.2015р.).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (надалі Закон), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом (ч. 2 ст. 22 Закону).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження.

Таким чином, при поданні документів щодо реєстрації права власності на нерухомий об'єкт за адресою м. Одеса, вул. Миколаївська дор. 172-А відповідачу (МПП "Вівтван") було відомо про наявні вже в реєстрі записи по вказаному об'єкту нерухомості за іншими особами, а також обставини вирішення в судовому порядку спору щодо знесення самочинно збудованого павільйону-бару "Флорида" вже після прийняття рішення про визнання права власності у 2005 році за відповідачем.

Враховуючи наведені обставини, Одеська міська рада просила визнати дії Малого приватного підприємства "Вівтван" із проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида", розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 172-а, - незаконними.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, а також ст. 20 Господарського кодексу України

За змістом положень вказаних норм суд, шляхом вчинення провадження у справах, здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси, які порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Таким чином, звертаючись до господарського суду, позивач повинен вказати у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто самостійно визначити, яке його право, на його суб'єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.

Натомість, вирішуючи спір, судам належить з'ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Виходячи із змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.20 ГК України та ГПК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Положеннями ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З наведеної норми вбачається, що суд може визнати незаконними рішення, дій чи бездіяльності виключно органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, натомість, позивач просить визнати незаконними дії відповідача-1, який є юридичною особою приватного права, а відповідно обраний позивачем спосіб захисту не може бути застосований до нього.

Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовну вимогу про визнання дії МПП "Вівтван" з проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида", розташованого за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а, - незаконними, а тому правомірно відмовив у задоволенні зазначеної вимоги, у зв'язку з тим, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

Щодо вимоги про зобов'язання МПП "Вівтван" привести земельну ділянку загальною площею 0,082 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованого павільйону-бару "Флорида", то судами встановлено, що позивач обґрунтовував вказану вимогу положеннями ст. 376 ЦК України, частиною четвертою якої передбачено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Спір щодо знесення самочинно збудованого павільйону-бару "Флорида", загальною площею 1 051,9 кв.м. та приведення земельної ділянки у попередній стан вирішений в судовому порядку в межах справи №1527/16414/12.

Згідно з рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.03.2013р., яке залишене в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2014р. (касаційне провадження №6-52279св13): зобов'язано МПП "Вівтван" привести земельну ділянку загальною площею 0,082 га розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а на території "Гідропарку "Лузанівка" у попередній стан шляхом знесення самочинно збудованого павільйону-бару "Флорида", загальною площею 1 051,9 кв.м. та повернути її за належністю Державі в особі - Одеської міської ради.

На виконання вказаного судового рішення Суворовським районним судом міста Одеси видані виконавчі листи 10.06.2014р., за якими відкриті виконавчі провадження ВП43679770, ВП43680274, ВП43679301 в порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до наданих позивачем письмових пояснень, підставою для заявлення такої вимоги у даній справі стало звернення МПП "Вівтван" у справі №1527/16414/12 із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (ч.4 ст.117 ГПК України), з посиланням на те, що його обов'язок є припиненим саме через реєстрацію за ним права власності на об'єкт, після видачі наказу, яким його зобов'язано знести з приведенням земельної ділянки в первісний стан.

Проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості за адресою м. Одеса, вул. Миколаївська дор. 172-А за МПП "Вівтван" мало місце 16.06.2015р., тобто вже після розгляду справи №1527/16414/12 у зв'язку з чим рішення суду у вказаній справі не могло бути переглянуте за нововиявленими обставинами з посиланням на обставини, яких не існувало на час вирішення спору.

Судами попередніх інстанцій, враховуючи вказівки, що містяться у постанові Вищого господарського суду України від 17.05.2016р. у даній справі, які відповідно до ч. 1 ст. 11112 ГПК України є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, а саме, що наявність чинного рішення про задоволення аналогічних позовних вимог могло б бути підставою для відмови у позові з підстав недоведення факту порушення права або законного інтересу, встановлено, що згідно положень ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За таких підстав, суди дійшли висновку, що позивачем не доведено факту порушення його права, з яким би кореспондувався, обраний позивачем спосіб захисту - подання позову про приведення земельної ділянки в попередній стан шляхом знесення самочинно збудованого павільйону-бару, оскільки вказане право позивача захищене в судовому порядку шляхом прийняття судового рішення в межах справи №1527/16414/12, яке є обов'язковим до виконання (ст. 14 ЦПК України, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України), у зв'язку з чим, позовні вимоги у вищевказаній частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд дійшов правомірного висновку про зміну рішення місцевого суду, а саме викладення п. 1 резолютивної частин рішення в наступній редакції: "Відмовити у задоволенні вимог про визнання дій Малого приватного підприємства "Вівтван" з проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна павільйон-бар "Флорида", розташованого за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога 172-а, незаконними.".

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки суду апеляційної інстанції такими, що відповідають наданим доказам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального та процесуального права, оскільки апеляційний суд в порядку ст.ст.43, 47, 33, 34, 35, 43, 101 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив та належним чином оцінив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізував відносини сторін.

В силу приписів ст.1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.

Щодо викладених в касаційній скарзі доводів, то вони вже були обґрунтовано спростовані судом апеляційної інстанції, і колегія суддів касаційної інстанції погоджується з викладеними в оскаржуваній постанові мотивами відхилення доводів скаржника, у зв'язку з чим підстави для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017р. у справі №916/3601/15 відсутні.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017р. у справі №916/3601/15 залишити без змін, а касаційну скаргу Одеської міської ради - без задоволення.

Головуючий суддя (доповідач) І.В. Алєєва
Суддя М.В. Данилова
Суддя О.I. Поляк