ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Справа № 914/2104/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О.-головуючого (доповідач),
Карабаня В.Я.,
Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги
Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України"
на рішення та постановуГосподарського суду Львівської області від 15.02.2017 Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2017
у справі№ 914/2104/16 Господарського суду Львівської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України"
до1) Стрийської міської ради, 2) Виконавчого комітету Стрийської міської ради
провизнання недійсним рішення, свідоцтва та визнання права власності,

за участю представників сторін:від позивача: Бойко І.Ю., Єлєніна С.М., від відповідачів: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.02.2017 у справі № 914/2104/16 (у складі колегії суддів: Фартушок Т.Б.-головуючого, Горецької З.В., Іванчук С.В.) відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України".

Рішення мотивоване тим, що у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність встановлених законом підстав для визнання недійсним, протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради від 17.07.2008 за № 236 повністю чи частково, визнання недійсним, протиправним та скасування свідоцтва про право власності серії САВ № 766437 від 29.07.2008 на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Дрогобицька, 63. Суд визнав безпідставною та необґрунтованою вимогу про визнання права власності на спірне майно за позивачем. Відмовляючи у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, суд відхилив заяву відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності відповідно до пункту 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів".

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 у справі № 914/2104/16 (у складі колегії суддів: Зварич О.В.-головуючого, Хабіб М.І., Юрченко Я.О.) рішення Господарського суду Львівської області від 15.02.2017 у справі № 914/2104/16 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Львівської області від 15.02.2017 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 у справі № 914/2104/16, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Надра України" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 15.02.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 у справі № 914/2104/16 скасувати, і передати справу на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

У касаційній скарзі заявник посилається на недотримання судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників позивача, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що Указом Президента України № 802/2000 від 14.06.2000 "Про заходи щодо підвищення ефективності управління підприємствами у галузі геології і розвідки надр" постановлено: Кабінету Міністрів України здійснити в установленому порядку заходи щодо створення у місячний строк Національної акціонерної компанії "Надра України",зокрема, затвердити перелік державного майна, яке передається у користування Компанії для забезпечення її діяльності (п. "г" ч. 1 Указу).

На виконання Указу Президента України № 802/2000 від 14.06.2000 Постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 14.07.2000 створено Національну акціонерну компанію "Надра України".

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.2000 № 1273 "Питання Національної акціонерної компанії "Надра України" постановлено Фонду державного майна передати у місячний термін до статутного фонду Національної акціонерної компанії "Надра України" 100 відсотків акцій Державної акціонерної холдингової компанії "Укргеолреммаш" (пункт 1 постанови); передати до статутного фонду Національної акціонерної компанії "Надра України" майно підприємств відповідно до додатку 3 з наступним їх перетворенням у дочірні підприємства компанії (пункт 4 постанови); встановити, що 100 відсотків акцій Національної акціонерної компанії "Надра України" закріплено у державній власності. Відчуження цих акцій із державної власності, використання для формування статутних фондів будь-яких підприємств та передача у заставу не допускається (пункт 5 Постанови).

Відповідно до додатку 3 до Постанови Кабінету Міністрів України № 1273 від 17.08.2000 майно Державного геологічного підприємства "Західукргеологія" передано до статутного фонду НАК "Надра України" із наступним перетворенням його у Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії "Надра України".

Спільним наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 08.05.2001 № 179, Національної акціонерної компанії "Надра України" від 15.05.2001 № 20 "Про передачу ДГП "Західукргеологія" до складу НАК "Надра України" та його майна до статутного фонду компанії", прийнятим на виконання Постанов Кабінету Міністрів України від 17.08.2000 № 1273; 24.01.2001 № 43 затверджено висновок експерта про вартість оцінюваного майна, передавальний баланс на дату оцінки 31.12.2000 та акт передавання-приймання ДГП "Західукргеологія" до складу НАК "Надра України" як цілісного майнового комплексу з об'єктами житлосоцпобуту, з усіма вимогами та зобов'язаннями, у тому числі із заробітної плати, включаючи заборгованість та нарахування на неї (пункт 1 наказу).

Затверджено акт передавання-приймання майна ДГП "Західукргеологія" до статутного фонду НАК "Надра України" (пункт 2 наказу). Наказано вважати ДГП "Надра України" з дня затвердження актів передавання-приймання підприємства до складу НАК "Надра України" та його майна до статутного фонду цієї компанії виключеним зі сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України та включеним до складу НАК "Надра України"(пункт 4 наказу).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2000 № 1460 затверджено статут Національної акціонерної компанії "Надра України".

Відповідно до пунктів 1, 2, 8 статуту НАК "Надра України" компанію утворено на виконання Указу Президента України від 14.06.2000 № 802 "Про заходи щодо підвищення ефективності управління підприємствами в галузі геології і розвідки надр". Компанія є публічним акціонерним товариством, юридичною особою.

Відповідно до пунктів 16, 17 статуту НАК "Надра України" засновником Компанії є держава в особі Кабінету Міністрів України. Акціонерами компанії є: держава в особі Державної служби геології та надр України-до прийняття в установленому порядку рішення про приватизацію пакета акцій НАК "Надра України" та в особі Фонду державного майна-після передачі йому пакета акцій НАК "Надра України", визначеного для продажу відповідно до рішення про приватизацію; фізичні та юридичні особи, що набули право власності на акції НАК "Надра України" відповідно до законодавства.

