ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 грудня 2017 р. Справа № 903/839/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теркомуналсервіс"

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум-Сервіс ЛТД"

до відповідача-2: Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Провідна"

про стягнення 301480,50 грн.

Суддя Костюк С. В.

Секретар судового засідання Коритан Л.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № б/н від 06.11.2017 року;

від відповідача-1: ОСОБА_2, дов. № 01-01/02 від 12.01.2017 року;

від відповідача-2: н/з;

від третьої особи: ОСОБА_1, дов. № б/н від 10.11.2017 року.

Права та обов'язки учасникам судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Суть: Позивач - ТзОВ Теркомуналсервіс ставить вимогу стягнути з відповідача-1 ТзОВ Преміум Сервіс ЛТД майнову шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 251480,50 грн., з відповідача -2 ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" 50 000 грн. страхового відшкодування.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу вказує, що 14.08.2015 року працівником ТзОВ Преміум Сервіс ЛТД було скоєно наїзд на транспортний засіб позивача- підмітаючу машину, "Schmidt Swingo", реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ПП Руфусів та переданий позивачу в оренду по договору оренди №15 від 02.01.2015 року.

Вироком Луцького міськрайонного суду від 05.12.2016 року у справі №161/1228/16-к водія товариства ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочину передбачено ч. 2 ст.286 ККУ та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 09.03.2017 року вирок в частині покарання залишено без змін, в частині вирішення цивільних позовів про стягнення завданої шкоди позивачу скасований та направлений на новий розгляд.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 08.06.2017 року цивільний позов задоволений частково, вирішено стягнути на користь позивача з ТзОВ Преміум Сервіс ЛТД 253380,50 грн. матеріальної шкоди, з ПрАТ СК Провідна 50 000 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 19.09.2017 року рішення місцевого суду скасоване, справу закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

При цьому, посилаючись на п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, вказує що водій, який скоїв ДТП, перебував у трудових відносинах з відповідачем -ТзОВ Преміум Сервіс ЛТД, тому згідно ч.1 ст.1172 ЦК України відшкодування повинно проводитись останнім та страховою компанією в порядку господарськаго судочинства.

Так, на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ТзОВ Преміум Сервіс ЛТД була застрахована ПрАТ СК Провідна, що підтверджується полісом №АЕ/4308650 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, складеним 09.06.2015 року, відповідно до даного полісу страхувальник взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen LT 35D реєстраційний номер АС 2624 BI, сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну третіх осіб в сумі 50 000 грн. тобто в даному випадку позивачу, що передбачено також п. 22.1 ст. 22 ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності внаслідок наземних транспортних засобів.

На адресу страхувальника позивачем направлена вимога про виплату страхового відшкодування за №15/2 від 01.07.2016 року в межах страхового ліміту, однак виплата не була проведена.

Відповідно до висновку судово-транспортної експертизи, №36 від 29.06.2016 року, яка призначалась ухвалою Луцького міськрайонного суду від 02.03.2016 року у справі №161/1228/16-к, вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля Schmidt Swingo становить 301480,50 грн..

08.12.2017 року позивачем подано пояснення з врахуванням відзивів відповідачів, в якому, зокрема, зазначено, що відмова відповідача-2 у виплаті страхової суми є порушенням норм Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки ст. 32 даного закону містить вичерпний перелік випадків та підстав, коли шкода не відшкодовується, однак зазначена відповідачем-2 причина відсутня; вважає що страховою компанією було отримано заяву про відшкодування шкоди, однак в звязку з її направленням простим листом даний факт заперечується. Також вказує, що спеціальний Закон не містить вимоги, яким листом її необхідно направляти, а п. 34.1 ст. 34 вказує, що страховик зобовязаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, в т.ч. здійснити заходи по отриманню відомостей необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування, а згідно п. 35.3 ст. 35 страхова компанія зобовязана надати консультаційну допомогу заявнику та ознайомити з відповідними нормативно-правовими актами, тощо; СК «Провідна» є учасником усіх судових процесів, з приводу ДТП з 2015 року.

Невиконання та відмову зі сторони відповідача щодо стягнення збитків вважає безпідставними, оскільки факт вчинення ДТП, причина, вина, розмір нанесених збитків встановлено Луцьким міськрайонним судом в порядку цивільного та кримінального судочинства, що за ст. 35 ГПК України звільняє позивача від доказування. До пояснення долучає копію договору купівлі-продажу від 07.12.2016 року, згідно якого пошкоджений (знищений) в результаті ДТП транспортний засіб був проданий позивачу, претензію ПП «Руфусів» до ТзОВ «ТермокомуналСервіс» про сплату 34920,00 грн. за металобрухт автомобіля Schmidt Swingo д.н. 22238, акт прийому-передачі транспортного засобу в якості металобрухту та квитанції про оплату металобрухту.

