ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.12.2017 Справа № 905/2223/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Конько В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Покровськ, Донецька область

до відповідача: Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область

про визнання необґрунтованою відмову від підписання актів виконаних робіт за січень та лютий 2017р. в розмірі 484692,44грн., стягнення заборгованості у розмірі 484692,44грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №246 від 01.08.2017.

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №013-416 від 07.03.2017р.;

від третьої особи: не зявився.

Відповідно до вимог ст.ст.4-4, 81 ГПК України судовий розгляд здійснювався з фіксацією у протоколі судового засідання.

У судовому засіданні 11.12.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

СУТЬ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Покровськ, Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область про визнання необґрунтованою відмову від підписання актів виконаних робіт за січень та лютий 2017 в розмірі 484692,44грн, стягнення заборгованості у розмірі 484692,44грн.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, позовну заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

Ухвалою суду від 25.09.2017р. порушено провадження у справі та залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р. щодо оплати вартості виконаних робіт за актами б/н за січень, лютий 2017р.

Нормативно позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на ст. ст. 509, 525, 610, 629, 837, 882 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 10-11 Закону України «Про автомобільні дороги України», ст.ст. 1, 54-57 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав: договір про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р. з додатками та додатковими угодами; супровідний лист №04-304/1 від 23.02.2017р. з додатками; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати з грудень 2016р., січень 2017р., лютий 2017р.; акти приймання виконаних будівельних робіт: №2328 за грудень 2016р., №18 за січень 2017р., №115 за січень 2017р., б/н за січень 2017р., б/н за лютий 2017р., №177 за лютий 2017р.; платіжні доручення; лист №01-24/508 від 29.05.2017р.; реєстри робіт; лист-відповідь №01.3-1328 від 02.06.2017р. щодо прийняття робіт; правоустановчі документи.

Під час розгляду справи позивачем були надані додаткові документи для долучення до матеріалів справи, а саме: листи відповідача №03-264 від 09.02.2017р., №12-258 від 09.02.2017р., №03-210 від 03.02.2017р., №03-2069 від 14.11.2016р. лист Державного агентства автомобільних доріг України №233/3/7.2-7 від 01.02.2017р.; звіт щодо перевірки проведення розрахунків між позивачем та відповідачем за грудень 2016р. лютий 2017р.; порядок взаємодії підрозділів; витяг з ДСТУ 3587-97; товарно-транспортні накладні; подорожні листи; акт звіряння розрахунків №535 від 30.11.2017р.

09.10.2017р. на електрону адресу суду від відповідача надійшли заперечення на позов №07.2-17/2805 від 06.10.2017р., в яких останній посилався на те, що позовні вимоги передбачають виникнення фінансових зобовязань на підставі не прийнятих відповідачем актів виконаних робіт, які є небюджетними; витрачання бюджетних коштів для погашення небюджетної заборгованості є порушенням бюджетного законодавства та суперечать інтересам держави. В запереченнях також просив залучити, у якості третьої особи, до участі у справі Прокуратуру Донецької області. Зазначене клопотання залишено судом без задоволення.

17.10.2017р. від третьої особи надійшли заперечення на позов №07.2-17/2805 від 05.10.2017р., в яких Державна казначейська служба просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позовні вимоги позивача передбачають виникнення фінансових зобовязань на підставі неприйнятих Службою актів виконання робіт, які є не бюджетними.

10.10.2017р. від відповідача надійшов відзив №01.3-2459 від 09.10.2017р., в якому останній проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на таке: сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р. та вільно уклали договір, а тому позивач мав виконувати його належним чином у відповідності до положень самого договору та норм чинного законодавства; рішення про виконання певного переліку робіт, в тому числі повязаних з усуненням загрози безпечного проїзду автотранспорту, ліквідаційних наслідків дорожньо-транспортних пригод, ліквідацією наслідків надзвичайних аварійних ситуацій, забезпеченням безперервного та безпечного руху автотранспорту при складних погодних умовах, не може прийматись підрядником одноособово, а має погоджуватись із замовником в установленому договором порядку; відповідач не має правових підстав для оплати робіт самовільно виконаних позивачем, оскільки ці роботи виходять поза межі ціни договору і не були підтверджені планами-завданнями замовника. До відзиву надав правоустановічі документи.

18.10.2017р. відповідач надав додаткові документи для долучення до матеріалів справи, а саме: картку рахунку №63.1.2 щодо проведення розрахунків із ДП «Донецький облавтодор» за договором №2-5 від 09.02.2016р.; платіжні доручення; договірні ціни; кошторисні розрахунки.

Ухвалою суду від 01.11.2017р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 10.12.2017р.

11.12.2017р. відповідач надав бухгалтерську довідку №02-3003 від 08.12.2017р. для долучення до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання 11.12.2017р. зявився, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 11.12.2017р. зявився, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представник третьої особи в судове засідання 11.12.2017р. не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом своєчасного надсилання ухвали за адресою місцезнаходження, визначеної за матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

09.02.2016р. між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (замовник) та Дочірнім підприємством "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (підрядник) було укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р., відповідно до п. 1.1 якого, підрядник зобовязався за завданням замовника своїми засобами на власний ризик виконати послуги у 2016р. « 42.11.1 Дороги автомобільні та автомагістралі, інші дороги, елементи доріг; злітно-посадкові смуги летовищ (ГБН Г.1-218-182:2011, СОУ 42.1-5:2013. Послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Донецькій області Олександрівський район)».

Згідно п. 2.1 договору, договірна ціна послуг, надання яких доручається підряднику, становить 2660179,40грн., у тому числі ПДВ 443363,23грн.

