ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Справа № 902/798/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В.,
Удовиченка О.С.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4
на постановугосподарського суду Вінницької області від 27.03.2017
та постановуРівненського апеляційного господарського суду від 10.08.2017
у справі№ 902/798/14 господарського суду Вінницької області
за заявоюКомпанії "Nemiroff Holding Limited"
доДочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff"
провизнання банкрутом
за участю представників сторін: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" - Тапанової Р.А.; Компанії "Nemiroff Holding Limited" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВН Лімітед" - Янчука В.В.; ОСОБА_4.

ВСТАНОВИВ :

Постановою господарського суду Вінницької області від 27.03.2017 у справі № 902/798/14 (суддя Міліціанов Р.В.), зокрема, припинено процедуру розпорядження майном боржника Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича, визнано боржника - Дочірнє підприємство "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (далі по тексту - ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff", боржник) банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" призначено арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.08.2017 у справі № 902/798/14 (головуючий суддя: Дужич С.П., суддя Саврій В.А., суддя Мамченко Ю.А.) постанову господарського суду Вінницької області від 27.03.2017 у справі № 902/798/14 залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, просив скасувати постанову господарського суду Вінницької області від 27.03.2017, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.08.2017 та передати справу № 902/798/14 на новий розгляд до господарського суду Вінницької області, пославшись на порушення та невірне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України (Далі - ГПК України).

Дочірнім підприємством "Українська горілчана компанія "Nemiroff" подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити оскаржувані судові акти без змін а касаційну скаргу без задоволення.

Переглянувши у касаційному порядку прийняті у даній справі судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Згідно вимог ст. 9 вказаного Закону, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Розпорядник майна - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном.

Частиною 3 статті 22 вказаного Закону визначено, що розпорядник майна зобов'язаний, зокрема, аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника.

Згідно вимог статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Частиною першою статті 37 вказаного Закону визначено, що у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 205 Господарського кодексу України у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом.

На підставі вимог ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою господарського суду Вінницької області від 22.07.2014 за заявою Компанії "Nemiroff Holding Limited" порушено провадження у справі № 902/798/14 про банкрутство ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff", на підставі ст.ст. 1, 2, 7, 9, 10, 16, 18, 19, 22, 114, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сокола О.Ю.

23.07.2014 здійснено офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет за № 6508 повідомлення про порушення провадження у справі № 902/798/14 про банкрутство ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff".

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 02.02.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів у справі № 902/798/14 про банкрутство ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" з загальною сумою вимог у розмірі 186 532 249,41 грн, визначено дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів боржника - 13 лютого 2017 року.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації, мирової угоди) або припиняється провадження у справі.

До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації; подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди.

У підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень: плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону; ухвалу про введення процедури санації та зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі відхилення плану санації боржника зборами кредиторів або неподання його боржником; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство; ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство; ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду в межах граничного строку, визначеного цим Законом.

Тобто, завдання підсумкового засідання суду полягає у з'ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі.

13.02.2017 розпорядником майна ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" Соколом О.Ю. було проведено збори кредиторів ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (протокол загальних зборів кредиторів у справі №902/798/14 про банкрутство ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" т. 95, а.с. 152-154) у відповідності з вимогами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на яких було визначено кількісний склад комітету кредиторів, обрано комітет кредиторів у складі двох осіб - Компанія "Nemiroff Holding Limited" та ТОВ "ЛВН ЛІМІТЕД".

Згідно з ч.8 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до компетенції зборів кредиторів належить, зокрема, звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Як встановлено під час розгляду справи та вбачається із наведеного протоколу загальних зборів кредиторів у справі №902/798/14 про банкрутство ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff", більшістю голосів збори вирішили надати комітету кредиторів повноваження, що передбачені у ст. 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема, щодо подання до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (т. 95, зворот а.с. 153).