Відповідач - ТзОВ Преміум Сервіс ЛТД (відповідач-1) у відзиві на позов вимогу позивача не визнає, вказує, що доводи позивача про стягнення завданої майнової шкоди в розмірі 251480,50 грн. безпідставні, оскільки з аналізу норм ЦК України, зокрема ст. 22, ч.1 ст. 1166, ст.1192, право на відшкодування шкоди має особа, майну якої завдано дану шкоду, однак власником машини марки Schmidt Swingo є ПП Руфусів, а ТзОВ Теркомуналсервіс є лише одендар транспортного засобу, тому в даному випадку порушено право власника - ПП Руфусів, майну якого завдано збитки, а позивачу, який є орендарем транспортного засобу, не завдано майнової шкоди.

Також вказує на те, що позивач згідно п. 41 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Мінфіну №561 від 30.09.2003 року зобовязаний відобразити завдану майну шкоду в бухгалтерських документах ( акт на списання транспортного засобу, баланс, тощо), однак документів, що підтверджують завдану шкоду позивачем не надано, не надано також документів в підтвердження оплати ремонту чи відновлення транспортного засобу в разі вимоги власника - ПП Руфусів, що не позбавляє останнього як власника транспортного засобу звернутись до відповідача-1 про відшкодування збитків, завданих його майну.

Відповідач - ПрАТ СК Провідна (відповідач-2) у відзиві на позов вимоги в частині стягнення 50 000,00 грн. страхового відшкодування не визнає, вказуючи, що між ТзОВ Преміум Сервіс ЛТД та страховою компанією укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4308650 (надалі поліс), строком дії з 24.06.2015 року по 23.01.2016 року, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом Volkswagen LT 35D реєстраційний номер АС 2624 BI.

Відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року № 1961-IV (надалі Закон України № 1961-IV).

Згідно ст. 35 даного закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування з відповідними документами, тобто саме на заявника, в даному випадку позивача, покладено обовязок по обґрунтуванню вимоги та подачі доказів. Однак до даного часу заяви та необхідних документів не подано, а тому у ПрАТ СК Провідна відсутній обовязок щодо прийняття рішення по суті, а враховуючи, що згідно ст. 37.1.4 Закону №1961-IV підставою відмови у здійснення страхового відшкодування є неподання заяви впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і 3-х років, якщо шкода заподіяна здоровю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а оскільки ДТП сталась 14.08.2015 року та пройшло більше одного року у ПрАТ СК Провідна відсутні підстави для виплати страхового відшкодування, та як наслідок визнання позовних вимог в частині стягнення 50 000,00 грн..

Також вказує, що про необхідність подання заяви СК "Провідна" наголошувала у своїх письмових запереченнях від 22.02.2016 року за №03-17/2209.

Щодо посилання позивача на заяву від 01.07.2016 року за вих. №19/2, то дану ПрАТ СК Провідна не отримувало та позивачем не подано належних доказів в підтвердження відправлення даного листа та доказів його отримання /вручення страховику.

При обґрунтуванні відзиву посилається на судову практику Вищого господарського суду та ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Третя особа - ПП Руфусів в пояснені від 01.12.2017 року вважає вимогу позивача обґрунтованою та просить її задоволити в повному обсязі. В пояснені посилається на судові акти Луцького міськрайонного суду та апеляційного суду Волинської області, норми Цивільного кодексу України та Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності внаслідок наземних транспортних засобів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить його задоволити, представник відповідача-1 підтримав зазначене у відзиві на позов.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін, вироком Луцького міськрайонного суду від 05.12.2015 року, справа № 161/1228/16-к, визнано винним у скоєнні ДТП 14.08.2015 року водія ОСОБА_3, який на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Преміум Сервіс ЛТД». В даній частині вирок залишено без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 09.03.2017 року.

Постановою апеляційного суду Волинської області від 19.09.2017 року було скасовано рішення Луцького міськрайонного суду від 08.06.2017 року в частині позовних вимог ТзОВ «Термокомуналсервіс» до ТзОВ «Преміум-Сервіс ЛТД», ПрАТ «СК «Провідна» про відшкодування шкоди в розмірі 303380,50 грн. та закрито провадження з підстав непідвідомчості даного спору загальному суду (а.с.15-18).

Позивач ТзОВ «Термокомуналсервіс» звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ТзОВ «Преміум-Сервіс ЛТД» майнової шкоди в розмірі 251480,50 грн. та ПрАТ «СК «Провідна» 50 000,00 грн. страхового відшкодування.

При обґрунтуванні вимоги до відповідача-1 посилається на норми ч.1 ст. 1166, ч.1 ст. 1172, ч.2 ст. 1187 ЦК України.

За ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК У країни).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ліс якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані, збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої, речі.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, мас право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також: витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Тобто, з аналізу вказаних норм випливає, що особа, майну якої завдано шкоди, має право на її відшкодування.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії ЕА № 092326 власником машини марки «Schmidt Swingo», н.з. 22238 АС, є приватне підприємство «Руфусів». код ЄДРГІОУ 36112337. що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська,22.

ТзОВ «Теркомуналсервіс», є орендарем вказаного транспортного засобу згідно договору оренди спецтехніки № 15 від 02.01.2015 року та додаткової угоди до нього від 25.03.2015 року.

Так, згідно договору оренди спецтехніки № 15 від 02.01.2015 року ПП «Руфусів» -Орендодавець передав ТзОВ «Термокомуналсервіс» - Орендар у строкове володіння та користування автомобіль SHMIDTSWINGO , строк дії оренди до 31.12.2016 року (а.с.21-22).

Згідно п.п. 7.2.6 договору Орендар зобовязався усувати наслідки аварій та пошкоджень автомобіля, які виникли під час його експлуатації.

Додатковою угодою від 25.03.2015 року до договору № 15 від 02.01.2015 року сторони доповнили розділ 7 договору п. 7.2.8, яким визначили, що Орендар відповідає за цілісність та комплектність предмету оренди, а також несе відповідальність за шкоду заподіяну предмету оренди як своїми діями (бездіяльністю) так і третіми особами (а.с.23).

В силу положень ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Водночас, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача-1 майнової шкоди в розмірі 251480,50 грн., позивач не надав суду належних доказів, що підтверджують понесені ним втрати на зазначену суму, спричиненні пошкодженням транспортного засобу, який перебував у нього в оренді, внаслідок ДТП, а представлені з додатковим поясненням докази (договір № 4/16 купівлі-продажу транспортного засобу в якості металобрухту від 07.12.2016 року, акт приймання-передачі від 08.12.2016 року та квитанції про оплату на суму 34920,00 грн.) не підтверджують заявлений розмір шкоди.

Поясненням 3-ї особи (ПП «Руфусів»), яка на момент скоєння ДТП була власником машини марки «Schmidt Swingo», н.з. 22238 АС та доданими до нього матеріалами не підтверджено, яку відповідальність (реальні збитки) виходячи з умов договору оренди п.п. 7.2.6 та п. 7.2.8 додаткової угоди до нього, поніс позивач, як орендар пошкодженого транспортного засобу.

Виходячи з зазначеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача-1 майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 251 480,50 грн. безпідставною та відмовляє в її задоволенні.

При розгляді вимоги щодо стягнення з відповідача-2 (ПрАТ «СК «Провідна») 50 000,00 грн. страхового відшкодування судом враховано наступне.

Як слідує з матеріалів справи між ТзОВ «Преміум-Сервіс ЛТД» та ПрАТ «СК «Провідна» був укладений поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4308650 (далі - Поліс), строком дії з 24.06.2015 року по 23.01.2016 рік, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «VOLKSVAGEN LT 35», р.н. НОМЕР_2 (далі - ТЗ).

Відповідно до ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, імя, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданої шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника і дата подання заяви.

До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної ДТП, завірені у встановленому порядку.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону передбачено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 нього Закону. повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. але не пізніш як через 90 днів 3 дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до положення ст. 37.1.4 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого; з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки відповідачем-2 заперечується факт отримання заяви ТзОВ «Термокомуналсервіс» за № 19/2 від 01.07.2016 року, а позивачем не надано належних доказів її отримання /вручення/ ПрАТ «СК «Провідна», суд вважає, що дана не є належним доказом, що підтверджує факт звернення позивача до відповідача-2 із заявою про виплату страхового відшкодування.

Враховуючи зазначене вимога щодо стягнення з відповідача-2 страхового відшкодування в сумі 50 000,00 грн. задоволенню не підлягає.

Викладена вище правова позиція щодо відсутності правових підстав для виплати страхового відшкодування у звязку з незверненням із заявою про його виплату у строки, передбачені ст. 37 Закону, підтверджується існуючою судовою практикою, зокрема в Ухвалі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2016 року за №6-36649ск15, в Ухвалі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.03.2017 року за №743/1620/15-ц, в Постанові Вищого господарського суду України від 27.07.2017 року у справі №909/935/16, де колегія суддів встановила, що норма ст. 37 Закону визначає початок річного строку - з моменту ДТП, який є присічним і поновленню не підлягає.

Доводи позивача, що обставини по даному спору встановлені рішенням Луцького міськрайонного суду, а тому в силу положень ст. 35 ГПК України є доведеними, на думку суду є безпідставними, оскільки рішення місцевого суду про стягнення майнової шкоди та страхового відшкодування з відповідачів 1,2 не набрало законної сили в звязку із скасуванням в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

В позові відмовити.

Повний текст

рішення складено

14.12.2017

Суддя С. В. Костюк