ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017р. Справа № 917/1539/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФІЯ ЛЕНД" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34-Б, оф. 215, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР-АГРОТОРГ" (36011, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 42, оф. 106, )

про стягнення 343 200,000 грн.

Суддя Ореховська О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, посвідчення адвоката КВ № 4341 від 08.02.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2Е довіреність б/н від 22.09.2017р.

В судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України та повідомив, що повне рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

Суть справи: розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФІЯ ЛЕНД" (позивач у справі) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР-АГРОТОРГ" (відповідач у справі) про стягнення 343 200,00 грн. основного боргу згідно договору купівлі-продажу від 15.06.2017 р. №2017-12 .

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати поставленого товару, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка до цього часу не погашена.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.09.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 917/1539/17. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.10.2017р.

19.10.2017р. від позивача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення (вх. № 12763 від 19.10.2017р.), в яких позивач повідомив про відсутність судових рішень, судових проваджень щодо спірних правовідносин чи питань, пов'язаних зі спірними правовідносинами.

Відповідач у справі явку свого уповноваженого представника в судове засідання 19.10.2017р. не забезпечив, натомість через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 12734 від 19.10.2017р.) про відкладення розгляду справи та про продовження строку вирішення спору на 15 днів у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів по справі.

Ухвалою від 19.10.2017р. судом продовжено строк вирішення спору на 15 днів та у зв"язку з невиконанням відповідачем вимог п. 5 ухвали господарського суду Полтавської області від 22.09.2017р., відкладено розгляд справи на 04.12.2017р.

04.12.2017р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №14750) відповідно до якого останній проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем під час здійснення поставки товару в порушення умов договору, не було надано повного пакету супровідних документів, а тому стягнення заборгованості є передчасним, адже строк оплати за поставлений товар починає рахуватися з наступного дня після отримання покупцем належним чином оформлених товарно-супровідних документів.

Представник позивача в судовому засіданні 04.12.2017р. позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити, з підстав викладених у позові.

Представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, суд встановив:

15.06.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3" (позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІР-Агроторг"" (відповідач у справі) укладено Договір №2017-12 купівлі-продажу (далі Договір) (а.с. 22-23), відповідно до умов якого позивач (за умовами договору - Продавець) зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у договорі ( DAP (ІНКОТЕРМС 2010)), передати у власність відповідачу (Покупець) товар: Цукор білий ДСТУ 4623:2006, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей товар відповідно до умов даного Договору.

Найменування, кількість, одиниця виміру, ціна та загальна вартість відповідної партії товару вказуються у Специфікації, яка за умов погодження та підписання представниками сторін, є невід"ємною частиною даного Договору (п.1.2. договору).

За умовами договору, покупець зобов"язався здійснювати оплату за отриманий товар в гривнях по факту відвантаження товару, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. 3.1. Договору).

Згідно п. 6.1. Договору даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2017р.

Специфікацією №1 від 11.07.2017р. сторонами було погоджено поставку товару (цукру) на загальну суму 343 200,00грн. (а.с.25).

Пунктом 3 вказаної Специфікації, сторони погодили, що постачальник повинен поставити товар в строк до 12.07.2017р. на умовах - доставка за рахунок та транспортом продавця. Оплата покупцем - по факту відвантаження згідно п. 3.1. договору.

Згідно п. 2.2. договору, датою поставки вважається, дата вказана у видатковій накладній на товар.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 343 200,00грн., що підтверджується двостороннє підписаними та скріпленими печатками підприємств без жодних зауважень, видатковою накладною №88 від 12.07.2017р., товарно-транспортною накладною №СЛ000000088 від 12.07.2017р. (а.с.27, 28); довіреністю №20 від 12.07.2017р. виданою ТОВ "ІР-Агроторг" на отримання товару (а.с.29).

