УХВАЛА

05.12.2017Справа № 910/21388/17
Суддя Отрош І.М., розглянувши позовну заяву

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельт»

до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» та

Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича

про зобов'язання скасувати реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» та Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про зобов'язання скасувати реєстрацію права власності.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що 30.10.2013 між ним (іпотекодержатель) та Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір № 301013-І/2, відповідно до умов якого іпотекою забезпечується кожна та всі з вимог іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору № 291013-КЛВ від 29.10.2013, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ессенс-Преміум» (позичальник).

Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору № 301013-І/2 від 30.10.2013 предметом іпотеки є багатофункціональна заправочна станція № 3: газова та бензинова, загальною площею 119,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с. Богуслав, вул. Лінейна, буд. 3 (п. 1.3.1 іпотечного договору) та стаціонарна автомобільна газозаправна станція, загальною площею 26,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, буд. 28а.

Позивач вказав на те, що розділ 6 Іпотечного договору № 301013-І/2 від 30.10.2013 містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п. 6.1 Іпотечного договору № 301013-І/2 від 30.10.2013 звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов'язаний письмово повідомити іпотекодавця. Укладенням цього договору іпотекодавець беззастережно засвідчує, що він надає іпотеко держателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя. Іпотекодавець підписанням цього договору засвідчує, що наявність будь-яких інших документів, крім цього договору та письмового повідомлення іпотекодержателя про реєстрацію предмету іпотеки, для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається. Цей договір та письмове повідомлення іпотекодержателя про реєстрацію права власності на предмет іпотеки мають силу правовстановлюючого документу на предмет іпотеки та акту приймання-передачі предмета іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя. Право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя з моменту державної реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказав на те, що обов'язковою умовою реєстрації банком (іпотекодержателем) права власності на предмет іпотеки є підтвердження письмового повідомлення іпотекодавця про прийняте іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки (відповідно до п. 6.1 Іпотечного договору № 301013-І/2 від 30.10.2013).

Однак, іпотекодержателем (банком) не було письмово повідомлено позивача (іпотекодавця) про прийняте рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 301013-І/2 від 30.10.2013.

При цьому, як зазначає позивач, 09.10.2017 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою Віталієм Миколайовичем за Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» було зареєстровано право власності на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 301013-І/2 від 30.10.2013, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Водночас, зважаючи на те, що така реєстрація права власності була здійснена з порушенням п. 6.1 Іпотечного договору № 301013-І/2 від 30.10.2013 (так як іпотекодержатель не повідомляв іпотекодавця про прийняте рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки), звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд зобов'язати Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича скасувати реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на багатофункціональну заправочну станцію № 3: газову та бензинову, загальною площею 119,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с. Богуслав, вул. Лінейна, буд. 3, та на стаціонарну автомобільну газозаправну станцію, загальною площею 26,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, буд. 28а.

Розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельт», суд дійшов висновку щодо необхідності направлення позовної заяви та доданих до неї документів за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області з огляду на наступне.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24.10.2011 № 10 відповідно до статей 13, 15 ГПК підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (стаття 16 ГПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно),яке вона здійснює відповідно до закону з своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Суд зазначає, що зважаючи на заявлені позивачем у позовній заяві предмет та підстави позову, справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельт» до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» та Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про зобов'язання скасувати реєстрацію права власності є спором про право власності на майно (предмет іпотеки за Іпотечним договором № 301013-І/2 від 30.10.2013), так як у зв'язку з порушенням (на думку позивача) відповідачем 1 (банком) положень п. 6.1 Іпотечного договору № 301013-І/2 від 30.10.2013, реєстрація відповідачем 2 (державним реєстратором) права власності на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 301013-І/2 від 30.10.2013 за відповідачем 1 - Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» була здійснена з порушенням норм законодавства, у зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича (як державного реєстратора) скасувати реєстрацію права власності Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 301013-І/2 від 30.10.2013.

Правова позиція щодо цивільно-правової (господарсько-правової) природи спорів щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, та відповідно підвідомчості таких спорів господарському суду (з огляду, в даному випадку, на суб'єктний склад сторін) викладена у постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 у справі №21-41а16.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Суд зазначає, що даний спосіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння, у зв'язку з чим віндикаційний позов за своєю правовою природою є позовом неволодіючого власника до володіючого невласника.

Однак, з огляду на особливий порядок переходу права власності на об'єкт нерухомого майна відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та специфіку об'єкта нерухомого майна, незаконне вибуття останнього з володіння власника, з урахуванням правомочностей власника майна, передбачених ст. 317 Цивільного кодексу України, фактично можливе лише за наслідками державної реєстрації права власності на нерухоме майно, тобто титульного володіння іншою особою нерухомим майном (володіння де-юре, з відповідним документальним підтвердженням).

Так, володіння річчю, як фізичне панування над нею, щодо нерухомого майна є юридичною фікцією та можливе лише шляхом здійснення державної реєстрації прав на таку річ.

Таким чином, проаналізувавши правову природу спірних правовідносин сторін (з огляду на предмет позову та обставини справи), встановивши суть порушеного права, на захист якого подано позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельт» фактично спрямовані на захист права власності позивача на нерухоме майно шляхом пред'явлення позову про повернення такого майна шляхом скасування державним реєстратором (відповідачем 2) реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем 1, а саме на майно: багатофункціональна заправочна станція № 3: газову та бензинову, загальною площею 119,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с. Богуслав, вул. Лінейна, буд. 3, та стаціонарна автомобільна газозаправна станція, загальною площею 26,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, буд. 28а, та які є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 301013-І/2 від 30.10.2013, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вельт» та Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний позов повинен розглядатись господарським судом за місцезнаходженням майна (відповідно до ч. 3 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Як встановлено судом, відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору № 301013-І/2 від 30.10.2013 предметом іпотеки є багатофункціональна заправочна станція № 3: газова та бензинова, загальною площею 119,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с. Богуслав, вул. Лінейна, буд. 3 (п. 1.3.1 іпотечного договору) та стаціонарна автомобільна газозаправна станція, загальною площею 26,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, буд. 28а.

Крім того, вказані адреси предмету іпотеки за Іпотечним договором № 301013-І/2 від 30.10.2013 вказані у долученій позивачем до позовної заяви Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Таким чином, справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельт» до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про зобов'язання скасувати реєстрацію права власності підсудна Господарському суду Дніпропетровської області (відповідно до ч. 3 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень статті 17 Господарського процесуального кодексу України, якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельт» до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про зобов'язання скасувати реєстрацію права власності разом з доданими до неї документами підлягає передачі за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 16, ч. 1 ст. 17, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельт» до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» та Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про зобов'язання скасувати реєстрацію права власності разом з доданими до неї документами направити за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Суддя І.М. Отрош