ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокуСправа № 912/3385/17
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 912/3385/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушнер"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Кудрі Володимира Миколайовичапро стягнення 13 508,26 грн

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (далі - ТОВ "Кушнер", позивач) звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Кудрі Володимира Миколайовича (далі - ФОП Кудря В.М., відповідач) про стягнення 11 508,26 грн. з урахуванням ПДВ та 2 000,00 грн. штрафних санкцій, з покладенням на відповідача судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору суборенди майна № 20042-17272 від 07.05.14р.

Ухвалою від 17.11.2017 господарський суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і порушив провадження у справі № 912/3385/17, розгляд справи призначив у судовому засіданні на 11:00 год 07.12.17, від сторін витребував необхідні для розгляду спору докази.

Сторони своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористалися, уповноважених представників в судове засідання не направили. Позивач засобами електронного зв'язку направив на адресу господарського суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

Господарський суд звертає увагу позивача, що відповідно до пункту 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Таким чином, клопотання позивача, яке надійшло засобами електронного зв'язку 07.12.2017 без цифрового підпису не оцінюється судом як офіційний документ та у зв'язку з чим не розглядається.

Відповідач участі своїх представників в засідання суду не забезпечив, витребуваних судом документів не подав. Водночас господарський суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідання суду в силу наступного.

Згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Господарський суд надіслав процесуальні документи у справі за адресою, яка зазначена у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано в ЄДРПОУ, а саме - 26205, Кіровоградська обл., Маловисківський район, с. Краснопілка, вул. Набережна, 76. Відомості щодо іншої адреси відповідача в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи приписи постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судом виконано вимоги частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного та норм ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи належне повідомлення позивача та відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання, господарський суд вважає можливим розглянути справу №912/3385/17 в судовому засіданні 07.12.2017 за відсутності представників сторін та за наявними у справі документами.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.12 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (Орендар) та Публічним акціонерним товариством "Оболонь" укладено договір оренди майна № Б/640, відповідно до якого Орендодавець передає Орендареві у строкове платне користування (оперативну оренду), а Орендар приймає торгово-рекламне обладнання (надалі іменується "Майно") та зобов'язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до п. 2.6. Договору Орендар не має права без письмового узгодження з Орендодавцем передавати Майно, будь-які права та обов'язки за даним Договором третім особам. У випадку передачі майна в суборенду (подальшу оренду), письмовим погодженням Орендодавця вважається підпис уповноваженої особи та відтиск печатки Орендодавця на договорі суборенди майна та акті прийому-передачі майна в суборенду.

Відповідно до п. п. 7.1, 7.2, 7.3 даного договору, він вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання Сторонами.

Даний договір укладається терміном на 1 календарний рік, якщо інше не випливатиме з тексту цього Договору або чинного законодавства України. Якщо орендар продовжує користуватися Майном після закінчення терміну дії договору, то за відсутності письмових заперечень Орендодавця, заявлених не пізніше 20 календарних днів до закінчення терміну дії Договору, то строк дії даного договору продовжується ще на один календарний рік.

07.05.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (Орендар) та Фізичною особою-підприємцем Кудря Володимир Миколайович (Суборендар) за погодженням з власником майна, що орендується - ПАТ "Оболонь" (Власник) укладено Договір суборенди майна № 20042-17272, відповідно до умов якого Орендар передає Суборендареві у строкове платне користування (оперативну суборенду), а Суборендар приймає торгово-рекламне обладнання (Майно), та зобов'язується сплачувати орендарю Орендну плату (а.с. 14-16).

У відповідності до вимог п. 2.6 договору оренди майна № Б/640 від 17.07.12 на договорі суборенди та акті прийому-передачі майна наявні підпис уповноваженої особи та відтиск печатки Орендодавця - ПАТ "Оболонь".

У п. 1.2. визначено перелік майна, що є об'єктом договору, а саме: Комплект "Тайфун-90" на 3 с.п.п., заводський номер 125465, інвентарний номер майна 1031126, кількість -1, вартість 6638,55 грн. без ПДВ, 05.07.12 р. виготовлення; Тумба-бар, інвентарний номер 938556, кількість -1, вартість 2951,67 грн. без ПДВ, 04.12.09 р. виготовлення. Загальна вартість майна 9590, 22 грн. без ПДВ.

