ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Справа № 925/1539/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівКролевець О.А., Євсікова О.О., Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства готельно-ресторанного комплексу "Апельсин" в особі голови ліквідаційної комісії або ліквідатора
на рішенняГосподарського суду Черкаської області від 20.02.2017
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 12.09.2017
у справі№925/1539/16 Господарського суду Черкаської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
доПриватного підприємства готельно-ресторанного комплексу "Апельсин" в особі голови ліквідаційної комісії або ліквідатора
за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства "Авант-Банк"
прозобов'язання визнати та включити кредиторську вимогу до проміжного ліквідаційного балансу підприємства
за участю представників:
від позивача:не з'явився,
від відповідача:Геращенко М.В.,
від третьої особи:не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.02.2017 (суддя Потапенко В.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 (колегія суддів у складі: Дідиченко М.А., Кропивна Л.В., Руденко М.А.), позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Приватного підприємства готельно-ресторанного комплексу "Апельсин" в особі голови ліквідаційної комісії або ліквідатора задоволено повністю, зобов'язано відповідача включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторську вимогу позивача у загальному розмірі 76 559 928,61 грн. як визнану.

Не погодившись з вказаними судовими актами, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивачем подано заперечення на касаційну скаргу, у якому просить рішення та постанову судів попередніх інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Учасники судового процесу згідно з приписами ст. 1114 ГПК України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак позивач та третя особа не скористались передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши згідно з ч. 1 ст. 1117 ГПК України наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових актах, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 23.08.2007 між ВАТ "Кредитпромбанк" та ПП "Нікіта-Т", яке перейменоване в Приватне підприємство Готельно-ресторанний комплекс "Апельсин" (позичальник) був укладений кредитний договір № 49.8.2/38/2007-КЛТ, відповідно до якого ВАТ "Кредитпромбанк" зобов'язався надати позичальнику кредит, на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності грошові кошти в межах загальної суми 32 000 000,00 грн. для реконструкції готельного комплексу "Жовтневий" в м. Черкаси по вул. Фрунзе, б. 145, фінансування розрахунків за матеріали та обладнання, проведення будівельних робіт та рефінансування кредитної заборгованості в АКІБ "Укрсиббанк" згідно з кредитним договором №27 від 02.03.2006, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти, комісію, використати його за цільовим призначенням та погасити заборгованість за кредитами в межах загальної суми, встановленої п. 1.1 цього договору, не пізніше 22.08.2013 зі всіх поточних рахунків на рахунки, що вказані у додаткових угодах.

Відповідно до п. 3.4. вказаного кредитного договору № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23.08.2007 позичальник зобов'язався використати кредити на цілі, вказані у п. 2.2. цього договору; надавати на вимогу банку документи, що підтверджують цільове використання кредитів; сплачувати банку нараховані проценти за кожним кредитом, наданим згідно з додатковими угодами, 25 числа кожного місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного погашення заборгованості за кредитом, вказаній у відповідній додатковій угоді, сплачувати проценти на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах.

23.08.2007 в забезпечення виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23.08.2007 між ВАТ "Кредитпромбанк" (іпотекодержатель) та ПП "Нікіта-Т" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 49.12/38Л 372/07-КЛТ, відповідно до п. 1.1. якого предметом іпотеки є готель іноземних спеціалістів "Жовтневий", що знаходиться за адресою: місто Черкаси, вулиця Фрунзе, будинок № 145 та складається з:

- комплексу будівель готелю "Жовтневий" (готель і ресторан), позначеному на технічному плані літерами "А-5", "А-2" загальною площею 6 780,8 кв. м.;

- гаражу та котельні, позначених на технічному плані літерами "Б-1", загальною площею 457, 1 кв.м.

Згідно з п. 1.4. вказаного іпотечного договору заставна вартість майна за згодою сторін складає 38 646 300 грн.

Відповідно до п. 4.1. іпотечного договору № 49.12/38Л 372/07-КЛТ від 23.08.2007 за рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням, збитків, які виникли у зв'язку із зверненням стягнення на майно, витратами, пов'язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та іншими витратами, обумовленими виконанням умов цього договору.

18.02.2009 між ВАТ "Кредитпромбанк" та відповідачем був укладений кредитний договір № 49.8.3/01/2009-КЛТ, відповідно до якого ВАТ "Кредитпромбанк" зобов'язався надати позичальнику кредит, на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності грошові кошти в межах загальної суми 2 500 000,00 грн. (п. 1.1., п. 2.1. договору) для поповнення обігових коштів (п. 2.2. договору), а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти, комісію, використати його за цільовим призначенням та погасити заборгованість за кредитами в межах загальної суми, встановленої п. 1.1 цього договору, не пізніше 17.02.2012 зі всіх поточних рахунків на рахунки, що вказані у додаткових угодах (п. 3.4.5. кредитного договору 1).

