УХВАЛА

08.12.2017Справа № 910/2436/17

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТРОЙ ГРУП» про роз'яснення рішення від 01.08.2017р. Господарського суду міста Києва по справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТРОЙ ГРУП»

До Комунального підприємства «Дирекція будівництва

шляхово транспортних споруд м.Києва»

Третя особа, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Київська міська державна адміністрація

про стягнення збитків

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Єленін С.М. - по дов.

від відповідача: Кроллау О.В. - по дов.

від третьої особи: не з'явився

від Державної казначейської служби України: Мельниченко К.Г. - по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТРОЙ ГРУП» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово транспортних споруд м.Києва» про стягнення збитків в сумі 77 188 458 грн.

Представником позивача 17.07.2017 через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі та заяву про збільшення позовних вимог, яка була прийнята судом, як така, що відповідає приписам ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням від 01.08.2017р. Господарського суду міста Києва позов задоволено частково: стягнуто з Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово транспортних споруд м.Києва» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТРОЙ ГРУП» шкоду в розмірі 80 668 249 грн. та судовий збір в сумі 223 535,15 грн.

Постановою від 15.11.2017р. Київського апеляційного господарського суду рішення від 01.08.2017р. Господарського суду міста Києва залишено без змін.

28.10.2017р. на виконання рішення від 01.08.2017р. Господарського суду міста Києва по справі №910/2436/17 видано наказ.

30.11.2017р. представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТРОЙ ГРУП» було подано заяву про роз'яснення судового рішення.

В обґрунтування означеної заяви позивач посилався на те, що Головним управлінням Державної казначейської служби України у місті Києві при прийнятті заяви про виконання судового рішення по справі було зазначено про незрозумілість викладеної у виконавчому документі резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2017р., оскільки у боржника відсутня така стаття видатків як сплата грошових коштів на користь будь-яких осіб на виконання рішень суду. До того ж, стягувачу було повідомлено, що з рахунку, який вказано у виконавчому документі, здійснюється фінансування витрат по проведенню робіт на об'єкті «Будівництво Подільського мостового переходу через р.Дніпро у місті Києві», серед яких також відсутня стаття видатків, як сплата коштів на користь інших осіб за рішенням суду.

Ухвалою від 01.12.2017р. розгляд заяви позивача було призначено на 06.12.2017р.

Представник третьої особи у судове засідання 06.12.2017р. не з'явився, проте, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Представником позивача у судовому засіданні 06.12.2017р. було подано письмові пояснення щодо заяви про роз'яснення судового рішення по справі.

Представником відповідача було надано усні пояснення з приводу заяви позивача.

Представником Державної казначейської служби України було надано усні пояснення з приводу заяви позивача.

Згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.12.2017р. було оголошено перерву до 08.12.2017р.

Представником заявника у судовому засіданні 08.12.2017р. надано усні пояснення з приводу подано заяви, згідно змісту яких останню підтримано в повному обсязі.

Представником відповідача було подано усні пояснення з приводу заяви позивача.

Представником Державної казначейської служби України було надано усні пояснення по суті заяви позивача.

Представник третьої особи у судове засідання 08.12.2017р. не з'явився, проте, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

З приводу неявки вказаного учасника судового процесу у судове засідання 08.12.2017р. господарський суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.89 Господарського процесуального кодексу України заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Враховуючи, що законодавством встановлено обмежений строк розгляду заяви про роз'яснення рішення суду тривалістю у десять днів, господарський суд дійшов висновку, що неявка третьої оосби не перешкоджає розгляду заяви відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління у місті Києві про роз'яснення рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.2017р. по справі №910/807/17.

Розглянувши заяву позивача, господарський суд дійшов висновку щодо її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Згідно з п.18 Постанови №6 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Отже, для задоволення заяви про роз'яснення рішення необхідним є встановлення факту виникнення у особи труднощів з розумінням прийнятого рішення суду, а також залишення судом без змін суті рішення.

При цьому, суд зазначає, що нерозуміння однією із сторін певних обставин виконання судового рішення не може бути підставою для відповідного роз'яснення порядку виконання рішення суду, що не допускається вимогами ст.89 Господарського процесуального кодексу України.