Загальна вартість майна з ПДВ (20%) складає 11508,26 грн.

Відповідно до п. 2.2. Договору Факт передачі майна в суборенду підтверджується актом прийому-передачі, який підписується повноважними представниками сторін, погоджується уповноваженою особою Власника та скріплюється печатками сторін та Власника. Акт прийому-передачі Майна в суборенду є невід'ємною частиною цього Договору.

На виконання умов Договору суборенди Орендар передав Суборендарю об'єкти суборенди, що підтверджується Актом прийому-передачі Майна в суборенду від 07.05.14 (а.с. 17). Акт прийому-передачі майна також підписаний повноважними представниками сторін, скріплений печаткою позивача та схвалений власником Майна.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору суборенди майна № 20042-17272 від 07.05.2014, суд дійшов висновку, що вказаний правочин за своєю правовою природою є договором суборенди (піднайму).

Відповідно до ч. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк

Згідно з ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Згідно з ч. 1 ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 2.6 Договору оренди майна № Б/640 від 17.07.2012, укладеного між ПАТ «Оболонь» та позивачем, орендар не має права без письмового узгодження з орендодавцем передавати майно, будь-які права та обов'язки за даним договором третім особам. У випадку передачі майна в суборенду, письмовим погодженням орендодавця вважається підпис уповноваженої особи та відтиск печатки орендодавця на договорі суборенди майна та акті прийому-передачі майна в суборенду.

Судом встановлено, що на Договорі суборенди майна № 20042-17272 від 07.05.2014 міститься підпис уповноваженої особи власника та відбиток печатки ПАТ «Оболонь», що свідчить про погодження орендодавцем передачу в оренду відповідачу відповідного обладнання.

Крім того, судом встановлено, що підпис уповноваженої особи та відтиск печатки орендодавця (ПАТ «Оболонь») також наявний на акті приймання-передачі майна, складеному до вказаного договору субпідряду.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 774 Цивільного кодексу України строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Згідно з п. 7.2 договору суборенди даний договір укладається терміном на 1 календарний рік, якщо інше не випливає з тексту цього договору або чинного законодавства України.

Відповідно до п. 7.3 договорів суборенди, якщо суборендар продовжує користуватися майном після закінчення терміну його дії, то за відсутності письмових заперечень сторін або власника, заявлених не пізніше 10 календарних днів до закінчення терміну дії договору, строк дії договору подовжується на кожний наступний календарний рік.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів письмових заперечень орендодавця, заявлених не пізніше 20 календарних днів до закінчення терміну дії договору, враховуючи умови п. п. 7.2, 7.3 Договору оренди майна № Б/640 від 17.07.2012, та беручи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів письмових заперечень сторін або власника, заявлених не пізніше 10 календарних днів до закінчення терміну дії договорів суборенди, суд дійшов висновку, що строк дії договору суборенди було продовжено, відповідно до умов п. 7.3 договору, до 07.05.2018.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначає, що наразі відповідач не замовляє продукцію у позивача та не повертає торгово-рекламне, холодильне обладнання, передане відповідачу відповідно до договорів суборенди, а остання поставка відповідачу товару була здійснена більше року назад. Водночас, припинення роботи зі сторони відповідача є підставою для повернення ним всього рекламного та іншого обладнання, що знаходиться у користуванні відповідача, протягом 10 діб.

При цьому, позивач зазначив, що незамовлення відповідачем продукції свідчить про використання обладнання не за його метою, оскільки метою суборенди обладнання є здійснення продажу, підтримання наявності та асортименту продукції, що виробляється/реалізується власником та корпоративними підприємствами власника.

Позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із вимогою про повернення обладнання, яка залишилась відповідачем без відповіді.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача вартість переданого відповідачу в суборенду обладнання (майна) на підставі договору суборенди, що у загальному розмірі становить 11 508,26 грн. з ПДВ.

Крім того, позивач зазначив, що передане відповідачу в суборенду майно повинно перебувати за конкретною адресою, яка вказана у договорі суборенди та акті приймання-передачі, а саме: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 2.

На підставі наказу № 16-п від 04.01.16 створено комісію у складі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка провела перевірку наявності та цільового використання переданого Суборендарю майна за адресою здійснення Відповідачем торгової діяльності, а саме: м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 2.

