РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017Справа №910/12840/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/12840/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальності "Торгово-промислова

компанія Сільвер"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ПІК-АГРО"

про стягнення 466 480,60 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Сорокіна А.В., довіреність б/н від 13.09.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальності "Торгово-промислова компанія Сільвер" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ПІК-АГРО" про стягнення 466 480,60 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору про переведення боргу № 011 від 25.10.2016р. у визначений строк не розрахувався за одержаний товар, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 110 088 доларів США, що становить 2 994 393,6 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2017р. порушено провадження у справі № 910/12840/17 та розгляд справи призначений на 07.12.2017р. При цьому, позивача було зобов'язано надати суду належним чином нотаріально завірені копії перекладу на російську мову ухвали суду від 04.08.2017р. про порушення провадження у справі № 910/12840/17 у двох примірниках, з метою належного повідомлення відповідача, оскільки останній є нерезидентом України.

30.01.2017р. Господарський суд міста Києва звернувся до Економічного суду Мінської області (Республіка Беларусь) з проханням забезпечити вручення товариству з обмеженою відповідальністю "ПІК-АГРО" ухвали про порушення провадження у справі №910/12840/17 від 04.08.2017р.

06.12.2017р. через відділ діловодства суду від Економічного суду Мінської області (Республіка Беларусь) отримано ухвалу про виконанню судового доручення № 97-9Ип/2017 від 30.11.2017р. та підтвердження про вручення 30.11.2017р. документів відповідачу.

Присутній у судовому засіданні 07.12.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, при цьому 06.12.2017р. через відділ діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав борг у сумі 18 000 доларів США, що еквівалентно 466 480,60 грн., який виник, у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем, та просив суд розглядати справу без участі представника відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем і відповідачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2015р. між позивачем (за договором - постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Агроторгові системи" (за договором - покупець) було укладено контракт № 2311-15, згідно умовами якого продавець продає, а покупець купує та зобов'язується оплатити шрот із насіння соняшника гранульований насипом та в біг-бегах, українського походження, врожаю 2015 року.

Відповідно до п. 4.1. контракту, ціна і вартість постачаємого по контракту товару погоджується сторонами на кожну партію окремо згідно Специфікації, яка підписується і належним чином оформлюється сторонами.

Загальна вартість контракту згідно з п.4.3 контракту складає 500 000,00 доларів США (+/- 5%).

Ціна товару визначається в Специфікаціях (п.4.3 договору).

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивач виконав свої зобов'язання по поставці товару, згідно зі специфікаціями №№ 2, 3, 4, 6 до контракту на загальну суму 75361 дол. США, що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними та електронною декларацією на товар.

Відповідно до п.8.2 контракту, покупець здійснює оплату шляхом безготівкового перерахування 100% від вартості товару, який постачається, на розрахунковий рахунок продавця в якості оплати протягом 60 календарних днів від дати відвантаження товару (дати, вказаної у ТТН). Основою для розрахунку є рахунок-фактура, товарна або товарно-транспортна накладна постачальника.

Проте, ТОВ «Агроторгові системи», станом на 25.10.2016р., вартість отриманого товару оплатило лише на суму 53 761 доларів США

Крім того, 25.10.2016р. між позивачем (за договором - кредитор), ТОВ «Агроторгові системи» (за договором - боржник) та відповідачем (за договором - новий боржник) було укладено договір про переведення боргу № 011, згідно якого боржник, за погодженням з кредитором, передає, а новий боржник приймає борг за товар по контракту № 2311-15 від 23.11.2015р. в розмірі 21 600 доларів США.

Відповідно до п.3 договору про переведення боргу, новий боржник зобов'язався в строк до 15.06.2017 року перерахувати на рахунок кредитора суму заборгованості в розмірі 21 600 доларів США.

Однак, відповідач у вище встановлені строки не оплатив у повному обсязі взяті на себе зобов'язання за договором переведення боргу в сумі 18 000 доларів США, що еквівалентно 466 480,60 грн., сплативши лише 3600 доларів США.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про переведення боргу становить 18 000 доларів США, що еквівалентно 466 480,60 грн.

Враховуючи те, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором про переведення боргу від 25.10.2016р., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до п.6 договору про переведення боргу, будь-який спір, який виникає з цього договору, підлягає передачі на розгляд та кінцеве вирішення господарським судом міста Києва, із застосуванням матеріального та процесуального права України.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено підстави визначення підсудності справ судам України, зокрема, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

У розумінні даного Закону іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм:

- хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою;

- об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави;

- юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави;

За наведених обставин, спір, який виник між сторонами, підлягає розгляду у Господарському суді міста Києва у відповідності з законодавством України.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За приписами статті 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору в господарському суді відповідачем не заперечений факт отримання товару згідно контракту № 2311-15 та не надано доказів повної оплати або повернення переданого товару на суму 18 000 доларів США, що еквівалентно 466 480,60 грн.

До того ж, відповідачем не надано доказів оплати позивачу взятих зобов'язань за договором про переведення боргу від 25.10.2016р. у сумі 18 000 доларів США, що еквівалентно 466 480,60 грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним правочином становить 18 000 доларів США, що еквівалентно 466 480,60 грн.

Відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 18 000 доларів США, що еквівалентно 466 480,60 грн., підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ПІК-АГРО" (223027, Республіка Білорусь, Мінський район, д. Королев Стан, вул. Шкільна, 36Б, к. 305, код 690835661, ОКПО 00, р/р 0012 в ВАТ «Пріорбанк», ЦБУ 119, код 749, м. Мінськ, пр. Дзержинського, 104) на користь товариства з обмеженою відповідальності "Торгово-промислова компанія Сільвер" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 39; ) заборгованість у розмірі 18 000 доларів США, що еквівалентно 466 480 грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 6997 грн. 21 коп. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 13.12.2017р.

Суддя А.І. Привалов