КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Справа№ 910/20780/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Тищенко А.І.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 04.12.2017

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 (повне рішення складено 20.10.2017)

у справі №910/20780/16 (суддя О. В. Мандриченко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП";

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

про стягнення заборгованості 1 702 942,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/20780/16 у позові відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/20780/16 та прийняти нове рішення суду, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В своїх доводах апелянт посилається на те, що рішення місцевого господарського суду прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Тищенко А.І., Гаврилюк О.М. прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №910/20780/16 за участю уповноважених представників сторін.

Представник позивача приймав участь у судовому засіданні, в якому надавав свої пояснення, підтримував доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/20780/16 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача приймав участь у судовому засіданні, в якому надавав свої пояснення, заперечував проти доводів, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11.11.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" (далі - страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" (далі - агент) було укладено договір про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14 (далі - договір № 1).

Відповідно до п. 1.1 договору страховик доручає, а агент приймає на себе зобов'язання по наданню послуг з організації сервісного та медичного обслуговування при настанні страхових випадків на території України та за кордоном за договорами, укладеними між страхувальниками та відповідачем ПАТ "СК "ВУСО" відповідно до законодавства України та Закону України "Про страхування", в яких визначено перелік послуг та умов, що отримує застрахована особа в межах та в термін дії договору згідно відповідних Правил (надалі - Правила). Послуги агента включають формування, обслуговування та зберігання протягом одного року реєстру звернень застрахованих осіб, ведення документації, організацію та контроль обміну інформацією, надання послуг цілодобової, диспетчерської служби згідно умов договору та програми страхування.

В подальшому, до вищевказаного договору сторонами вносились зміни додатковою угодою № 1 від 11.03.2015, додатковою угодою № 2 від 01.10.2015 та додатковою угодою № 3 від 01.10.2015.

Отже, за умовами договору застрахованою особою слід вважати особу, дані про яку передані ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" позивачу належним чином, на підставі укладених відповідачем договорів страхування (полісів), асистанське обслуговування яких здійснюється ТОВ "Савітар Групп" в порядку, встановленому даними правочинами.

Як передбачено п. 4.4 укладеного договору, при зверненні застрахованої особи, агент забезпечує організацію надання застрахованій особі необхідних послуг згідно з умовами полісу, зокрема, за умови, якщо певна інформація щодо умов конкретного полісу додатково надана агенту з боку страховика.

Згідно з п. 5.1.1 договору страховик зобов'язаний надавати для забезпечення цілодобового обслуговування застрахованих осіб інформацію, яка містить ПІБ застрахованої особи, номер поліса, період страхування, дані про франшизу (у разі наявності такої), покриття по стоматології (так чи ні, якщо так, в якому об'ємі), тип програми (якщо є різні варіанти). Крім цього, страховик зобов'язаний надавати додаткову інформацію про застрахованих осіб, що необхідна агенту для виконання його обов'язків за договорам по запитам, які надходять від агента.

Відповідно до п. 5.1.2 договору страховик зобов'язався проводити оплату сервісної винагороди агента у відповідності до умов цього договору.

За умовами п. 6.1 та п. 6.2 договору, в редакції додаткової угоди № 1, агент щодекадно надає страховику звіт запланованих збитків по випадкам, що мають ознаки страхових.

На підставі вказаного звіту формується рахунок на відшкодування витрат, що пов'язані з оплатою послуг підрядників або кореспондентів; рахунок на оплату сервісної винагороди агента; акт прийому-передачі послуг.

Згідно з п. 6.3 договору, в редакції додаткової угоди № 1, сума до перерахування становила 85 процентів від зазначених у звіті запланованих збитків та 100 процентів агентської винагороди, передбаченої угодою.

Відповідно до п. 6.5 та п. 6.6 договору, в редакції додаткової угоди № 1, агент щомісячно до 15 числа місяця, що слідує за звітним, зобов'язувався надавати страховику звіт звірених збитків по випадкам, що мають ознаки страхових (додаток 2). До звіту мали додаватись всі копії рахунків третіх осіб, підрядників або кореспондентів, які надавали послуги застрахованим особам страховика.