Відповідно до п. 3.4. кредитного договору № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009 позичальник зобов'язався використати кредити на цілі, вказані у п. 2.2. цього договору; надавати на вимогу банку документи, що підтверджують цільове використання кредитів; сплачувати банку нараховані проценти за кожним кредитом, наданим згідно з додатковими угодами, 25 числа кожного місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного-погашення заборгованості за кредитом, вказаній у відповідній додатковій угоді, сплачувати проценти на рахунки банку, що вказані у додаткових угодах.

18.02.2009 в забезпечення виконання зобов'язань ПП ГРК "Апельсин" за вказаним кредитним договором № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009 між ВАТ "Кредитпромбанк" (іпотекодержатель) та ПП ГРК "Апельсин" (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 49.12/01/16/09, за умовами п. 1.1. якого у забезпечення зобов'язань іпотекодавця перед іпотекодержателем згідно кредитного договору № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009 передано майно - предмет іпотеки, а саме: готель іноземних спеціалістів "Жовтневий", що знаходиться за адресою: місто Черкаси, вулиця Фрунзе, будинок № 145 та складається з:

- комплексу будівель готелю "Жовтневий" (готель і ресторан), з надбудованою мансардою, позначеному на технічному плані літерами "А-5", "А-2" загальною площею 6 784,5 кв.м;

- гаражу та котельні, позначених на технічному плані літерами "Б-1", загальною площею 457, 1 кв.м.;

- східців спуску на вул. Гагаріна, позначених на технічному плані №1.

Відповідно до п. 1.4. вказаного іпотечного договору заставна вартість майна за згодою сторін складає 11 029 700, 00 доларів США.

Згідно п. 4.1. іпотечного договору № 49.12/01/16/09від 18.02.2009 за рахунок майна іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв'язку із зверненням стягнення на майно, витратами, пов'язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та інші витрати обумовлені виконанням умов цього договору.

Крім того, 18.02.2009 між ВАТ "Кредитпромбанк" (заставодержатель) та ПП ГРК "Апельсин" (заставодавець) укладено договір застави № 49.12/01/35/09 відповідно до п. 1.1. якого заставодавець передає у забезпечення власних зобов'язань за кредитним договором № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009, а заставодержатель приймає у заставу майно - рухоме майно, найменування якого зазначене в додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору застави.

Відповідно до п. 1.4. договору застави заставлене майно оцінюється сторонами в сумі 1 625 784,00 грн.

Згідно з п. 4.1. договору застави за рахунок майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями та відшкодуванням збитків, які виникли у зв'язку із прострочкою виконання заставодавцем зобов'язань за кредитним договором № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009, витратами, пов'язаними із зверненням стягнення на майно, витратами пов'язаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та інші витрати обумовлені виконанням умов цього договору.

27.09.2013 між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПAT "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ "Кредитпромбанк" продав (відступив) ПAT "Дельта Банк" права вимоги згідно з актом приймання-передачі прав вимоги. Відповідно до акту приймання-передачі прав вимоги від 27.09.2013 та додатку до нього позивач прийняв права вимоги за кредитними договорами №49.8.2/38/2007 від 23.08.2007 та №49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009. За змістом п. 2.3. цього договору права вимоги переходять від продавця до покупця та обов'язки продавця права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги. Згідно з п. 1.1. договору сторони домовилися, що загальна купівельна ціна прав вимоги становить 2 868 115 813, 48 гри. У п. 7.1. сторони дійшли згоди про те, що цей договір набуває чинності у момент його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і залишатиметься чинним до моменту виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором у повному обсязі.

Згідно з додатком до акту приймання-передачі прав вимоги - переліку договорів позивач отримав права вимоги: - за кредитним договором №49.8.2/38/2007 від 23.08.2007 на суму 66 346 646,41 грн., з яких 40 162 868,94 грн. - сума заборгованості по кредиту, 26 183 777,47 грн. - сума заборгованості за простроченими процентами; - за кредитним договором №49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009 на суму 10 213 282,20 грн., з яких 7 994 961,44 грн. - сума заборгованості по кредиту, 2 218 320,76 грн. - сума заборгованості за простроченими процентами.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань ПАТ "Дельта Банк" стало відомо, що ПП ГРК "Апельсин" з 02.09.2016 перебуває у стані припинення. Граничним строком визначеним для заявлення кредиторами своїх вимог є 02.11.2016.

