ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.12.2017 Справа № 904/10156/17

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторінг Україна",м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терміус",м. Дніпро

про вжиття запобіжних заходів

Суддя Ніколенко М.О.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторінг Україна" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІУС» (адреса: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 82Г, ).

Обґрунтовуючи подану заяву, заявник посилається на те, що 29.11.07 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», який в свою чергу відступив права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № МL-301/697/2007, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 198 000,00 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 29.11.07 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № РСL-301/483/2007. Предметом іпотеки за цим договором є земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна, реєстраційний номер обтяження: 653.

В подальшому, 10.12.10 між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов якого банк відступив, а заявник прийняв право вимоги за кредитним договором № МL-301/697/2007 від 29.11.07. Крім того, 10.12.10 між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшли всі права та обов'язки за договором іпотеки № РСL-301/483/2007 від 29.11.07.

Своїх грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник не виконав, у зв'язку з чим, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.16 по цивільній справі № 201/872/16-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було задоволено позов у сумі 140 240,78 доларів США, що дорівнює 3 210 111,45 грн.

В результаті планового моніторингу правового статусу заставних об'єктів, співробітниками ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 15.11.17, було виявлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек відсутні відомості про іпотеку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1, а також відсутня заборона на її відчуження. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 15.11.2017 року за № 103795325.

Як вбачається з цієї інформаційної довідки, 01.11.17 року було зареєстровано право власності на земельну ділянку, що є предметом іпотеки за Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІУС». Підстава виникнення права власності - Акт приймання-передачі майна до статутного капіталу, серія та номер: б/н, виданий 23.10.2017 року.

А ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як заставодержатель не надавало згоди на відчуження іпотечного майна, що стало причиною звернення його із заявою про вжиття запобіжних заходів.

У відповідності до ст. 43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Згідно приписів ст. 43-3 ГПК України однією з вимог до заяви про вжиття запобіжних заходів є зазначення обставин, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 9 інформаційного листа "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" від 20.04.2007 р. N 01-8/251 у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 ГПК України; імовірності настання обставин, зазначених у ст. 43-1 ГПК України; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, запобіжні заходи за своєю правовою природою - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії.

Відповідно до вимог розділу V1 ГПК України підставами вжиття запобіжних заходів є обставини, які дозволяють заінтересованій особі стверджувати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення.

При цьому, заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову.

Подана заява не відповідає вимогам п. 4 частини першої ст. 43-3 ГПК України. Згідно наведених у заяві доводів, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" має намір подати позов про звернення стягнення на предмет іпотеки за заборгованістю за кредитним договором. За такого роду спорами, об'єкт іпотеки не є доказом в розумінні V розділу ГПК України.

Так, згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В свою чергу, земля - поверхня суші з грунтами, корисними копалинами та іншими природними елементами, що органічно поєднані та функціонують разом з нею, є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Отже, в розумінні ст. 32 ГПК України, земельна ділянка не може свідчити про наявність чи відсутність будь-яких фактичних даних, на яких можуть грунтуватися вимоги і заперечення сторін у спорах про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В цьому випадку, земля - це об'єкт матеріального світу на яке може бути звернено стягнення. Тому, за своїм змістом подана заява зводиться до забезпечення виконання можливого майбутнього рішення суду.

Однак, заходи забезпечення позову та вжиття запобіжних заходів, за своєю суттю є різними процесуальними інструментами. Підстави їх застосування також відрізняються і підмінювати їх не дозволяється.

Саме лише суб'єктивне уявлення заявника про те, що невжиття запобіжних заходів може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких запобіжних заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття запобіжних заходів не може бути підставою для винесення ухвали про накладення запобіжних заходів.

Тобто, відсутній зв'язок між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник має намір подати.

За таких обставин, в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів слід відмовити.

В той же час, заявнику слід роз'яснити, що згідно норм ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, яка подала позов має право вжити, передбачених ст. 67 ГПК України, заходів забезпечення позову в рамках розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 43-4, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторінг Україна" в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Суддя М.О. Ніколенко