На підставі вказаного звіту формувались: корегуючий рахунок на відшкодування витрат, що пов'язані з оплатою послуг підрядників або кореспондентів; корегуючий рахунок на оплату сервісної винагороди; акт прийому-передачі послуг.

Пунктом 6.7 договору, в редакції додаткової угоди № 1, передбачено, що страховик проводить перевірку наданих агентом документів впродовж п'яти робочих днів. У випадку, якщо впродовж 5 (п'яти) робочих днів агент не отримав від страховика будь-яких зауважень або коментарів відносно наданих документів, акти виконаних робіт вважаються такими, що акцептуються.

Відповідно до п. 6.8 договору, в редакції додаткової угоди № 1, оплата рахунків агента, які виставлялись відповідно до пунктів 6.2 та 6.6 цього договору, проводиться страховиком впродовж 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання рахунків.

Згідно з п. 6.1 договору, в редакції додаткової угоди № 3, за виконання агентом своїх обов'язків, згідно з цим правочином, страховик зобов'язався виплачувати агенту винагороду за кожний врегульований агентом страховий випадок (СВ), у розмірах, вказаних у додатку 1 до договору.

Як передбачено п. 6.2 договору, в редакції додаткової угоди № 3, у випадку декількох звернень однієї і тієї ж застрахованої особи за одним страховим випадком, винагорода агента сплачується однократно (як за одне звернення).

Пунктом 6.3 договору, в редакції додаткової угоди № 3, встановлено, що для цілей визначення і перерахування винагороди агента звітним періодом за цим правочином є календарний місяць.

У відповідності до п. 6.3.1 договору, в редакції додаткової угоди № 3, до п'ятого числа місяця, наступного за звітним місяцем, агент складає акт виконаних робіт за формою, вказаною у додатку 2 до договору, і направляє його страховику електронною поштою (для погодження і підписання), разом із рахунком на оплату винагороди агента. Сума винагороди агента визначається на підставі додатку 1 до цього договору, у гривнях за офіційним курсом НБУ на дату направлення страховику вказаного рахунку.

Протягом п'яти робочих днів з дати отримання документів, вказаних у п. 6.3.1 договору, страховик зобов'язується підписати акт виконаних робіт і направити його агенту засобами звичайної і електронної пошти, а також протягом того ж строку, сплатити суму винагороди товариству, шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок агента, або за допомогою засобів електронного зв'язку, надати мотивовані заперечення щодо змісту цього акту (п. 6.3.2 договору № 1, в редакції додаткової угоди № 3)

Згідно з п. 6.4 договору, в редакції додаткової угоди № 3, сплата страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені агентом кореспондентам і підрядникам, тобто медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків, здійснюється наступним чином: для цілей визначення попередніх розмірів цих сум і їх сплати страховиком, звітним періодом за цим договором є декади: з 01 по 10 число, з 11 по 20 число і з 21 по останнє число кожного календарного місяця дії правочину.

Пунктом 6.5.1 договору, в редакції додаткової угоди № 3, передбачено, що протягом трьох робочих днів з дати закінчення чергової декади агент складає і направляє страховику акт заявлених збитків за формою, вказаною у додатку 3 до правочину. У такому акті зазначаються страхові випадки, що стались із конкретними застрахованими особами протягом звітної декади, а також вказуються орієнтовні суми вартості послуг, наданих цим особам, та які підлягають відшкодуванню страховиком.

Відповідно до п. 6.5.2 договору, в редакції додаткової угоди № 3, протягом п'яти робочих днів з дати отримання страховиком акта заявлених збитків, страховик погоджує та підписує цей документ, а також, на свій розсуд, протягом того ж строку, перераховує агенту попередню оплату вартості послуг, вказаної у цьому акті, у розмірі до 100 % загальної суми, зазначеної в акті.

