ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р.Справа № 916/1973/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: Бєляновського В.В., Мишкіної М.А.

(Склад колегії сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями)

при секретарі: Колбасовій О.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - Браверман В.Я.;

від третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6

на рішення господарського суду Одеської області від 11.10.2017р.

по справі №916/1973/17

за позовом ОСОБА_7

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_5; 2. ОСОБА_6

про визнання недійсним пункту статуту,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2017р. ОСОБА_7 (далі - позивач) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА" (далі - відповідач) в якому просив суд:

- визнати недійсним Статут ТОВ „АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА", (зареєстрований 15.03.2017р. Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області (номер запису 2000170), в частині п.9.14: «якщо Збори Учасників розглядатимуть питання, що зазначені в Статтях 9.3а, 9.3б,.9.3г та 9.3н цього Статуту, вони вважатимуться чинними за умови присутності всіх Учасників Товариства (як особисто, так і через Представників), а їх рішення будуть дійсними, якщо вони ухвалені одноголосно".

Позовні вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_7 є учасником ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА" з часткою у статутному капіталі 21,8%. 04.03.2017р. відбулися збори учасників ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА", на яких були присутні учасники, що володіють 87,5 % голосів, та на яких було, зокрема, затверджено нову редакцію Статуту ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА" зі змінами. Позивач вказує, що зміст п.9.14 Статуту, яким визначено, що при вирішені окремих питань діяльності товариства, а саме: п. 9.3а - визначення основних напрямків господарської діяльності Товариства; п. 9.3б - ухвалення річного фінансового плану Товариства, річних бюджетів; п. 9.3г - затвердження будь-яких змін у Статутному Фонді і в розмірах часток учасників товариства у статутному фонді; п. 9.3н - виключення учасників із товариства - не відповідає вимогам ст.ст. 59, 64 Закону України „Про господарські товариства", оскільки передбачає кворум в 100% та одноголосне голосування всіх учасників (100%), з питань, зазначених в п.п. 9.3а, 9.3б,.9.3г, 9.3н, хоча згідно ч.2 ст. 59 ЗУ „Про господарські товариства" з питань, зазначених в п.п. «а», «б», ст. 41 Закону та з питань виключення учасників такі рішення приймаються, якщо за них проголосують учасники, які володіють більш як 50% загальної кількості голосів.

Передбачивши Статутом такий розмір відсотків голосів учасників товариства, необхідний для прийняття рішення загальних зборів із вказаних питань, учасники товариства фактично змінили вимогу закону щодо встановлення кворуму для вирішення цих питань.

З посиланням на приписи ст.ст. 58, 59, 64 ЗУ «Про господарські товариства»; роз'яснення, що містяться в п.п. 13,14 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», позивач просив задовольнити позовні вимоги.

ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА" визнало, що Статут товариства (в новій редакції) в частині п.9.14 не відповідає приписам діючого законодавства.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.08.2017р. порушено провадження у справі №916/1978/17 за даним позовом.

11.10.2017р. до господарського суду надійшло клопотання ОСОБА_3, подане як представником ОСОБА_5, в якому вона просила суд залучити до участі у справі у якості третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, які також є засновниками ТОВ „АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА".

За наслідком розгляду даного клопотання, господарський суд відмовив в його задоволенні, посилаючись на те,що в ньому не наведено достатньо обґрунтованих обставин та не надано належних та допустимих доказів того, що рішення по даній справі може вплинути на права та обов'язки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8. Крім того, ОСОБА_3 не надала документів у підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.10.2017р. (суддя Рога Н.В.) позов - задоволено, визнано недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА" ( Одеська обл., Арцизький район, с.Теплиця, вул..Центральна, 87, ), зареєстрований 15.03.2017р. Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області (номер запису 2000170) в частині п.9.14: „Якщо Збори Учасників розглядатимуть питання , що зазначені в Статтях 9.3а, 9.3б,.9.3г та 9.3н цього Статуту, вони вважатимуться чинними за умови присутності всіх Учасників Товариства (як особисто, так і через Представників), а їх рішення будуть дійсними, якщо вони ухвалені одноголосно".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА" на користь ОСОБА_7 витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн.