Додатковою угодою від 06.04.2016р. внесені зміни, п. 2.1 договору викладений в наступній редакції: договірна ціна послуг, надання яких доручається підряднику, становить 2301100,00грн., у тому числі ПДВ 383516,67грн., у тому числі за рахунок державного бюджету (загальний фонд КЕКВ 2281) - 2301100,00грн.

Відповідно до п. 3.1 договору (в редакції додаткової угоди від 30.12.2016р.) підрядник розпочинає виконання послуг з моменту укладення договору і забезпечує їх завершення до 31.03.2017р.

Замовник зобовязаний сплачувати підряднику за виконані послуги при умові наявності відповідного бюджетного фінансування, виключно в межах ціни договору приймати виконані послуги згідно з актом прийняття виконаних будівельних робіт. При цьому, замовник має право повернути акт приймання виконаних позивачем робіт без здійснення оплати у разі неналежного оформлення документів, відмовитися від прийняття послуг у разі виявлення недоліків у їх виконанні (п.п.4.1.1, 4.1.2, 4.2.3, 4.2.4 договору).

За умовами п.14.3 договору (в редакції додаткової угоди від 16.01.2017р.) дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у договорі. Обсяг послуг у розмірі 20% від уточненої суми договору складає 460220,00грн., у тому числі ПДВ 76703,33грн.

Згідно п. 11.1 договору замовник здійснює оплату виконаних послуг протягом 15 банківських днів з дня надходження бюджетних коштів на його рахунок (КЕКВ 2281), на підставі акту виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2в), оформленою згідно п. 10.3 цього договору.

Пунктом 12.1 договору встановлено, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в).

Цей договір діє до 31.03.2017р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобовязань та фінансових розрахунків за виконані послуги (п. 16.1 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2016р.).

Договір про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р. та додаткові угоди до нього підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р. він протягом грудня 2016-лютого 2017 виконав роботи та послуги на загальну суму 1080336,08грн. Відповідач частину виконаних робіт прийняв та сплатив 595027,49грн.

В травні 2017р. позивач направив на адресу відповідача акти виконаних робіт на суму 484692,44грн. за січень та лютий 2017р. для підписання.

Відповідач відмовився від підписання зазначених актів приймання виконаних робіт, посилаючись на те, що дані роботи не були передбачені та не доводились до виконання План-завданнями на січень-лютий 2017р.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р., позивач звернувся до господарського суду з розглядуваним позовом.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів. Зокрема, права та законні інтереси захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Аналогічний припис містить ч.2 ст.20 Господарського кодексу України про те, що права суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, іншими способами, передбаченими законом.

Таким чином, законодавець визначив, що цивільне право або охоронюваний законом інтерес можуть бути захищені судом не будь-яким способом, а тільки тим, що передбачений договором чи законом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог у цій справі позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р. в частині прийняття наданих послуг та сплати їх вартості.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписом ст.843 Цивільного кодексу України ціна роботи або способи її визначення визначаються у договорі підряду.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, згідно із ст.854 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк, або за згодою замовника, - достроково.

Як вказувалось вище, відповідно до розділу 2.1 договору (з урахуванням додаткової угоди від 06.04.2016р.) договірна ціна послуг, надання яких доручається позивачу, становила 2301100,00грн. Крім цього, за змістом додаткової угоди від 16.01.2017р. дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків від суми, визначеної в договорі. Обсяг послуг у розмірі 20 відсотків від уточненої суми договору складає 460220,00грн., у тому числі ПДВ 76703,33грн.

Таким чином, умовами договору про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р., який є підставою для заявлених позовних вимог, не встановлено обовязку позивача виконувати роботи на суму понад узгодженої сторонами та, як наслідок, відповідного обовязку відповідача сплачувати їх вартість.

Відповідно до ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Як встановлено, згідно наявних у справі довідок про вартість виконаних підрядних робіт та актів приймання виконаних робіт №2328 за грудень 2016р., №18 за січень 2017р., №115 за січень 2017р., №177 за лютий 2017р., які підписані сторонами без будь-яких зауважень або заперечень позивачем було виконано, а відповідачем прийнято роботи за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р. на суму 595027,49грн.

Відповідач здійснив оплату за вищевказаними актами приймання робіт у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №1316 від 22.12.2016р., №11 від 13.02.2017р., №69 від 13.02.2017р., №167 від 22.03.2017р., наявними в матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи виконання позивачем робіт та повну сплату їх вартості відповідачем, зобовязання сторін за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р. припинилися.

Доказів внесення сторонами змін до договору про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р., збільшення договірної ціни всупереч ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.853 Цивільного кодексу України встановлений обовязок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду.

Проте, враховуючи висновки суду про відсутність у відповідача відповідного обовязку приймати роботи та сплачувати позивачу грошові кошти за них в обсязі більшому, ніж був узгоджений сторонами в договорі про закупівлю послуг за державні кошти №2-5 від 09.02.2016р., відсутнім є й відповідне право позивача вимагати від відповідача приймати такі роботи та сплачувати за них кошти.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання необґрунтованою відмову від підписання актів виконаних робіт за січень та лютий 2017р. в розмірі 484692,44грн., стягнення заборгованості у розмірі 484692,44грн. підлягають залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 59, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ

У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Покровськ до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, про визнання необґрунтованою відмову підписання актів виконаних робіт за січень та лютий 2017р. в розмірі 484692,44грн., стягнення заборгованості у розмірі 484692,44грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 11.12.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 14.12.2017р.

Суддя Я.О. Левшина