Комісія встановила, що передане в суборенду майно за місцем його узгодженого розташування згідно договору суборенди відсутнє, торгова відповідальність відповідача не проводиться, про що складений Акт контрольної перевірки від 11.03.16.

За таких обставин, позивач зазначає, що відповідачем були порушені умови п. п. 5.1.1, 5.1.18 та 5.1.19 договору суборенди, що є підставою для стягнення з відповідача штрафу, а саме у зв'язку з тим, що відповідачем було змінено місцезнаходження орендованого майна (обладнання) без письмового погодження такого переміщення з орендарем та власником.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 2 000 грн. 00 коп., нарахований на підставі п. 6.7 договорів суборенди.

При розгляді даного спору господарський суд враховує наступне.

Згідно з п. 2.3 договору суборенди майно повинно бути повернуто суборендарем та прийняте орендарем /власником протягом 10 робочих днів з дати закінчення дії договору (в тому числі достроково). Суборендар несе ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати майна до моменту його фактичного повернення орендарю або власнику.

Відповідно до п. 5.1.13 договору суборенди суборендар зобов'язаний протягом 10 робочих днів після закінчення дії договору (в тому числі достроково) повернути майно орендарю у діючому стані, технічно справне та комплектне, з урахуванням його нормального зносу.

Таким чином, відповідач повинен повернути обладнання (майно) з суборенди протягом 10 робочих днів з дати закінчення дії договору суборенди (в тому числі достроково).

Відповідно до п. 7.1 договору суборенди даний договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами, погодження власником.

Згідно з п. 7.2 договору суборенди даний договір укладається терміном на 1 календарний рік, якщо інше не випливає з тексту цього договору або чинного законодавства України.

Відповідно до п. 7.3 договору суборенди, якщо суборендар продовжує користуватися майном після закінчення терміну його дії, то за відсутності письмових заперечень сторін або власника, заявлених не пізніше 10 календарних днів до закінчення терміну дії договору, строк дії договору подовжується на кожний наступний календарний рік.

Як встановлено судом, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів письмових заперечень сторін або власника, заявлених не пізніше 10 календарних днів до закінчення терміну дії договору суборенди, суд дійшов висновку, що строк дії вказаного договору суборенди було продовжено відповідно до умов п. 7.3 договору, до 07.05.2018.

Водночас, відповідно до п. 7.5.1 договору суборенди орендар або власник мають право достроково розірвати цей договір шляхом письмового повідомлення суборендаря за 10 календарних днів до дати розірвання, якщо суборендар використовує майно в порушення умов договору та/або цільового призначення майна.

Таким чином, підставою для дострокового розірвання договорів суборенди є використання відповідачем майна (обладнання) в порушення умов договору та/або цільового призначення майна.

Згідно з п. 1.4 договорів суборенди майно надається суборендарю у користування з метою популяризації, демонстрації, зберігання та реалізації продукції, що виробляється/реалізується власником (ПАТ «Оболонь») та корпоративними підприємствами власника. Під корпоративними підприємствами власника слід вважати: ДП ПАТ «Оболонь» «Красилівське», ПАТ «Охтирський пивоварний завод», ПрАТ «Берщадський комбінат», ПАТ «Севастопольський завод напоїв». Суборендар не має права використовувати майно для інших цілей.

Відповідно до п. 5.1.1 договору суборенди суборендар зобов'язується з моменту прийняття майна в суборенду і до моменту повернення майна із суборенди, здійснювати в своїх торгових точках продаж, підтримувати наявність та асортимент продукції, що виробляється/реалізується власником та корпоративними підприємствами власника, згідно з укладеним між орендарем та суборендарем договором купівлі-продажу (поставки) продукції виробництва та із врахуванням обумовлених між сторонами умов та обсягів.

Згідно з п. 5.1.2 договору суборенди суборендар зобов'язаний використовувати майно виключно у відповідності до мети суборенди, визначеної у п. 1.4 даного договору та у відповідності до стандартів використання майна, розміщення продукції і умов мерчайдазингу, визначених власником.

Судом встановлено, що 07.05.14 між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки продукції №310830, за умовами якого постачальник зобов'язаний поставляти продукцію Покупцю згідно замовлення Покупця, а Покупець зобов'язується своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати її вартість на умовах цього Договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним договором.

