ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р.Справа № 922/3627/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ
до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова", м. Харків
про стягнення 1265458,29 грн.
за участю представників сторін:

прокурора - Чехунов М.В., посвідчення № 047813 від 04.09.2017р.

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 220/467/д від 26.12.2016р.

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 724/2 від 06.02.2017р.

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону міста Харкова в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" (відповідач) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 1265458,29 грн. за несвоєчасне виконання відповідачем умов державного контракту № 247/1/16/32 з оборонного замовлення, укладеного між сторонами даного спору.

Ухвалою господарського суду від 27.10.2017р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.11.2017р.

08.11.2017р. відповідач через канцелярію суду надав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (вх. № 36839 від 08.11.2017р.), в якому просить зменшити розмір штрафних санкцій позивача на 95%.

09.11.2017р. судове засідання було відкладено на 28.11.2017р.

28.11.2017р. в судовому засіданні було оголошено перерву до 05.12.2017р.

Прокурор в судовому засіданні 05.12.2017р. позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 95 % заперечує, проте, зазначив, що не заперечує проти зменшення розміру штрафних санкцій на 50%, про що вказав у письмових поясненнях (вх.№39676 від 28.11.2017р.), які долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 05.12.2017р. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 95 % заперечує, про що зазначив письмових поясненнях (вх.№38906 від 24.11.2017р.), які долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.12.2017р. проти позову заперечував , посилаючись на те, жодних доказів спричинення позивачу матеріальної або будь-якої іншої шкоди внаслідок порушення з боку відповідача строків поставки не надано. Крім того, представник відповідача просив задовольнити клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 95% (вх.№36839 від 08.11.2017р.).

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно і повно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2016 року між Міністерством оборони України (замовник) та Державним підприємством "Харківське конструкторське бюро ім. О.О. Морозова" (виконавець) був укладений державний контракт №247/1/16/32 з оборонного замовлення на виготовлення та поставку продукції - броньованої санітарно-евакуаційної машини БММ-4С (далі - контракт), відповідно до умов п. 1.1. якого виконавець зобов'язався виготовити і поставити замовнику з дотриманням вимог законодавства продукцію, зазначену в специфікації продукції, що поставляється за оборонним замовленням, згідно з додатком 1 (далі - специфікація), а замовник - прийняти через 85 військове представництво Міністерства оборони України (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126) та вантажоодержувача, зазначеного у специфікації, та оплатити таку продукцію.

За умовами 1.3 контракту якість, комплектність і експлуатаційна документація повинні відповідати технічній документації та нормативним документам, зазначеним у специфікації.

Протоколом погодження орієнтованої ціни на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням (додаток № 2 до Контракту) погоджено орієнтовну ціну за одиницю продукції, яка склала 13838666,34 грн.

Відповідно до п. 2.1 контракту орієнтовна вартість продукції (2 одиниці), на момент укладання контракту, без урахування податку на додану вартість становить 27677332,68 грн.

Поставка виконавцем та приймання вантажоодержувачем продукції за контрактом здійснюється у місці поставки на підставі видаткової накладної з оформленням вантажоодержувачем акту за формою № 4 (п. 3.1 контракту).

У п. 4.1 контракту визначено, що виконавець зобов'язаний виготовити та поставити продукцію згідно з умовами контракту не пізніше строку, визначеному специфікацією та надати замовнику документи згідно пункту 2.13 контракту.

Строк поставки зазначеного виробу встановлений до 28.02.2017 року.

Контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017р. (п. 10.1 контракту).

Зі змісту спірного договору вбачається, що він за своєю правовою природою є змішаним договором, у якому містяться елементи як договору поставки, так і договору підряду, оскільки відповідач зобов'язався не лише поставити, а й виготовити продукцію.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно з частиною 1 статті 530 та статті 663 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідач в порушення умов контракту поставив обумовлену у контракті продукцію лише 14.04.2017р., що підтверджується актом приймання № 18 від 14.04.2017р. (арк. 29-30).

Таким чином, відповідач визнається судом таким, що з 01.03.2017р. прострочив виконання зобов'язання з поставки позивачу продукції за контрактом.

Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Харківської області від 28.07.2017р. у справі №922/8166/17 стягнуто з ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" на користь Міністерства оборони України штрафні санкції за період з 01.03.2017р. по 13.03.2017р. за несвоєчасну поставку обумовленого у державному контракті №247/1/16/32 з оборонного замовлення на виготовлення та поставку продукції - броньованої санітарно-евакуаційної машини БММ-4С від 08.04.2016р. виробу і ці обставини мають преюдиціальне значення при вирішенні даного спору у справі №922/3627/17.

У даній справі позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції за спірним контрактом у розмірі 1265458,29 грн. за період з 14.03.2017р. по 14.04.2017р. (розрахунок, арк. 8).