В цей же день, 13.02.2017, відбулось засідання комітету кредиторів боржника (протокол зборів комітету кредиторів у справі №902/798/14 про банкрутство ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff"), на якому: - затверджено результати інвентаризації ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff"; - затверджено Аналіз щодо виявлення ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства та Аналіз фінансової, господарської та інвестиційної діяльності боржника його становища на ринках щодо ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff"; - затверджено Звіт про діяльність розпорядника майна ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" за період з 22 липня 2014 року по 13 лютого 2017 року; - погоджено Звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов'язаних з виконанням повноважень розпорядника майна ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" за період з 22 липня 2014 року по 13 лютого 2017 року; - вирішено звернутись до господарського суду Вінницької області з клопотанням про визнання ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення арбітражного керуючого Сокола О.Ю. ліквідатором ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff"; - вирішено встановити оплату послуг арбітражного керуючого Сокола О.Ю. за кожний місяць виконання ним повноважень ліквідатора ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" в розмірі 10 мінімальних заробітних плат; - вирішено уповноважити розпорядника майна ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" арбітражного керуючого Сокола О.Ю. подати до господарського суду Вінницької області протокол зборів комітету кредиторів разом з клопотанням про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення арбітражного керуючого Сокола О.Ю. ліквідатором ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff".

Судами попередніх інстанцій встановлено, що засідання комітету кредиторів відбулось у повній відповідності чинному законодавству про банкрутство.

24.03.2017 до господарського суду від розпорядника майна ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" Сокола О.Ю. надійшло клопотання про визнання боржника - ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Сокола О.Ю.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що виходячи із вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема, ст.ст. 22, 27 вказаного Закону, в процедурі розпорядження майном формується пасив та актив боржника, встановлюються його фінансове та майнове становище, а також можливість фінансового оздоровлення господарюючого суб'єкту - боржника, про що, зокрема, зазначається розпорядником майна у звіті про його діяльність.

Як встановлено під час розгляду справи попередніми судовими інстанціями, на підтвердження неплатоспроможності боржника та обґрунтовуючи необхідність визнання його банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, до клопотання про визнання боржника банкрутом арбітражний керуючий, крім протоколу загальних зборів кредиторів та протоколу зборів комітету кредиторів , додав:

- розшифровку операцій з цінними паперами станом на 31 січня 2017 року (т.95 а.с.198);

- інвентаризаційну відомість товарно-матеріальних цінностей станом на 31 січня 2017 року (т.95 а.с.199-205);

- інвентаризаційний опис основних засобів (т.95 а.с.205-217);

- аналіз фінансової, господарської та інвестиційної діяльності, а також аналіз на предмет фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства ДП "УГК "Nemiroff" (т.95 а.с.218-226);

- звіт про розпорядника майна ДП "УГК "Nemiroff" про стан провадження у справі про банкрутство №902/798/14 за період з 22 липня 2014 року по 13 лютого 2017 року (т.95 а.с.227-231);

- звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, пов'язаних з виконанням повноважень розпорядника майна ДП "УГК "Nemiroff" за період з 22 липня 2014 року по 13 лютого 2017 року (т.95 а.с.232-234)

- запити і відповіді, з вимогою надати інформацію щодо наявності у боржника майнових активів: Відділ Державтоінспекції Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області; Державна інспекція сільського господарства у Вінницькій області; Вінницька регіональна філія Центру ДЗК; Територіальне управління Держгірпромнагляду у Вінницькій області; Управління Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області; Головне управління Держземагентства у Вінницькій області Немирівського району; Державна інспекція України з безпеки на морському та річковому транспорті; Державна служба інтелектуальної власності; Державна авіаційна служба України; Державна митниця України; Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку України; Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Згідно отриманих відповідей розпорядником майна боржника встановлено про відсутність зареєстрованих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки, зареєстрованого нерухомого майна, землі на території Немирівського району та Вінницької області за ДП "УГК "Nemiroff"; ДП "УГК "Nemiroff" серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10% і більше статутного капіталу) не значиться та станом на 21 серпня 2014 року випуск цінних паперів не здійснювало. (т.95, а.с.238-280)

Судами попередніх інстанцій встановлено: вартість простих іменних акцій боржника у ТОВ "Прайм Карго ЛТД" становить 58 998 920,00 грн.; залишок грошових коштів на рахунках боржника становить 18 342 628,48 грн.; станом на 31 січня 2017 року, вбачається наявність у боржника товарно-матеріальних цінностей вартістю 7 281 265,17 грн.; вартість основних засобів становить 7 875 008,33 грн.

