ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Справа № 910/21182/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. -головуючого,
Ковтонюк Л.В.,
Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргупублічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"
напостанову Київського апеляційного господарського суду від 01.08.17
у справігосподарського суду міста Києва №910/21182/16
за позовомпублічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"
допублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
прозобов'язання укласти договір на постачання природного газу,
за участі представників сторін:

від позивача - Бакланов Д.В., Остроушко О.Л.,

від відповідача - Литвин П.В., Юхименко М.П.,

У С Т А Н О В И В:

21.11.2016 публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" звернулися до господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" укласти договір на постачання природного газу 2016 року у редакції позивача.

Позовні вимоги обгрунтовані наступними обставинами.

31.03.2016 листом №03-17/4043 публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" звернулося із запитом до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про надання проектів договорів на постачання природного газу по категоріям споживачів.

За наслідками розгляду зазначеного листа, ПАТ НАК "Нафтогаз України" направили на адресу ПАТ "Полтаваобленерго" лист від 08.04.2016 №26-2016/1.2-1607.04.2016 з яким направлено проекти договорів терміном дії з 01.04.2016 по 30.04.2016 по категоріям.

Листами від 28.04.2016 №03-17/5357 та від 29.04.2016 №03-17/5400 ПАТ "Полтаваобленерго" повернуто підписані зі сторони товариства проекти договорів постачання природного газу на 2016 рік.

Розглянувши зазначені проекти договорів постачання природного газу на 2016 рік, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" повернули отримані документи без підпису, оскільки ПАТ "Полтаваобленерго" не було дотримано вимог статті 203 ЦК України, а саме проекти договорів були підписані лише головою правління ОСОБА_8 та без підпису фінансового директора.

23.01.2017 рішенням господарського суду міста Києва (суддя Чебикіна С.О.), залишеним без змін 06.03.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду, позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

19.06.2017 постановою Вищого господарського суду України скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017, справу скеровано до цього суду для нового розгляду. При цьому, судом касаційної інстанції зазначено, що апеляційним господарським судом не надано належної правової оцінки твердженням заявника апеляційної скарги щодо відсутності у тимчасово виконуючого обов'язки фінансового директора ПАТ "Полтаваобленерго" ОСОБА_9 належних повноважень. Протокол розбіжностей до договору не було складено саме через ці обставини, а не через наявність заперечень щодо окремих умов договору, з огляду на що відповідачем не було порушено вимоги ст.181 ГК України.

01.08.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду (судді Отрюх Б.В., Тищенко А.І., Куксов В.В.) рішення господарського суду міста Києва від 23.01.2017 скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" посилалися на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконної постанови, яку просили скасувати, а правомірне й обгрунтоване, на їх думку, рішення суду першої інстанції залишити в силі. Вказували, що обов'язок постачання та укладення договору на постачання природного газу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з виробниками теплової енергії, яким є ПАТ "Полтаваобленерго", та які повністю виконали процедуру відкриття рахунків зі спеціальним режимом, передбачає й обов'язкове укладання договору. Проте апеляційним судом зроблено хибний висновок про відсутність такого обов'язку.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судами норм матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень, приходить до висновку про відхилення вимог касаційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Статтею 11 Статуту ПАТ "Полтаваобленерго" визначено, що голова правління сумісно з Фінансовим директором укладає цивільно-правові угоди з правом їх підпису у межах, встановлених законодавством України, цим Статутом та внутрішніми нормативними актами Товариства. Крім того, сумісно з Фінансовим директором, голова правління підписує фінансові, банківські та господарські договори та документи, які є чинними при наявності підпису Фінансового директора.

Підпунктом 9.3.27 статуту позивача передбачено, що обрання та припинення повноважень голови та членів правління відноситься до виключної компетенції загальних зборів товариства.

Згідно п.11.3 статуту позивача до складу правління входить голова правління, заступник голови правління, фінансовий директор, заступник фінансового директора.