Згідно з п. 6.5.3 договору, в редакції додаткової угоди № 3, при отриманні суми попередньої оплати агент зобов'язаний протягом семи робочих днів, не враховуючи день надходження коштів, направити всю отриману суму на придбання іноземної валюти з її подальшим резервуванням для цілей оплати послуг, наданих підрядниками і кореспондентам застрахованим особам, з урахуванням діючого законодавства України та нормативних документів НБУ й інших державних органів, на момент здійснення таких операцій.

По мірі отримання агентом від підрядників і кореспондентів повних пакетів документів, пов'язаних з остаточними розрахунками за конкретними страховими випадками (далі - повні пакети), агент вносить відповідні відомості в акти врегульованих збитків (виконаних робіт), які складаються за формою, вказаною у додатку № 4 до договору, і направляються страховику у строки, визначені в пункті 6.5.1 даного договору, разом з актами заявлених збитків (п. 6.6.1 договору № 1, в редакції додаткової угоди № 3).

Як передбачено п. 6.6.2 договору, в редакції додаткової угоди № 3, до актів врегульованих збитків (виконаних робіт), у складі повних пакетів, агент додає рахунки на сплату вартості фактично наданих послуг, за вирахуванням сум, визначених у розрізі конкретних застрахованих осіб в акті заявлених збитків і фактично сплачених страховиком згідно з п. 6.5 договору.

Згідно з п. 6.6.3 договору, в редакції додаткової угоди № 3, акт врегульованих збитків (виконаних робіт) погоджується і підписується страховиком протягом п'яти робочих днів з дати отримання цього акту від агента.

Відповідно до п. 6.7 договору, в редакції додаткової угоди № 3, обов'язки страховика щодо сплати грошових сум, згідно з цим договром, вважаються виконаними з моменту зарахування відповідних грошових коштів на рахунок агента.

До рахунків агента, що виставляються страховику згідно з актами заявлених збитків та актами врегульованих збитків (виконаних робіт), на обґрунтовану вимогу агента, можуть включатись (за умови документального підтвердження) суми витрат на пересилання рахунків від підрядника (кореспондента) агенту (п. 6.8 договору № 1 в редакції додаткової угоди № 3).

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що позивачем, на його думку, на виконання умов укладеного договору були направлені страховику відповідні пакети документів щодо страхових випадків, зокрема, акти заявлених збитків, акти врегульованих збитків, акти виконаних робіт, оригінали рахунків на оплату та первинну документацію щодо подій, однак відповідач припинив оплату рахунків, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за надані послуги у сумі 1702942,17 грн.

При прийняті оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП" задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/20780/16 та прийняти нове рішення суду, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, зі змісту укладених між сторонами договору вбачається, що здійснення оплати витрат ТОВ "Савітар Груп" на відшкодування послуг третіх осіб та оплати сервісної винагороди агента, здійснюється за умови: складення агентом певного переліку документів; направлення вищевказаних документів страховику на узгодження, а також направлення страховику копій рахунків третіх осіб, підрядників або кореспондентів, які надавали послуги застрахованим особам страховика в установлені договором строки; узгодження страховиком актів виконаних робіт (актів врегульованих збитків); отримання страховиком від агента рахунків на відшкодування витрат третіх осіб та на оплату сервісної винагороди агента.

Таким чином, оплата послуг ТОВ "Савітар Груп" чи відшкодування витрат на послуги залучених ним третіх осіб за договором може бути здійснена за наслідками узгодження ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" повного пакета отриманих від агента документів по кожному страховому випадку (звіту звірених збитків по випадкам, що мають ознаки страхових, корегуючого рахунок на відшкодування витрат/сервісної винагороди, актів виконаних робіт; повних пакетів документів та актів врегульованих збитків/виконаних робіт).

Як вже зазначалось вище, позивач стверджує, що 13.05.2016 ТОВ "САВІТАР ГРУП" було направлено на адресу відповідача наступні документи: акти заявлених збитків, акти врегульованих збитків, акти виконаних робіт, оригінали рахунків на оплату та первинну документацію щодо подій.