Зі змісту розглядуваної заяви слідує, що у даному випадку заявник просить роз'яснити у який спосіб та за рахунок яких коштів, з яких платіжних реквізитів боржника Державна казначейська служба України у місті Києві, як орган, який у відповідності до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний виконати рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/2436/17 про стягнення коштів з Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово транспортних споруд м.Києва», на підставі виданого судом наказу.

З метою забезпечення дійсного відновлення прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТРОЙ ГРУП» з приводу виконання рішення від 01.08.2017р. по справі №910/2436/17 вважає за необхідне роз'яснити наступне.

Відповідно до ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст.4-5, ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012).

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Отже, з системного аналізу наведеного вище полягає, що виконання судового рішення є однією з основоположних засад здійснення державою правозахисної функції.

За приписами ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Виконання судового рішення має бути захищене як складова частина доступу до суду в світлі вимог ст. 6 Конвенції (Справа «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) від 19.03.1997.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на доступ до суду включає право на своєчасне виконання рішення (див. рішення у справі «Трихліб проти України», заява №58312/00 від 20 вересня 2005 року, у справі №Іммобіліаре Саффі проти Італії», заява №22774/93.

Відповідно до змісту рішення від 20 липня 2004р. Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

В рішенні у справі «Анацький проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що з огляду на невиконання рішення з грудня 2002 року, приблизно два роки та одинадцять місяців, та неспроможність здійснити необхідні заходи для виконання рішення на користь заявника державні органи позбавили п. 1 ст. 6 Конвенції та ст. 1 Протоколу N 1 їх практичного змісту. Таким чином, у цій справі п. 1 статті 6 Конвенції та стаття 1 Протоколу №1 були порушені.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» суд відзначив, що рішення на користь заявника не виконувались 7 років і 10 місяців та 5 років і 11 місяців. При цьому причинами таких затримок були: а) недостатність бюджетних коштів; б) бездіяльність державних виконавців; в) прогалини в національному законодавстві, через які не існувало можливості виконати рішення суду у випадках недостатності бюджетних коштів. Однак усі ці причини мали б бути під контролем держави і тому підпадають під сферу її відповідальності. Суд зазначив, що українське законодавство не передбачає жодних ефективних засобів для вирішення проблем із затримками виконання судових рішень.

Зі змісту рішення від 18.10.2005р. Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД», «Чечеткін та Оліус проти України» відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника.

Отже, з наведеного у сукупності полягає, що судове рішення у будь-якому випадку повинно бути виконано з метою завершення процедури судового захисту прав особи, на користь якої останнє прийнято.

При цьому, суд звертає увагу, що у відповідності до позиції Верховного Суду України, Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність бюджетної організації і не є підставою для звільнення останньої від обов'язку виконати судове рішення.

Отже, посилання боржника, а у даному випадку Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, на відсутність у видатках боржника такої статті як сплата грошових коштів на виконання судових рішень та зазначення у виконавчому документі рахунка боржника, з якого фактично здійснюється фінансування будівництва мостового переходу через р.Дніпро в місті Києві, не нівелює обов'язку останнього виконати судове рішення від 01.08.2017р. Господарського суду міста Києва по справі №910/2436/17 про стягнення з Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово транспортних споруд м.Києва» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТРОЙ ГРУП» шкоди в розмірі 80 668 249 грн. та судового збору в сумі 223 535,15 грн.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТРОЙ ГРУП» підлягає задоволенню.

Керуючись приписами ст.ст.86, 89 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТРОЙ ГРУП» про роз'яснення рішення від 01.08.2017р. Господарського суду міста Києва по справі №910/2436/17.

2. Роз'яснити рішення від 01.08.2017р. Господарського суду міста Києва по справі №910/2436/17 наступним чином: обов'язок Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово транспортних споруд м.Києва» по сплаті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСТРОЙ ГРУП», визначеної у судовому рішенні від 01.08.2017р. по справі №910/2436/17 суми грошових коштів є безумовним та не залежить від відсутності видатків в кошторисі фінансування Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово транспортних споруд м.Києва» на виконання судових рішень та від цільового призначення певних рахунків боржника.

Суддя Спичак О.М.