Крім того, встановлено, що згідно наданого до суду розпорядником майна аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності ДП "УГК "Nemiroff" дебіторська заборгованість боржника становить 88 638 000,00 грн., з якої 34 884 000,00 грн. - є безнадійна дебіторська заборгованість.

За ч. 1 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю представників сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Встановивши, що розмір активів підприємства та його прав на майно складає 146 251 821,98 грн., а розмір заявлених вимог кредиторів 186 532 249,41 грн., господарський суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, визнаючи боржника банкрутом та відкриваючи ліквідаційну процедуру, виходив з того, що боржник нездатний відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів інакше як через застосування визначеної судом ліквідаційної процедури, пропозиції від інвесторів щодо санації підприємства боржника відсутні.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, вважає, що такі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду суд другої інстанції встановив що рішенням міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті Російської Федерації, у справі №48/2012, від 14 серпня 2013 року за позовом ДП "УГК "Nemiroff" до ТОВ "Торговий дім "ДП "НЕМИРОФФ" про стягнення 19 590 254,01 доларів США було стягнено на користь ДП "УГК "Nemiroff" з відповідача 14 701 318,15 доларів США заборгованості за поставлену продукцію з 11 травня по 28 жовтня 2011 року, а також 51 845,67 доларів США відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

В той же час, господарським судом м. Києва, у справі №910/4943/13, від 05 серпня 2013 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06 листопада 2013 року, було задоволено позов компанії "Nemiroff Holdings Limited" до ДП "УГК "Nemiroff", ТОВ "ЛВН-Трейдінг", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Nemiroff Intellectual Property Establishment про стягнення заборгованості, 19 310 666,10 доларів США та стягнуто ДП "УГК "Nemiroff" на користь компанії "Nemiroff Holdings Limited" 17 961 825,87 доларів США - суму основного боргу, 320 017,55 доларів США - пені за прострочення сплати роялті, 585 907,71 доларів США - 3% річних від простроченої суми основного боргу та 68176, 91 грн. - судового збору.

Крім того, солідарно, стягнуто з ДП "УГК "Nemiroff" та ТОВ "ЛВН-Трейдінг" на користь компанії "Nemiroff Holdings Limited" 300 000,00 доларів США - боргу та 133,76 грн. - судового збору.

Як встановив апеляційний господарський суд, згідно оборотно-сальдові відомості по рахунку 632 за перший квартал 2014 року по контрагентах Nemirоff Holdings Limited та ТОВ "ТД "Немірофф" з якого вбачається, що в першому кварталі 2014 року ДП "УГК "Nemiroff" зменшило свою заборгованість перед Nemirоff Holdings Limited на суму заборгованості, яка була відступлена компанією Nemirоff Holdings Limited на користь ДП "УГК "Nemiroff" та проведено взаємозалік з ДП "УГК "Nemiroff" на вищезазначену суму. (т.96 а.с.218-219)

Крім того, суд другої інстанції встановив, що місцевим господарським судом, у підсумковому засіданні при вирішенні питання щодо визнання ДП "УГК "Nemiroff" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, було враховано наведене рішення торгово-промислової палати Російської Федерації, у справі №48/2012, від 14 серпня 2013 року на яке посилався у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 у якості доводів про неналежну оцінку місцевим господарським судом фінансового стану боржника.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що Рівненський апеляційний господарський суд правомірно відхилив доводи заявника апеляційної скарги щодо необхідності проведення оцінки майна у процедурі розпорядження майном, з огляду на положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до яких на стадії розпорядженням майном боржника проводиться система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів та не передбачено проведення його оцінки.

Згідно зі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що висновок судів попередніх інстанцій, що зроблений за відсутності пропозицій осіб, які мають бажання взяти участь у санації боржника, про необхідність визнання Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у даній справі є правомірним, обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи та нормам законодавства.

Доводи заявника касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, у зв'язку з чим, правових підстав для скасування оскаржених судових актів колегією суддів Вищого господарського суду України не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.08.2017 та постанову господарського суду Вінницької області від 27.03.2017 у справі №902/798/14 залишити без змін.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді О.В. Білошкап

О.С.Удовиченко