Рішенням господарського суду встановлено наступне. Відповідно до нової редакції Статуту, затвердженої рішенням зборів учасників ТОВ „АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА", що відбулися 04.03.2017р. (протокол №2), учасниками товариства є: ОСОБА_6 (11 часток у статутному капіталі) , ОСОБА_7 (21,8 часток у статутному капіталі , ОСОБА_5 (10,9 часток у статутному капіталі), ОСОБА_8 (10,9 часток у статутному капіталі), ОСОБА_9 (35,8 часток у статутному капіталі), ОСОБА_10 (10,9 часток у статутному капіталі), ОСОБА_11 (10,9 часток у статутному капіталі), ОСОБА_12 (10,9 часток у статутному капіталі), ОСОБА_13 (10,9 часток у статутному капіталі).

Відповідно до п.9.14 Статуту, якщо збори учасників розглядатимуть питання , що зазначені в Статтях 9.3а, 9.3б,.9.3г та 9.3н цього Статуту, то вони вважатимуться чинними за умови присутності всіх учасників товариства (як особисто, так і через Представників), а їх рішення будуть дійсними, якщо вони ухвалені одноголосно. Позивач вважає, що вказане положення Статуту суперечить закону - ст.ст. 59,64 ЗУ «Про господарські товариства», порушує права позивача як учасника цього товариства.

Навівши в оскаржуваному рішенні мотиви, зазначені позивачем в обґрунтування позовних вимог, господарський суд зазначив, що вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню: положеннями статуту не може бути змінено порядок прийняття рішення загальними зборами учасників товариства з питань визначення основних напрямків діяльності товариства, затвердження його звітів та внесення змін до статуту товариства, встановлений положеннями ст. 59 Закону України «Про господарські товариства», яка є спеціальною щодо ст.98 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з рішенням господарського суду від 11.10.2017р., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення господарського суду Одеської області від 11.10.2017р. у справі №916/177317 у повному обсязі та постановити нове рішення по справі, в якому в позові ОСОБА_7 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржники зазначають, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відмовивши у клопотання про залучення скаржників до участі в справі в якості третіх осіб, господарський суд порушив ст. 27 ГПК України та тим самим перешкодив у праві учасників на реалізацію свого права у доступі до правосуддя.

Також господарським судом не вірно застосовано норми матеріального права, а саме - ч.2 ст. 98 ЦК України: рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Відповідно до ст.60 ЗУ «Про господарські товариства» установчими документами товариства, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Засновники при ухваленні рішення на зборах учасників товариства від 04.03.2017р. скористалися своїм виключним правом засновників та дійшли згоди про порядок прийняття рішення з пунктів, які вказані у п.9.14 статуту, а саме: вони будуть прийматися лише при повному кворумі - за присутності всіх членів товариства. А за оскаржуваним рішенням господарського суду для вирішення даних питань немає необхідності у прийнятті Статуту у вказаній редакції. Тобто, суд своїм рішенням підмінив волевиявлення засновників, чим порушено права та інтереси скаржників.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 року по справі №916/1973/17 апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийнято до провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_7 просить залишити рішення господарського суду Одеської області від 11.10.2017р. по справі №916/1973/17 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зазначені у Статуті умови прийняття рішення загальними зборами учасників за порядком денним стосовно окремих питань, передбачених п.п. 9.3а, 9.3б,.9.3г, 9.3н Статуту, за умови присутності усіх учасників та при їх одностайній згоді зумовлює колективне голосування та при цьому жоден з учасників по суті не має права на одноосібне власне волевиявлення, власну думку та погляди при участі в голосуванні при управлінні справами товариства та вирішенні питання діяльності товариства, оскільки навіть за наявності кворуму, необхідного для повноважності загальних зборів, будь-який учасник може свідомо не скористатися своїм правом прийняти участь у загальних зборах, хоча за таких умов порядок при голосуванні з таких конкретних питань чітко визначений ст.ст. 59,61 ЗУ «Про господарські товариства».

За змістом п.15 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.208р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» та п.5.7 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», у справах про визнання недійсним статуту, його частини, відповідачем є господарське товариство, а не його учасники, тому залучати до участі у справі всіх учасників товариства немає необхідності. Скаржники в даному випадку не довели, що суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 року у відповідності до ст.27 ГПК України залучено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до участі у справі № 916/1973/17 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

07.12.2017р. до суду від представника скаржників ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення провадження по справі №916/1973/17 до вирішення пов'язаної з нею справи №916/2081/17 про визнання недійсними рішень загальних зборів засновників ТОВ „АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА", прийнятих 21.01.2017р. оформлених протоколом №1 та про визнання недійними рішень загальних зборів засновників ТОВ „АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА" прийнятих 04.03.2017р., оформлених протоколом №2. Обґрунтовуючи надане клопотання, представник скаржників зазначає, що дані справи є взаємопов'язаними, оскільки визнання недійсними рішень загальних зборів засновників ТОВ „АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА" прийнятих 04.03.2017р., оформлених протоколом №2 тягне за собою відміну всіх рішень, які були на них прийняті, в тому числі редакцію статуту товариства, а саме редакцію, затверджену 04.03.2017р.

Розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів відхиляє його з підстав необґрунтованості та недоведеності неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею справи №916/1973/17.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом і це підтверджено під час апеляційного розгляду справи, відповідно до п.2.5,4.5 Статуту ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА» (затвердженого зборами учасників 04.03.2017р.,протоколом №2) та зареєстрованого в новій редакції Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області 29.04.2017р., реєстраційний номер запису 04057066Ю0020363, учасниками товариства є:

- ОСОБА_6 (11 часток у статутному капіталі);

- ОСОБА_7 (21,8 часток у статутному капіталі);

- ОСОБА_5 (10,9 часток у статутному капіталі);

- ОСОБА_8 (10,9 часток у статутному капіталі);

- ОСОБА_9 (35,8 часток у статутному капіталі);

- ОСОБА_10 (10,9 часток у статутному капіталі);

- ОСОБА_11 (10,9 часток у статутному капіталі);

- ОСОБА_12 (10,9 часток у статутному капіталі);

- ОСОБА_13 (10,9 часток у статутному капіталі).

Відповідно до п.8.1 Статуту ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА» учасники товариства мають право:

- отримувати дивіденди із прибутку товариства та частину майна за його ліквідації;

- брати участь в управлінні справами товариства;

- мати доступ до бухгалтерської, фінансової, комерційної та іншої інформації стосовно діяльності товариства згідно з порядком, що визначено в цьому Статуті;

- знайомитися з усіма документами, що пов'язані із порядком денним загальних зборів;

- брати участь у загальних зборах з правом вирішального голосу.

Згідно із п.9.1 Статуту органами управління ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА» є: вищий орган управління - збори учасників; виконавчий орган (п.9.17) - директор. Органом, здійснюючим контроль - ревізійна комісія (п.10).

Вищим органом управління товариства є збори учасників. Кожен учасник має право на участь у зборах учасників особисто або через свого представника. Кожен учасник товариства має кількість голосів, що є пропорційною розміру його частки в Статутному фонді (п.9.12). Збори учасників вважаються дійсними, якщо на них присутні учасники товариства (як особисто, так і через представників), які володіють у сукупності понад 70% (п.9.12). Рішення зборів учасників вважатимуться дійсними лише в тому разі, якщо вони ухвалені більшістю голосів всіх присутніх (п.9.13).

Відповідно до п.9.3 Статуту до виключної компетенції зборів учасників належать наступні повноваження:

а) визначення основних напрямків господарської діяльності товариства;

б) ухвалення річного фінансового плану товариства, річних бюджетів;

в) затвердження та ухвалення будь-яких змін до цього Статуту;

г) затвердження будь-яких змін у Статутному фонді і в розмірах часток учасників товариства у Статутному фонді;

д) визначення порядку створення, поповнення та використання фондів товариства, що зазначені у цьому Статуті;

е) ухвалення річних фінансових звітів та аудиторських звітів;

є) визначення процедури покриття збитків товариства;

ж) призначення та звільнення директора до закінчення терміну дії його договірного строку та визначення обсягу заробітної плати, премії та інших винагород, що мають надаватися директору;

з) призначення ревізійної комісії та ухвалення її висновків;

й) прийняття рішення про ліквідацію товариства; визначення процедури ліквідації товариства та усіх питань, що виникають в наслідок такої ліквідації;

і) призначення ліквідаційної комісії, ухвалення її звітів та ухвалення остаточного ліквідаційного балансу товариства;

й) створення, придбання, передача або ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв товариства у межах України та за кордоном, включаючи зміну їхнього капіталу та організаційної структури;

к) ухвалення або зміна будь-яких процедурних правил, що регулюють діяльність директора та його відповідальність;

л) з призначення таких осіб, які мають повноваження зобов'язувати товариство та підписувати будь-які фінансові документи й укладати угоди від імені товариства;

м) прийняття до товариства нових учасників;

н) виключення учасників товариства;

о) визначення інших питань, що періодично можуть погоджуватися між учасниками товариства як такі, що потребують ухвалення зборами учасників, або які відносяться до компетенції зборів учасників за чинним законодавством.