У відповідності до п.10 ч.2 ст.52 Закону України "Про акціонерні товариства" та п.п. 10.14.8 статуту позивача до виключної компетенції наглядової ради належить прийняття рішення про відсторонення голови та/або члена правління від здійснення повноважень, а також обрання особи, яка тимчасово буде здійснювати повноваження голови правління.

За змістом п.10.11 статуту позивача, рішення наглядової ради оформлюється протоколом. Ведення протоколу засідання наглядової ради є обов'язковим. Протокол в свою чергу, оформлюється протягом п'яти днів після проведення засідання. Сторінки протоколу та додатки до нього обов'язково нумеруються, прошиваються та підписуються всіма членами наглядової ради.

Судом апеляційної інстанції установлено, що копія протоколу засідання наглядової ради позивача від 14.04.2016 не містить нумерації та підписів членів наглядової ради на кожній сторінці.

Тобто, у тимчасово виконуючого обов'язки фінансового директора були відсутні належні повноваження на підписання договору купівлі-продажу природного газу, через його обрання неналежним органом відповідно до статуту позивача.

Таким чином, договір направлений на адресу відповідача, позивачем, не був підписаний належним чином уповноваженою особою.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 3 статті 179 ГК України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Отже укладення договору для сторони є обов'язковим лише у випадках, прямо встановлених законодавством чи домовленістю між сторонами.

Відповідно до п.17 Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу "відносини у перехідний період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №758 від 01.10.2015, обов'язок НАК "Нафтогаз України" постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, передбачений підпунктом 4 пункту 3 цього Положення, покладається на НАК "Нафтогаз України" на період до 01.04.2017 за таких умов: 1) укладення виробником теплової енергії з НАК "Нафтогаз України" договору постачання природного газу відповідно до законодавства; 2) відсутність у виробника теплової енергії заборгованості перед НАК "Нафтогаз України" за використаний природний газ; 3)відсутність у виробника теплової енергії заборгованості (без урахування штрафних санкцій) перед НАК "Нафтогаз України" за спожитий до 01.01.2016 природний газ за всіма укладеними з НАК "Нафтогаз України" договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо), а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ; 4) рівень розрахунків виробника теплової енергії станом на 25 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу (без урахування штрафних санкцій), за всіма укладеними з НАК "Нафтогаз України" договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) становить не нижче 90%; 5) надання НАК "Нафтогаз України" та виконання виробником теплової енергії погодженого виконавчим органом ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01.01.2021 з розбивкою за всіма договорами з НАК "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, наданої НАК "Нафтогаз України", а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ. Наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).

На підставі викладених положень чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позивач має право на вибір постачальника природного газу та на укладення договору купівлі-продажу природного газу не лише з відповідачем. Більше того, законом не встановлений обов'язок ПАТ НАК "Нафтогаз України" укладати зі споживачами договори постачання природного газу, а визначено обов'язок компанії саме постачати газ за цінами та на умовах, визначених законом.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Розглядаючи спір, господарські суд першої інстанції не дослідив усіх обставин справи, з наданням оцінки усім зібраним у справі доказам та доводам сторін, та не врахував вищенаведені вимоги чинного законодавства, позбавивши права відповідача на захист своїх прав та інтересів. Зазначені порушення були виправлені судом апеляційної інстанції, яким зроблено обгрунтовані висновки щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Перевіривши у відповідності до ч.2 ст.111-5 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суд апеляційної інстанції з дотримання вимог статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи рішення місцевого суду, всебічно, повно та об'єктивно розглянув у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази відповідно до положень статей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України, правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі не заслуговують на увагу, зводяться до переоцінки доказів, що в силу положень ст.111-7 ГПК України не відноситься до компетенції касаційної інстанції.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 у справі №910/21182/16 господарського суду міста Києва - без змін.

Головуючий суддя В.Я. Карабань

Суддя Л.В. Ковтонюк

Суддя Н.М. Нєсвєтова