26.10.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо визнання кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" у розмірі 76 559 928,61 грн. на підставі вказаних вище кредитних договорів. Водночас, відповідач відповіді на заяву не направив.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до відповідача з даним позовом про зобов'язання включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторську вимогу ПАТ "Дельта Банк" у розмірі 76 559 928,61 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем доведено, що він являється кредитором відповідача в загальному розмірі 76 559 928,61 грн.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (п. 3 ч. 1 ст. 174 ГК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

У ч. 1 ст. 512 ЦК України унормовано, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ "Кредитпромбанк" свої зобов'язання за кредитними договорами №49.8.2/38/2007 від 23.08.2007 та за № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009 виконано, надано відповідачу кошти у передбачених кредитними договорами розмірах.

Водночас відповідач свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість: - 66 346 646,41 грн. за кредитним договором №49.8.2/38/2007 від 23.08.2007, з яких 40 162 868,94 грн. - сума заборгованості по кредиту, 26 183 777,47 грн. - сума заборгованості за простроченими процентами; - 10 213 282, 20 грн. за кредитним договором №49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009, з яких 7 994 961,44 грн. - сума заборгованості по кредиту, 2 218 320,76 грн. - сума заборгованості за простроченими процентами.

Як вже було зазначено, відповідач з 02.09.2016 перебуває у стані припинення.

Згідно з ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Частинами 5, 6 ст. 105 ЦК України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ч. 8 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилось після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичною особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Згідно з відомостями, розміщеними на офіційному сайті Міністерства юстиції України судами встановлено, що строк заявлення кредиторами своїх вимог, встановлений відповідачем - 02.11.2016.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що позивач направив на адресу відповідача заяву з грошовими вимогами 26.10.2016, тобто у межах встановленого строку.

Водночас, відповідач вважає, що позивач реалізував отримані від ПАТ "Кредитпромбанк" майнові права щодо стягнення з відповідача кредитної заборгованості, шляхом передачі їх ПАТ "Авант-Банк" в якості виконання грошового зобов'язання на загальну суму 78 551 629,97 грн. на підставі договору застави майнових прав від 12.02.2015. Відповідач зазначає, що вимоги за укладеними з відповідачем іпотечними договорам, ПАТ "Авант-Банк" звернув стягнення на предмет іпотеки та 17.11.2015 зареєстрував за собою право власності на комплекс будівель готелю по вул. Фрунзе, 145 в м. Черкаси.

Судами встановлено, що 12.02.2015 між ПАТ "Авант-Банк" (надалі - заставодержатель) та ПАТ "Дельта Банк" (заставодавець) укладено договір застави майнових прав, предметом якого є майнові права, зокрема за кредитними договорами № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23.08.2007 та № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009, що укладені між заставодавцем і юридичними особами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 у справі № 910/13924/15 в рахунок виконання обов'язків ПАТ "Дельта Банк" на користь ПАТ "Авант-Банк" за зобов'язаннями, визначеними у п. 1.3 договору, звернуто стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав, укладеного між ПАТ "Авант-Банк" та ПАТ "Дельта Банк".

Водночас, судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 у справі № 910/1208/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 та постановою Вищого господарського суду від 08.12.2016, визнано недійсним договір застави майнових прав від 12.05.2015, укладений між ПАТ "Авант-Банк" та ПАТ "Дельта Банк".

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 у справі № 910/13924/15 скасовано постановою Вищого господарського суду міста Києва від 15.12.2015, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. В подальшому, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 у справі № 910/13924/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ "Авант-Банк" до ПАТ "Дельта Банк" про звернення стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав від 12.02.2015.

Таким чином, встановивши, що право вимоги за кредитними договорами № 49.8.2/38/2007-КЛТ від 23.08.2007 та № 49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009, укладеними з відповідачем належать позивачу, який вчасно звернувся з кредиторськими вимогами до відповідача, що припиняється, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку щодо наявності підстав для зобов'язання відповідача включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторську вимогу позивача у загальному розмірі 76 559 928,61 грн. як визнану.

Отже, перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в оскаржених судових актах, колегія суддів дійшла висновку, що судами у порядку ст.ст. 43, 101, 103 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно розглянуто всі обставини справи в їх сукупності, досліджено подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази, належним чином проаналізовано права та обов'язки сторін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Приватного підприємства готельно-ресторанного комплексу "Апельсин" в особі голови ліквідаційної комісії або ліквідатора залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 та рішення Господарського суду Черкаської області від 20.02.2017 у справі №925/1539/16 залишити без змін.

Головуючий суддя О. Кролевець

Судді О. Євсіков

О. Попікова