Пунктом 9.14 Статуту визначено, що якщо збори учасників розглядатимуть питання, що зазначені в п.п. 9.3а,9.3б,9.3г та 9.3н цього Статуту, вони вважатимуться чинними за умови присутності всіх учасників товариства (як особисто, так і через представників), а їх рішення будуть дійсними, якщо вони ухвалені одноголосно.

Учасник товариства ОСОБА_14 вважає, що положення п.9.14 Статуту суперечать Закону, який на момент прийняття та реєстрації нової редакції Статуту, регулював правила створення діяльності господарських товариств, а також права і обов'язки їх учасників та засновників, а саме - Закон України «Про внесення змін до ст.60 ЗУ «Про господарські товариства»(щодо зменшення кворуму загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю» від 24.11.2015р. №816-VIII, порушують права позивача як учасника цього товариства та суперечать самому Статуту, з чим правильно погодився суд першої інстанції.

Відповідно до преамбули Закону України «Про господарські товариства» цей Закон визначає поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов'язки їх учасників та засновників.

Згідно із ст.ст. 1, 3 ЗУ «Про господарські товариства» господарськими товариствами за цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Товариства є юридичними особами. Засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про господарські товариства» (в редакції від 24.112015р.) акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі статуту, повне і командитне товариство - засновницького договору. Установчі документи товариства у випадках, передбачених чинним законодавством, погоджуються з Антимонопольним комітетом України. Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства. Установчі документи повинні також містити відомості, передбачені статтями 37, 51, 65, 67 і 76 цього Закону. Відсутність зазначених відомостей в установчих документах є підставою для відмови у державній реєстрації товариства. До установчих документів можуть бути включені інші умови, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до ч.ч.5-9 ст.41 ЗУ «Про господарські товариства» (в редакції від 24.11.2015р.) до компетенції загальних зборів належить: а) визначення основних напрямів діяльності акціонерного товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання; б) внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу; в) обрання і відкликання членів наглядової ради; г) утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства; д) затвердження річних результатів діяльності акціонерного товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів), визначення порядку покриття збитків; е) створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень; є) винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління товариства; ж) затвердження правил процедури та інших внутрішніх документів товариства, визначення організаційної структури товариства; з) вирішення питання про придбання акціонерним товариством акцій, що випускаються ним; и) визначення умов оплати праці посадових осіб акціонерного товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв; і) затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства; ї) прийняття рішення про припинення діяльності товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу; й) прийняття рішення про обрання уповноваженої особи акціонерів для представлення інтересів акціонерів у випадках, передбачених законом. Повноваження, передбачені пунктами б", "в", "г", "д", "е", "ї", "й", належать до виключної компетенції загальних зборів акціонерів і не можуть бути передані іншим органам товариства. Статутом товариства до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені й інші питання. Загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери, що мають відповідно до статуту товариства більш як 60 відсотків голосів. Протокол загальних зборів акціонерів підписується головою і секретарем зборів і не пізніш як через три робочих дні після закінчення зборів передається виконавчому органу акціонерного товариства.

Згідно із ст.59 Закону до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить: а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; в) виключення учасника з товариства; г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів. З питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів. Наведені положення ст.59 Закону діяли в такій редакції на дату затвердження нової редакції Статуту ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА», тобто, 04.03.2017р.

Таким чином, положення Статуту товариства, що встановлюють правило для прийняття загальними зборами рішення - одностайне голосування усіх учасників з окремих питань, 100% участь всіх учасників у зборах, не відповідає вимогам ч.2,3 ст.59 Закону, оскільки передбачає інший порядок прийняття рішень загальними зборами, ніж встановлений законом, поширюють вимоги одностайного голосування учасників (100%) з питань визначення особливих напрямків діяльності товариства, внесення змін до Статуту, виключення учасників з товариства, для яких Законом передбачена проста більшість голосів учасників.

Учасники ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (скаржники) аргументують свою позицію тим, що п.2 ст. 60 Закону від 24.11.2015р. №816-VIII, не заборонено встановлювати інший порядок прийняття рішень загальними зборами, що на їх думку свідчить про можливість встановлення в Статуті вимоги 100% участі в загальних зборах і одностайного голосування із визначених питань.