Проте, 17.06.2016 зазначений лист було повернено за зворотньою адресою за закінченням встановленого терміну зберігання, оскільки лист не було вручено під час доставки.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено представником позивача у суді апеляційної інстанції, що ТОВ Савітар Груп», повторно, 21.10.2016 на адресу ПрАТ "СК "ВУСО" були направлені листи з актами заявлених збитків, актами врегульованих збитків, актами виконаних робіт, оригіналами рахунків на оплату та первинну документацію.

В свою чергу, 25.10.2016 ПрАТ "СК "ВУСО" отримав листи ТОВ "Савітар Груп" №476 від 21.10.2016, № 478 від 21.10.2016 та № 477 від 21.10.2016, до яких разом з актом врегульованих (заявлених) збитків № 6/7 від 12.05.2016 надано рахунки № 870 від 12.05.2016 на суму 259 139, 17 грн. (медичні витрати) та № 871 від 12.05.2016 на суму 46 963, 90 грн. (сервісна винагорода); разом з актом врегульованих (заявлених) збитків № 8/4 від 12.05.2016 надано рахунки № 876 від 12.05.2016 на суму 514 061, 74 грн. (медичні витрати) та № 877 від 12.05.2016 на суму 55 994, 18 грн. (сервісна винагорода); разом з актом врегульованих (заявлених) збитків № 7в від 12.05.2016 надано рахунки № 874 від 12.05.2016 (медичні витрати) та № 899 від 12.05.2016 на суму 186 074, 18 грн. (сервісна винагорода).

Листом № 6645 від 31.10.2016 ПрАТ "СК "ВУСО" відмовило у погоджені та підписанні виставлених рахунків позивача у зв'язку із їх необґрунтованістю (зокрема, до актів врегульованих (звірених) збитків були додані записи щодо осіб, які на асистанське обслуговування в ТОВ "Савітар Груп" не передавались, або стосовно яких вже здійснено виплати страхового відшкодування тощо), що підтверджується фіскальним чеком від 01.11.2016 з описом поштового відправлення. Відповідач просив внести до звітів і рахунків відповідні зміни й коригування.

Крім того, 01.11.2016 ПрАТ "СК "ВУСО" отримано лист ТОВ "Савітар Груп" № 475 від 21.10.2016, до якого разом із актом врегульованих (звірених) збитків № 5/7в від 12.05.2016 надано рахунок № 867 від 12.05.2016 на суму 68016,18 грн.

Листом № 7013 від 08.11.2016 ПрАТ "СК "ВУСО" також відмовило в узгодженні та підписанні даного рахунку у зв'язку із його необґрунтованістю з тих же підстав, просило внести до звітів і рахунків відповідні зміни й коригування, що підтверджується фіскальним чеком від 08.11.2016 з описом поштового відправлення.

Як вбачається з матеріалів у даній справі була призначена та проведена судово-економічна експертиза. За результатами проведеної судово-економічної експертизи, судовим експертом було складено висновок № 3810/17-45 від 17.08.2017, яким встановлено, що заборгованість Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" за договором про надання асистанських послуг від 11.11.2014 № SGU-VUSO-06/11/14 з компенсації медичних витрат та сервісної винагороди документально не підтверджується.

Судом першої інстанції встановлено, що акти врегульованих збитків за договором асистанських послуг від 12.05.2016 на загальну суму 1702942,17 грн. підписані лише зі сторони ТОВ "Савітар Груп", підписи зі сторони ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" - відсутні.

Крім того, як видно з матеріалів справи, акти врегульованих збитків не узгоджені ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" і потребують виправлень та коригувань, оскільки до вказаних актів звірених збитків включена інформація про застрахованих осіб, які не передавались ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" на асистанське обслуговування ТОВ "Савітар Груп", а також до актів включена інформація по страхових випадках, за якими виплата страхового відшкодування вже була здійсненна ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" на користь застрахованих осіб (матеріали справи містять документи, що підтверджують такі оплати).