Договір вступає в дію з моменту підписання і діє до 31.12.2020. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін письмово не повідомить про своє бажання розірвати цей Договір або між Сторонами не буде укладений новий Договір, останній вважається кожен раз продовженим на наступний календарний рік і на тих самих умовах.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

Суд зазначає, що з системного аналізу положень Договору поставки продукції № 3/0830 від 07.05.2014 та договору суборенди (в їх сукупності) вбачається, що єдиною метою укладення між позивачем та відповідачем договору суборенди є популяризація, демонстрація, зберігання та реалізація продукції, що виробляється/реалізується власником (ПАТ «Оболонь») та корпоративними підприємствами власника.

При цьому, така продукція постачається відповідачу на підставі Договору поставки продукції № 3/0830 від 07.05.2014, умовами якого також передбачено, що продукцією є пиво в пляшках, банках та кегах, напої безалкогольні, напої слабоалкогольні, мінеральні води, води ароматизовані, воду питну, що вироблені ЗАТ «Оболонь», ДП «Пивоварня Зіберта», ВАТ «Охтирський пивоварний завод», ДП «Красилівське», ЗАТ «Берщадський пиво комбінат» та ВАТ «Севастопольський пиво безалкогольний завод».

Таким чином, цільовим призначенням обладнання, яке передане відповідачу на підставі договорів суборенди, є популяризація, демонстрація, зберігання та реалізація продукції, що виробляється/реалізується власником (ПАТ «Оболонь») та корпоративними підприємствами власника та яка поставляється відповідачу на підставі Договору поставки продукції № 3/0830 від 07.05.2014.

При цьому, з умов договору суборенди не вбачається будь-якого іншого цільового використання майна та будь-якої іншої мети укладення вказаних договорів (в тому, числі враховуючи, що відповідно до п.п. 3.1 договору суборенди суборендна плата становить 1 грн. 00 коп. за рік - тобто, метою укладення вказаних договорів суборенди не є отримання доходу, враховуючи вартість суборенди).

Отже, використання відповідачем майна (обладнання) в порушення умов договору та не за його цільовим призначенням є підставою для дострокового розірвання договорів суборенди (відповідно до п. 7.5.1 договорів суборенди).

Судом встановлено, що Позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 4107-1 від 04.10.2017 з вимогою повернути зворотну тару отриману згідно акта прийому-передачі майна № 1 до Договору в десятиденний строк з моменту отримання даної претензії. Докази направлення такої претензії містяться в матеріалах справи. Відповідач відповіді на претензію не надав, майно не повернув.

Як встановлено судом, відповідно до п. 5.1.1 договору суборенди суборендар зобов'язується з моменту прийняття майна в суборенду і до моменту повернення майна із суборенди, здійснювати в своїх торгових точках продаж, підтримувати наявність та асортимент продукції, що виробляється/реалізується власником та корпоративними підприємствами власника, згідно з укладеним між орендарем та суборендарем договором купівлі-продажу (поставки) продукції виробництва та із врахуванням обумовлених між сторонами умов та обсягів.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту виконання ним умов п. 5.1.1 договорів суборенди у період з 07.05.2016 (дату зазначено позивачем; зокрема, не надано доказів замовлення відповідного товару у позивача, доказів його поставки, реалізації, тощо відповідно до Договору поставки продукції № 310830 від 07.05.2014).

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 5.1.1 договору суборенди поставка товару повинна здійснюватись з урахуванням обумовлених сторонами у договорі поставки умов та обсягів товару.

Водночас, умовами Договору поставки продукції № № 310830 від 07.05.2014 не визначено конкретних умов та обсягів поставки товару відповідачу.

Однак, з огляду на те, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту виконання ним умов п. 5.1.1 договору суборенди у період з 07.05.2016 (дата останньої поставки продукції відповідачу, про яку вказує позивачем у претензії), суд дійшов висновку, з урахуванням положень ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, що відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені п. 5.1.1 договорів суборенди, що в свою чергу свідчить про використання майна в порушення умов договорів суборенди та про нецільове використання відповідачем переданого в суборенду обладнання, так як метою використання такого обладнання є виключно популяризація, демонстрація, зберігання та реалізація продукції, що виробляється/реалізується власником (ПАТ «Оболонь») та корпоративними підприємствами власника. При цьому, відповідач не може використовувати майно (обладнання) для інших цілей.