Така позиція суперечить положенням ч.2 ст. 4 Закону, яка вимагає обов'язкового визначення в Статуті переліку питань, по яких необхідно кваліфікована більшість голосів. Тобто, Закон імперативно визначає, що в Статуті має бути визначений порядок прийняття рішень органами товариства з відокремлених питань, для яких необхідна кваліфікована більшість голосів, а спірне положення Статуту замість кваліфікованої більшості встановлює вимогу одностайного голосування з питань, зазначених в п. 9.3а, 9.3б, 9.3г та 9.3н.

За таких обставин, господарський суд дійшов правильного висновку про те, що положення п.9.14 в частині, яка є предметом позовних вимог ОСОБА_7, суперечить приписам ст.59,60 ЗУ в редакції від 24.11.2015р. та на фактичних підставах визнав це положення недійсним.

13.12.2015р. набув чинності новий ЗУ від 24.11.2015р. №816-VIII «Про внесення змін до ст.60 Закону України «Про господарські товариства» щодо зменшення кворуму загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

З 13.12.2015р. загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів (ст. 59 ЗУ «Про господарські товариства»). До цього показник повноважності загальних зборів складав більш як 60 % голосів.

Кворум - встановлена законом, статутом організації або регламентом найменша кількість учасників зборів (засідання) , необхідна для визнання даних зборів правосильним ухвалювати рішення з питань порядку денного.

Для прийняття різних за характером рішень одними й тими самими зборами або зібранням можуть визначатись різні кворуми. Для ухвалення процедур, рішень може бути встановлено кворум нижчий ніж для рішень за замістом повноважень відповідних зборів.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЗУ «Про господарські товариства» ( в редакції на дату проведення загальних зборів) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників) що володіють у сукупності тільки як 50% голосів.

Предметом розгляду у цій справі є вимога позивача про визнання недійсним положень, зазначених в п.9.14 Статуту, який на думку позивача встановлює інші правила щодо визначення кворуму, ніж ті, що встановлено ст. 59,60 ЗУ «Про господарські товариства» ( в чинній редакції).

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до ст.60 ЗУ «Про господарські товариства» щодо зменшення кворуму загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю» а саме п.2 його прикінцевих положень, встановлює, що статути товариств з обмеженою відповідальністю до приведення їх у відповідність із цим законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

На думку колегії суддів, виходячи із загальної спрямованості Закону №816-VIII на зменшення можливості впливу учасника із часткою 40% на правомочність загальних зборів учасників товариства, ухвалені зміни до ст. 60 Закону (ч.2) запроваджують нову межу (50% + 1 голос), при досягненні якої загальні збори при будь-якому розмірі часток між учасниками та їх присутності на зборах в будь-якому складі вважаються правомочними (повноважними).

В ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА» частки в статутному капіталі розподілені таким чином, що встановлення у Статуті кворуму 100% вимагає фактичної присутності на загальних зборах всіх учасників зі 100% голосів, адже будь-яка інша «конфігурація» явки учасників (одного або двох) не забезпечує кворуму і не дає можливості прийняти рішення з цих питань.

Нова редакція Статуту ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА» затверджена після набрання чинності ст. 60 Закону, але передбачена Законом (ч.2 ст.60) можливість встановлення іншого кворуму, помилково визначена в редакції п.9.14, оскільки таке визначення (100% кворум) нівелює саме визначення терміну кворуму як встановлена законом, статутом найменша кількість учасників, необхідна для визначення зборів правомочними ухвалювати рішення з питань порядку денного.

Це дозволяє зробити висновки, що п.9.14 Статуту товариства не відповідає чинній редакції п.1 ст.60 Закону, норми якої повинна застосування з урахуванням положень ч.2 ст. 60 Закону.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо недійсності п.9.14 Статуту ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА» у зв'язку з його невідповідністю вимогам ст. 60 Закону з урахуванням вказаних мотивів.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.5.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» у судовому рішенні про визнання недійсними окремих положень установчих документів має бути зазначено, яким саме приписам закону суперечать ці положення та які права позивача ними порушуються або оспорюються.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 167 К України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст.116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Відповідно до п.8.1 Статуту ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА» учасники Товариства мають право: брати участь в керуванні справами Товариства в порядку, визначеному в Статуті; брати участь в розподілі прибутку і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з Товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі Товариства у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність Товариства. На вимогу учасника Товариство зобов'язано надати йому для ознайомлення річні баланси; звіти про його діяльність, протоколи зборів. Учасники Товариства можуть також мати інші права, встановлені Статутом Товариства та законом.