Також, на підтвердження витрат товариства по актах врегульованих збитків, в матеріалах справи містяться документи, а саме: копії паспортів, пам'яток застрахованих осіб, медичних документів; рахунки (інвойси) медичної установи на оплату медичних послуг застрахованим особам, виставлені на адресу "Savitar Group Ltd" (Росія); договір, укладений між ТОВ "Савітар Груп" та "Savitar Group Ltd", та акти здачі-приймання послуг до зазначеного договору; гарантійні листи "Savitar Group Ltd" (Росія), які містять відомості щодо витрат "Savitar Group Ltd" (Росія) при здійсненні асистанських послуг. При цьому, судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, при вибірковому співставленні даних щодо вартості медичних послуг згідно з наявних медичних документів, рахунків/гарантійних листів та даних, зазначених в актах здачі-приймання послуг між "Savitar Group Ltd" та ТОВ "Савітар Груп", виявлено невідповідності.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що документи по взаємовідносинах "Savitar Group Ltd" та ТОВ "Савітар Груп" не є підставою для визначення суми заборгованості ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" перед ТОВ "Савітар Груп", оскільки "Savitar Group Ltd" не є учасником договору про асистанські послуги.

Крім того, судом першої інстанції при вибірковому співставленні даних актів врегульованих збитків/актів наданих послуг, підписаних в односторонньому порядку, та наявних звітів звірених збитків/актів наданих послуг, дані яких наведено в додатку №1 до висновку, встановлено, що підписані з обох сторін звіти звірених збитків/акти наданих послуг (від 31.03.2016 №3в6/7в за червень 2015 року, від 30.11.2015 №8/2/1з за серпень 2015 року) містять дані щодо застрахованих осіб, наявних в спірних актах врегульованих збитків.

На підставі викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що акти врегульованих збитків від 12.05.2016 на загальну суму 1702942,17 грн. не можуть вважатися первинними документами, що підтверджують узгоджені між ТОВ "Савітар Груп" та ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" суми відшкодування медичних витрат та суми сервісної винагороди, оскільки не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року N 996-XIV та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 № 88 (відсутні обов'язкові реквізити - підпис особи, відповідальної за здійснення господарської операції ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" та відтиск печатки підприємства).

Отже, сума відшкодування збитків за договором асистанських послуг за звітні періоди з січня 2015р. по січень 2016 р. складає 8 575 701,51грн., сума сервісної винагороди - 955 691,97грн.

Одночасно колегія зазначає, що матеріали справи містять платіжні доручення ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" з відміткою банку "Проведено банком" та виписки банку по особовому рахунку ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" (за період з квітня 2015р. по січень 2016р.) щодо здійснення оплати ТОВ "Савітар Груп" відшкодування медичних витрат та сервісної винагороди. Згідно з яких за період з квітня 2015р. по січень 2016р. ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" здійснено оплату ТОВ "Савітар Груп" відшкодування медичних витрат в загальному розмірі 9 746 788,37грн. та сервісної винагороди - 643 048,51грн.

Таким чином, ТОВ "Савітар Груп" має заборгованість перед ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" в загальній сумі 858 433,40грн. (9 746 788,37+643048,51)- (8 575 701,51+955 691,97).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заборгованість Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" за договором про надання асистанських послуг від 11.11.2014 №SGU-VUSO-06/11/14 з компенсації медичних витрат та сервісної винагороди не підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи те, що однією з основних умов виникнення у ПрАТ "СК "ВУСО" обов'язку щодо оплати наданих ТОВ "Савітар Груп" послуг є саме факт отримання останнім повного пакету документів та, враховуючи недоведеність факту надання послуг застрахованим особам, перелік яких надавався саме страховиком, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за укладеним договором є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/20780/16 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на те, що доводи позивача законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/20780/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП" - без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/20780/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/20780/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/20780/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді А.І. Тищенко

О.М. Гаврилюк