Як встановлено судом, використання відповідачем обладнання (майна) в порушення умов договорів суборенди та не за його цільовим призначенням є підставою для дострокового розірвання орендарем або власником в односторонньому порядку договорів суборенди відповідно до п. 7.5.1 договорів суборенди.

06.10.17 позивач направив на адресу відповідача претензію від 04.10.2017р. № 4107-1, в якій повідомив, що у зв'язку з порушенням відповідачем умов п. 5.1.1, 5.1.18 та 5.1.19 договорів суборенди, вважає договір суборенди розірваним та вимагає у десятиденний термін відповідно до п. 5.1.13 договорів суборенди повернути все майно (обладнання), що було передане в суборенду.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем вказаної претензії.

Водночас, позивачем долучено до позовної заяви опис вкладення у цінний лист від 06.10.2017 та фіскальний чек, що свідчать про направлення вказаної претензії відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Суд зазначає, що право на односторонню відмову позивача від договору суборенди встановлено, зокрема у п. 7.5.1 договору суборенди (використання відповідачем майна (обладнання) в порушення умов договору та не за його цільовим призначенням є підставою для дострокового розірвання договору суборенди шляхом надсилання позивачем відмови від договорів).

Як встановлено судом, відповідач використовував обладнання (майна) в порушення умов договору суборенди та не за його цільовим призначенням, тобто в порушення умов п. 5.1.1 договору суборенди, з огляду на що суд дійшов висновку щодо правомірності відмови позивача від договору суборенди (розірвання в односторонньому порядку) з посилання у надісланій відповідачу претензії як на підставу для дострокового розірвання договору порушення відповідачем пункту 5.1.1 договору суборенди.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що договору суборенди є розірваним.

Як встановлено судом, згідно з п. 2.3 договору суборенди майно повинно бути повернуто суборендарем та прийняте орендарем /власником протягом 10 робочих днів з дати закінчення дії договору (в тому числі достроково).

Як встановлено судом, відповідно до п. 5.1.13 договору суборенди суборендар зобов'язаний протягом 10 робочих днів після закінчення дії договору (в тому числі достроково) повернути майно орендарю у діючому стані, технічно справне та комплектне, з урахуванням його нормального зносу.

Таким чином, враховуючи, що станом на дату розгляду справи у суді договору суборенди є розірваними, а строк виконання відповідачем обов'язку з повернення позивачу обладнання (майна) є таким, що настав.

Відповідно до п. 2.4 договору суборенди факт повернення майна із суборенди підтверджується актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін, погоджується уповноваженою особою власника та скріплюється печатками сторін та власника.

Доказів повернення відповідачем позивачу обладнання (майна) переданого в суборенду на підставі договору суборенди, відповідачем суду не надано (зокрема, відповідного акту приймання-передачі про повернення майна з суборенди), що є порушенням п. 2.3 договорів суборенди.

Відповідно до п. 6.2 договорів суборенди у випадку втрати (повного знищення) суборендарем майна (окрім випадків, що мають підтвердження актами відповідних органів і які виникли внаслідок дії обставин непереборної сили) або неповернення майна у відповідності до п. 2.3 даного договору, суборендар зобов'язаний відшкодувати орендарю (або за письмовою вимогою - власнику) вартість майна, вказану у п. 1.2 даного договору (або в специфікації), із врахуванням ПДВ, якщо інша сума відшкодування не буде додатково узгоджена між сторонами та власником.

Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем не було повернуто позивачу майно (обладнання) передане в суборенду на підставі договору суборенди протягом строків погоджених у договорі, відповідач повинен відшкодувати позивачу вартість такого майна, яка вказана у п. 1.2 договору суборенди (так як інша сума відшкодування не узгоджена між сторонами та власником).

Судом встановлено, що загальна вартість переданого в суборенду відповідачу майна становить 9590 грн. 22 коп., що разом з ПДВ становить 11 508,26 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач повинен сплатити (відшкодувати) позивачу вартість неповернутого з суборенди обладнання (майна) у розмірі 11 508,26 грн.