Згідно ст.10 ЗУ «Про господарські товариства» (в чинній редакції) учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Дія положення Статуту, що рішення з низки питань, перелічених у пункті 9.4 Статуту, вважаються прийнятими, якщо за нього одностайно проголосують всі учасники Товариства, фактично створює такі умови для проведення загальних зборів, за якими на зборах мають бути присутні усі учасники Товариства, які у сукупності володіють 100% голосів та вони повинні голосувати за прийняті рішення одностайно. У разі ж відсутності будь-кого з учасників Товариства на зборах, рішення не може бути прийняте через відсутність кворуму взагалі.

Така сукупність оспорюваних положень Статуту безумовно призводить до порушення правомочності ОСОБА_7 на участь в управлінні Товариством, що є невід'ємною складовою її корпоративних прав, реалізація яких за їх існування та продовження дії ставиться в залежність від бажання та намірів будь-якого іншого учасника відповідача.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.5.7 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» відповідачем у справі про визнання недійсним статуту, його частини або змін до нього є господарське товариство, а не його учасники. Тому залучення господарським судом до участі у справі про визнання недійсним статуту господарського товариства учасників цього товариства не є обов'язковим.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.5.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» якщо до прийняття судом рішення про визнання установчих документів недійсними їх було приведено у відповідність до закону, суд не має підстав для прийняття рішення про визнання установчих документів недійсними.

Але в даній справі йдеться про інше, ніж вказане, оскільки оспорюються не установчі документи (Статут) ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА» в цілому, а його окремі положення. Крім того, невідповідність п.9.14 Статуту Товариства вимогам ст.ст.59,60 ЗУ «Про господарські товариства», не може бути усунена інакше, ніж за рішенням загальних зборів учасників після визнання їх недійсними судом. Нова редакція Статуту ТОВ ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА» затверджена після набрання чинності ст. 60 Закону в новій редакції, але п.9.114 Статуту не відповідає чинній редакції ч.1 ст.60 Закону, норма якої повинна застосовуватися в даному спорі з урахуванням положень ч.2 ст. 60 Закону.

Дія положення Статуту, що рішення з окремих питань, перелічених у п. 9.3а, 9.3б, 9.3г та 9.3н Статуту вважаються прийнятими, якщо за них одностайно проголосують всі учасники товариства, фактично створює такі умови для проведення загальних зборів учасників, за якими на зборах мають бути присутні всі учасники ( 9 голосів), які у сукупності володіють 100% голосами та вони повинні голосувати за прийнятті рішення одностайно.

У разі ж відсутності будь-кого з учасників товариства на зборах, рішення із вказаних вище основних питань діяльності товариства, не може бути прийняте через відсутність кворуму.

Така сукупність оспорюваних положень Статуту безумовно призводить до порушення правомочності ОСОБА_14 на участь в управлінні товариством, що є невід'ємною складовою його корпоративних прав, реалізація яких за їх існування та продовження дії ставиться у залежність від бажання та намірів будь-якого іншого учасника відповідача.

Стосовно того, що скаржники не були залучені до участі в розгляді даної справи в якості третіх осіб.

Відповідно до роз'яснення, що міститься в п.5.7 Постанови пленуму ВГСУ від 25.02.2016р. №4 . "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" відповідачем у справі про визнання недійсним статуту, його частини або змін до нього є господарське товариство, а не його учасники. Тому залучення господарським судом до участі у справі про визнання недійсним статуту господарського товариства учасників цього товариства не є обов'язковим.

Як вбачається з матеріалів справи і пояснень представника ТОВ «АГРОФІРМА „ДНІСТРОВСЬКА», товариство визнало повністю позовні вимоги одного з учасників ОСОБА_7, оскільки оспорюваний пункт Статуту дійсно унеможливлює розгляд і прийняття рішень з основних питань діяльності товариства за сукупності кворуму 100% і одностайного голосування за них.

Оскарження рішення господарського суду, який погодився з доводами позивача та товариства тільки двома його учасниками, яких суд апеляційної інстанції визнав як третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача , не спростовує обґрунтованості висновку місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спроможні слугувати підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області від 11.10.2017р. відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, підстави для його зміни чи скасування відсутні, тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 11.10.2017р. у справі №916/1973/17 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя М.А. Мишкіна