РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017Справа №910/16257/17

За позовом Публічного акціонерного товариства «БГ Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страттон Оакмонт. Інк»

про стягнення 11191,95 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Коваленко Н.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Страттон Оакмонт. Інк» про стягнення 11191,95 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що всупереч умов укладеного між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Страттон Оакмонт. Інк» (орендар) Договору оренди майна №ДМ01/03/16 від 01.03.2016, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання зі сплати орендної плати за період з липня 2016 року по листопад 2016 року у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість по орендній платі в розмірі 9600 грн., яку просить стягнути позивач.

Крім того, на вказану заборгованість, у зв'язку з простроченням оплати відповідачем орендної плати, позивачем на підставі ст.625 ЦК України та п.5.1 Договору нараховано пеню в розмірі 304,79 грн., інфляційні втрати в сумі 1024,80 грн. та три відсотка річних в розмірі 262,36 грн., які позивач просить стягнути.

В ході розгляду справи позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9600 грн. пеню в розмірі 1338,21 грн., 3% річних в сумі 373,86 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1082,40 грн.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на те, що останнім, при здійсненні розрахунку при поданні позовної заяви було допущено технічну описку у зв'язку із чим позивач із звернувся до суду із указаною заявою.

Судом вищевказана заява позивача прийнята до розгляду, та отже, у відповідності до ст.ст. 22, 55 Господарського процесуального кодексу України, має місце нова ціна позову, з якої підлягає вирішенню спір по даній справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.03.2016 між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Страттон Оакмонт. Інк» (орендар) укладений Договір оренди майна №ДМ01/03/16, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування майно, яке належить орендодавцеві на підставі права власності, а саме: матеріальні цінності згідно Додатку №1, які обліковуються на балансі орендодавця та розташовані за адресою: м. Київ, вул. Олеся Гончара, 35 (7-й поверх), для використання в господарській діяльності (майно).

Відповідно до п.1.2 Договору, строк оренди за цим договором починається з моменту підписання та скріплення печатками сторонами акту прийому-передачі майна і діє до 30.04.2016 включно.

Згідно з п.1.4 Договору, балансова вартість майна, з урахуванням індексації, станом на 01.03.2016 становить 47194,73 грн., з врахуванням індексу інфляції.

За умовами п.2.1 Договору, орендодавець протягом 5 (п'яти) днів з моменту укладення цього договору передає, а орендар приймає у строкове платне користування майно та сертифікати відповідності що оформлюється актами приймання-передачі майна та сертифікатів відповідності, які підписується та скріплюються печатками сторін. З цього моменту починається обчислення строку оренди за договором.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що за користування майном відповідно до п.1.1.1 цього договору орендар сплачує щомісячно орендодавцеві орендну плату у розмірі 1560 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 260 грн. з врахуванням індексу інфляції.

Орендна плата перераховується орендарем самостійно у вигляді 100% попередньої оплати, в безготівковій формі, на поточний рахунок орендодавця за реквізитами згідно з п.9 цього договору (п.3.2 Договору).

Згідно з п.3.2.1 Договору, орендар зобов'язується сплатити орендну плату за весь період користування майном, передбаченого п.3.1 цього договору з 01.03.2016 по 30.04.2016, що складає 3120 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 520 грн. до 15.03.2016.

Відповідно до п.3.3 Договору, нарахування орендної плати починається з дати підписання та скріплення печатками сторін акту прийому-передачі орендованого майна. Датою припинення нарахування орендної плати вважається дата повернення орендованого майна орендодавцю підписання та скріплення печатками сторін акта прийому-передачі орендованого майна.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що у випадку несвоєчасної або не в повному обсязі оплати орендної плати, що визначені договором, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі 1 (один) % від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення, починаючи з дня, наступного за датою платежу до моменту повної сплати грошового зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

Сплата суми заборгованості не звільняє орендаря від обов'язку по сплаті пені. Розірвання/припинення договору не звільняє орендаря від обов'язку по сплаті орендної плати, неустойки, штрафів, пені, погашенню заборгованості та відшкодувань збитків, завданих орендодавцю.

Крім того, орендар сплачує на користь орендодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За умовами п.7.2 Договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання тв. Скріплення печатками сторін.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.7.2 цього договору та закінчується в момент повернення майна орендодавцю (п.7.3 Договору).

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду майно, що підтверджується актом приймання-передачі майна в оренду від 01.03.2016 за Договором оренди майна №ДМ/01/03/16 від 01.03.2016.