При цьому, суд зазначає, що сторони у договорах суборенди фактично погодили, що обов'язок щодо повернення майна із суборенди повинен бути виконаний протягом певного строку (протягом 10 робочих днів після закінчення дії договору, в тому числі достроково) та у випадку прострочення виконання такого обов'язку - зобов'язання з повернення майна трансформується в обов'язок зі сплати вартості такого майна на користь суборендаря. Вказана умова договору, на переконання суду, не суперечить нормам закону та водночас передбачає звільнення суборендаря від обов'язку з доведення наявності всіх елементів цивільного порушення, необхідних для доведення факту завдання збитків та відповідно їх відшкодування (у вигляді сплати вартості орендованого майна).

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кушнер» в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Кудрі В.М. вартості неповернутого з оренди обладнання у розмірі 11 508,26 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас, згідно з п. 5.1.18 договору суборенди суборендар зобов'язаний не змінювати місцезнаходження майна, яке вказане у п. 1.2 даного договору (або в специфікації) без письмового погодження такого переміщення з орендарем та власником.

Відповідно до п. 5.1.19 договору суборенди суборендар зобов'язується завчасно повідомляти орендаря та власника про зміну як свого місцезнаходження так і місцезнаходження майна (в тому числі для виконання умов п. 5.1.18 договору) не менше ніж за 10 робочих днів до такої зміни.

Позивачем було заявлено до стягнення з відповідача штраф у загальному розмірі 2000 грн. 00 коп., нарахований за порушення умов п. 5.1.18 договорів суборенди, а саме у зв'язку з тим, що відповідачем було змінено місцезнаходження орендованого майна (обладнання) без письмового погодження такого переміщення з орендарем та власником (по 2000 грн. 00 коп. штрафу, нарахованого щодо порушення вказаних умов за кожним договором суборенди).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 2. 7 Договору суборенди майна № 20042-17272 від 07.05.14 передбачено, що представники орендаря та власники мають право здійснювати необмежений контроль за використанням суборендарем майна як шляхом безпосередньої перевірки порядку експлуатації Суборендарем майна і проведенням інвентаризації, так і шляхом направлення суборендарю відповідних запитів з вимогою про надання інформації і документів, підтверджуючих поточний стан майна та порядок його використання. При необхідності, контроль цільового використання Майна можуть здійснювати уповноважені Орендарем або власником посадові особи Торгово-промислової палати України.

Згідно з п. 6.7 договорів суборенди у випадку невиконання суборендарем зобов'язань, передбачених у п. п. 5.1.5, 5.1.1.17, 5.1.18 даного договору, суборендар сплачує орендарю або власнику штраф за кожний окремий випадок у розмірі 2000 грн. 00 коп. Належним підтвердженням таких фактів буде акт, складений за участю орендаря або власника та суборендаря, а у випадку ухилення суборендаря від підписання акту - одностороннім актом орендаря або власника з відповідною відміткою.

Позивачем долучено до позовної заяви копію акту контрольної перевірки, складений 11.03.2016, представниками позивача (комісією), з якого вбачається, що комісією Товариства з обмеженою відповідальністю «Кушнер» 11.03.2016 було перевірено наявність та цільове використання торгово-рекламного та холодильного обладнання.

В акті зазначено, що відповідно до умов договору суборенди майно повинно знаходитись за адресою: м. Київ, вул. Шолом Алейхема, 2.

Водночас, результатами перевірки встановлено, що все майно, яке було передано відповідачу за вказаною адресою відсутнє. Підписувати вказаний акт відповідач відмовився.

Суд зазначає, що підставою для відповідальності відповідача у вигляді штрафу, нарахованого на підставі п. 6.7 договорів суборенди (зміна місцезнаходження орендованого майна (обладнання) без письмового погодження такого переміщення з орендарем та власником) є встановлення факту відсутності (зміни місцезнаходження) конкретного майна, переданого в суборенду за договором суборенди та визначеного у п. 1.2 договору суборенди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено суду належними та допустимими доказами, а відповідачем не спростовано, наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу, нарахованого відповідно до п. 6.7 договору суборенди (за зміну місцезнаходження майна без письмового погодження з орендарем та власником - п. 5.1.18 договорів суборенди), у зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення штрафу у сумі 2 000,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про судовий збір", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кудрі Володимира Миколайовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (02192, м. Київ, вул. Миропільська, б. 4, ідентифікаційний код 32559075, поштова адреса: 07442, Київська обл., Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Броварська, 148) 13 508,26 грн. та 1 600,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили за заявою стягувача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.12.2017.

Суддя Т. В. Макаренко