Відповідно до ст. ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

В силу ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з п. 7.2 контракту за порушення строків поставки продукції виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від вартості (з ПДВ) непоставленої (недопоставленої) продукції, за кожний день прострочення поза встановлені контрактом строки поставки, а за прострочення понад 30 днів з виконавця додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладені обставини, положення закону, установлені фактичні дані, зокрема й щодо вини відповідача у невиконанні взятих на себе зобов'язань по поставці продукції у строк, встановлений контрактом, суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем відповідачеві штрафних санкцій у розмірі 1265458,29 грн. за період з 14.03.2017р. по 14.04.2017р.

Разом з тим, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 95%, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Приписами частини 3 ст. 551 ЦК України також передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як роз'яснено у п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України). Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

В обгрунтування клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 95% представник відповідача зазначив, що Державне підприємство "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені ОСОБА_3" є суб'єктом господарювання державного сектору економіки, що утворено та діє на базі відокремленої частини державної власності, включено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №83 від 04.03.2015р., та до переліку об'єктів права державної власності, які не підлягають приватизації, затвердженим Законом України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" №847 від 07.07.1999р.

ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені ОСОБА_3" приймає участь в посиленні обороноздатності України шляхом здійснення розробок військово-гусеничних машин, виготовлення та поставки новітньої військової техніки, в тому числі поставляє військову техніку для Міністерства оборони України та Національної Гвардії України для проведення антитерористичної операції на сході країни.

Таким чином, порушення балансу майнових інтересів ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені ОСОБА_3" може призвести до порушень інтересів держави.

Відповідно до умов спірного контракту відповідач зобов'язався виготовити і поставити позивачу броньовану санітарно-евакуаційну машину БММ- 4С, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити продукцію.

Спільним Рішенням Міністерства оборони України та Державного концерну "Укроборонпром" № 247/4/2921 від 02.09.2015р. була затверджена робоча конструкторська документація для серійного виготовлення броньованої санітарно-евакуаційної машини БММ-4С за спірною специфікацією В1326сб-1.

На виконання даного Рішення, за погодженням з Департаментом військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України та представником замовника, було затверджено Програму та Методику типових випробувань броньованої санітарно-евакуаційної машини БММ-4С (далі - Програма).

Суттєвим фактором є те, що пунктом 4.5 Програми передбачено, що випробування проводяться методом натурного експерименту, тобто в умовах, що відповідають умовам використання БММ-4С за прямим призначенням з безпосереднім оцінюванням або контролем характеристик властивостей об'єкту, які визначаються (п. 56 ДСТу 16504-81).

Одним з етапів проведення випробувань є перевірка БММ-4С на водохідність.

Пунктом 4.3 Методики № 3 "Оцінка показників водохідності" визначено, що випробування проводяться на дільницях природних або штучних водойм при відсутності течії, температурі повітря вище за 0°С, швидкості вітру не більше за 1 м/с, хорошій видимості, відсутності опадів, льоду і хвилювання водної поверхні, отже, безпосередньо залежать від погодних умов.

Згідно з п.2 Рішення про порядок робіт щодо створення варіанту броньованої санітарно-евакуаційної машини БММ-4С з альтернативною силовою установкою від 13.07.2016 №9244 типові випробування передбачалось провести комісією у складі представників відповідача та 85 військового представництва Міністерства оборони України на базі ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені ОСОБА_3" в грудні 2016 року.

Проте у період з грудня 2016 року по березень 2017 року метеорологічна та гідрологічна ситуація у м. Харкові та Харківській області не відповідала погодним умовам, при яких згідно з п. 4.3 Методики № 3 проводяться випробування, що підтверджується даними Харківського регіонального центру з гідрометеорології (звіт від 21.07.2017р. № 36-06/702), які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач звертався до Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України листом від 08.02.2017р. № 826/1 з проханням перенести строк поставки БММ-4С до 31.03.2017р. шляхом складання додаткової угоди. Однак рішення про перенесення строків поставки прийняте не було.

Наявність вищезазначених обставин, які унеможливили своєчасне виконання відповідачем зобов'язань за контрактом, підтверджено висновком Харківської торгово-промислової палати від 27.02.2017р. № 172/63.01-6, які додано до справи.

Дослідивши надані до клопотання докази у їх сукупності, суд погоджується з доводами відповідача про винятковість ситуації для зменшення розміру штрафних санкцій, однак суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача частково та зменшити розмір пені на 50 %.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 632729,15 грн.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судовий збір при частковому задоволенню позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому суд враховує п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до умов якого, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Таким чином, судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 11, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 626-629, 712, 837 Цивільного кодексу України, статтями 230, 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 4-2, 4-3, 32-34, 35, 36, 43, 44, 49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовлено частково.

Стягнути з Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, ) штрафні санкції у розмірі 632729,15 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) на користь Генеральної прокуратури України (01601, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ) судовий збір у розмірі 18981,87 грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.12.2017 р.

Суддя ОСОБА_4

№922/3627/17