Договором про внесення змін та доповнень від 25.04.2016 до Договору оренди майна №ДМ01/03/16 від 01.03.2016, сторони погодили внести зміни, до деяких пунктів договору.

Відповідно до п.1.3 Договору про внесення змін, строк оренди за цим договором починається моменту підписання та скріплення печатками сторонами акту прийому-передачі майна і діє до 30 червня 2016 року включно.

Згідно з п.1.4 Договору про внесення змін, за користування майном відповідно до п.1.1.1 цього договору орендар сплачує щомісячно з 01.05.2016 орендодавцеві орендну плату у розмірі 2400 грн. у т.ч. ПДВ 20%-400 грн.

Пунктом 1.5 Договору про внесення змін визначено, що орендар зобов'язується сплатити орендну плату за період користування майном, передбаченого п.3.1.1 цього договору з 01.05.2016 до 30.06.2016, що складає 4800 грн. до 15.05.2016.

Договором про внесення змін та доповнень від 29.06.2016 до Договору оренди майна №ДМ01/03/16 від 01.03.2016, сторони погодили внести зміни, до деяких пунктів договору.

Відповідно до п.1.1 Договору про внесення змін, строк оренди за цим договором починається моменту підписання та скріплення печатками сторонами акту прийому-передачі майна і діє до 30.09.2016 включно.

Пунктом 1.2 Договору про внесення змін визначено, що орендар зобов'язується сплатити орендну плату за період користування майном, передбаченого п.3.1.1 цього договору з 01.07.2016 до 30.09.2016, що складає 7200 грн. до 15.07.2016.

Договором про внесення змін та доповнень від 26.09.2016 до Договору оренди майна №ДМ01/03/16 від 01.03.2016, сторони погодили внести зміни, до деяких пунктів договору.

Відповідно до п.1.1 Договору про внесення змін, строк оренди за цим договором починається моменту підписання та скріплення печатками сторонами акту прийому-передачі майна і діє до 30.11.2016 включно.

Пунктом 1.2 Договору про внесення змін визначено, що орендар зобов'язується сплатити орендну плату за період користування об'єктом оренди, передбаченого п.3.1.1 цього договору з 01.10.2016 до 31.10.2016, що складає 2400 грн. з врахуванням індексу інфляції до 15.10.2016; за період користування об'єктом оренди з 01.11.2016 по 30.11.2016 орендар сплачує орендодавцеві орендну плату у сумі 2400 грн. з врахуванням індексу інфляції до 31.10.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі позивачем в оренду та користування відповідачем об'єктом оренди за період з серпня 2016 року по листопад 2016 року, за який позивачем нараховано до сплати орендну плату.

Відповідно до ч. 1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст.285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відтак, на підставі положень діючого законодавства та умов договору, на відповідача покладений обов'язок зі сплати орендної плати.

Матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача за договором №ДМ01/03/16 від 01.03.2016 за період з серпня 2016 року по листопад 2016 року в розмірі 9600 грн.

Доказів погашення відповідачем заборгованості сторонами не надано.

Відповідно до положень ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9600 грн. заборгованості зі сплати орендної плати.

Разом з тим, стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 1082,40 грн. та трьох відсотків річних в сумі 373,86 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок на предмет арифметичної правильності та відповідності вимогам закону, судом встановлено, що при здійсненні вказаних нарахувань позивачем допущено арифметичні помилки. Так здійснивши власний перерахунок заявлених до стягнення сум, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у цій частині та стягнення з відповідача 1080,84 грн. інфляційних втрат та 373,86 грн. трьох відсотків річних.

Крім того, стосовно заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 1338,21 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що у випадку несвоєчасної або е в повному обсязі оплати орендної плати, що визначені договором, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі 1 (один) % від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення, починаючи з дня, наступного за датою платежу до моменту повної сплати грошового зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем вказане нарахування проведено у відповідності до умов укладеного між сторонами договору та вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

На підставі положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страттон Оакмонт. Інк» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 9-Б, оф. 7; ідентифікаційний номер 39806444) на користь Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 48; ідентифікаційний код 20717958) 9600 (дев'ять тисяч шістсот) грн. заборгованості, 373 (триста сімдесят три) грн. 86 коп. трьох відсотків річних, 1080 (одна тисяча вісімдесят) грн. 84 коп. інфляційних втрат, 1338 (одна тисяча триста тридцять вісім) грн. 21 коп. пені та витрати по сплаті судового збору в сумі 1599 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 80 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 04.12.2017

Суддя Я.В. Маринченко