Однак, відповідач всупереч взятим на себе договірним зобов'язанням належним чином розрахунок за поставлений товар не здійснив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 343 200,00грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою від 31.07.2017р. за № 31/07/17-1 про погашення заборгованості в сумі 343 200,00грн. (а.с. 30-31), яка була направлена на адресу відповідача 01.08.2017р.

На претензію позивача відповідач належним чином не відреагував - суму заборгованості не сплатив.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з вимогою щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 343 200,00грн.основного боргу згідно Договору №2017-12 купівлі-продажу від 15.06.2017р.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст.631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Твердження відповідача, стосовно того, що строк оплати за поставлений товар не настав, оскільки починає рахуватися з наступного дня після отримання покупцем належним чином оформлених товарно-супровідних документів є безпідставним, не грунтуються на матеріалах справи і не приймаються судом до уваги.

Пунктом 3.1 сторони чітко визначили строки оплати товару, а саме, покупець зобов"язаний здійснити оплату за отриманий товар в гривнях по факту відвантаження Товару, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця, вказаний в цьому договорі. Факт відвантаження товару позивачем підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, обов'язок відповідача щодо оплати товару витікає з положень Цивільного Кодексу України, умов Договору, а строк оплати є таким, що настав.

За ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Суд приймає до уваги, що предметом зазначеного Договору є передача у власність товару, за який відповідач повинен здійснити оплату у визначені строки і саме оплата отриманого товару формує зміст прав і обов'язків відповідача. Документом, який підтверджує виконання позивачем своїх договірних зобов'язань, є видаткова накладна №88 від 12.07.2017р. та товарно-транспортна накладна №СЛ000000088 від 12.07.2017р.

Підписання покупцем (відповідач у справі) зазначених накладних, є підтвердженням отримання ним товару та відсутності у нього претензій до продавця (позивач у справі), а отже є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунку за отриманий товар. Судом встановлено, що вказані накладні підписані представниками сторін договору та засвідчені печатками, в них містяться посилання на договір.

Докази оплати товару в матеріалах справи відсутні. Факт прострочення сплати коштів за отриманий товар відповідач не спростував.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 343 200,00грн. заборгованості за поставлений товар за Договором купівлі-продажу №2012-12 від 15.06.2017р. підтверджені належним доказами, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі: 10 000,00 грн. - оплати адвокатських послуг та 5 148,00 грн. - оплату судового збору.

Відповідно до ст.44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов"язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов"язаних з розглядом справи.

При подачі даного позову позивачем сплачено 5200,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 1100 від 06.09.2017р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору, покладаються на відповідача

В п.6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України роз"яснено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

За договором №7 про надання юридичних послуг від 05.09.2017р. адвокатське об"єднання "Адвокатська компанія "Сидоренко і партнери" зобов'язалася надати юридичні послуги у справі про стягнення заборгованості з ТОВ "ІР-Агроторг" за Договором купівлі-продажу № 2017-12 від 15.06.2017р.

Суду надані ОСОБА_2 здачі-прийняття послуг від 12.09.2017р., рахунок №7/1 від 05.09.2017р., докази фактичного понесення позивачем витрат за договором №7 про надання юридичних послуг від 05.09.2017р.: платіжне доручення №1098 від 06.09.2017р. на суму 10 000,00грн.

Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4341 від 21.12.2010року, договір №7 про надання юридичних послуг від 05.09.2017р., ордер на надання правової допомоги серія КВ №248769 від 09.09.2017р. свідчать про фактичне надання послуг адвокатським об"єднанням "Адвокатська компанія "Сидоренко і партнери", пов'язаних з веденням даної справи.

Суд, враховуючи викладене, приходить до висновку про задоволення вимог про відшкодування витрат на послуги адвоката в розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР-АГРОТОРГ" (36011, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 42, оф. 106, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФІЯ ЛЕНД" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34-Б, оф. 215, ) 343 200,000 грн. основного боргу, 10 000,00 грн. витрат на послуги адвоката та 5 148,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.12.2017 р.

Примітка: Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя О.О. Ореховська