Майно НАК "Надра України" формується за рахунок: 1) майна, переданого засновником до статутного капіталу компанії; 2) продукції, виробленої НАК "Надра України" у результаті провадження власної господарської діяльності, майна та майнових прав, набутих у процесі господарської діяльності; 3) доходів, отриманих у результаті провадження господарської діяльності, включаючи доходи, отримані від реалізації цінних паперів і корпоративних прав, провадження господарської діяльності дочірніми підприємствами та доходів (дивідендів) від володіння корпоративними правами та цінними паперами; 4) коштів, майнових і немайнових прав, цінних паперів, іншого майна, що надходять від оплати акцій; 5) майна, що не увійшло до статутного капіталу НАК "Надра України", та передане засновником на праві господарського відання; 6) кредитів, позик; 7) майна, отриманого в найм (користування); 8) іншого майна, набутого на законних підставах (пункт 21 статуту).

Виконавчим комітетом Стрийської міської ради Львівської області 17.07.2008 прийнято рішення № 236 "Про оформлення та реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна" по вул. Дрогобицькій, 63, у м. Стрию.

На підставі вказаного рішення виконкомом Стрийської міської ради видано Національній акціонерній компанії "Надра України" свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 29.07.2008 серії САВ №766437. Форма власності на будівлі та споруди за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Дрогобицька, 63 -державна; частка -1/1.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Надра України" 11.08.2016 звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом про визнання недійсними рішення Виконавчого комітету Стрийської міської ради № 236 від 17.07.2008, свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 766437 від 29.07.2008 та визнання за Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Надра України" права власності на будівлі та споруди майнового комплексу у цілому, які знаходяться за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Дрогобицька, 63.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказане майно належить позивачу на праві власності і не є державною власністю. Щодо факту реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за державою стало відомо 24.06.2016, з наданої приватним нотаріусом Клішиним Д.А. інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, яка містить такі відомості: дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 29.07.2008; дата внесення запису: 29.07.2008; назва: "Надра України" Національна акціонерна компанія на праві повного господарського відання; ; форма власності: державна; частка власності: 1/1; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, САВ № 766437, 29.07.2008, Стрийська міська рада.

Відповідачами 07.09.2016 подано до суду першої інстанції клопотання вх. № 35922/16, у якому просили застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України".

Суд апеляційної інстанції враховано наступне.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч.1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналогічне положення унормовано в частині 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції станом на 17.07.2008) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо обліку та реєстрації відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Національну акціонерну компанію "Надра України створено на підставі Указу Президента України № 802/2000 від 14.06.2000 "Про заходи щодо підвищення ефективності управління підприємствами в галузі геології і розвідки надр", яким, зокрема зобов'язано Кабінет Міністрів України затвердити перелік державного майна, яке передається в користування Компанії для забезпечення її діяльності, вирішити в установленому порядку питання щодо закріплення у державній власності 100 відсотків акцій Компанії, а також недопущення відчуження цих акцій з державної власності, використання для формування статутних фондів будь-яких підприємств та передачі в управління будь-яким особам.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що Указ Президента України № 802/2000 від 14.06.2000 не містить інформації про передачу державного майна у приватну власність, натомість, в ньому зазначено про затвердження переліку державного майна, яке необхідно передати у користування НАК "Надра України".

Постанова Кабінету Міністрів України № 1128 від 14.07.2000 "Про утворення Національної акціонерної компанії "Надра України" не містить інформації про передачу державного майна у власність Компанії. У ній зазначено про необхідність подання пропозицій щодо переліку державного майна, яке передається в користування Компанії для забезпечення її діяльності.

З аналізу вказаного, суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду про те, що при створенні НАК "Надра України" майно передавалось Компанії виключно у користування та належить до державної власності.

Суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ "НАК "Надра України" про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області № 236 від 17.07.2008 "Про оформлення та реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна" є безпідставними, оскільки дане рішення прийняте в межах компетенції та відповідно до закону. Позивач не довів належними та допустимими доказами в розумінні статей 32, 34 Господарського процесуального кодексу України наявності обставин, за яких спірне рішення виконкому міської ради порушує його права та законні інтереси.

Разом з тим судом апеляційної інстанції враховано те, що основною позовною вимогою у даній справі є визнання права власності, а вимога про визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Стрийської міської ради від 17.07.2008 за № 236 для задоволення якої відсутні правові підстави є одним із спосіб захисту порушеного права, обраного позивачем.

З урахуванням наведеного не підлягає задоволенню похідна вимога щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 766437 від 29.07.2008, яке видане на підставі рішення виконкому № 236 від 17.07.2008.

Щодо клопотання відповідачів про застосування строку позовної давності до даного позову судом апеляційної інстанції зазначено наступне.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості (пункт 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

В даному спорі судом встановлено відсутність порушеного права позивача, тому позовна давність не підлягає застосуванню.

Суди дійшли до передчасних висновків, виходячи з наступного.

Судами не вирішено питання про залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фонду державного майна, Кабінету Міністрів України, Державну службу геології та надр України відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Судами не досліджено та не надано оцінку листу Фонду державного майна України від 08.12.2006 № 10-28-17939 щодо належності такого майна позивачу (а.с. 108-110 Т. 2).

Відповідно до частини 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення;

3) скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції;

4) скасувати рішення першої інстанції, постанову апеляційної інстанції повністю або частково і припинити провадження у справі чи залишити позов без розгляду повністю або частково;

5) змінити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції;

6) залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Відповідно до статей 11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Постанова касаційної інстанції не може містити вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

Враховуючи викладене, справа № 914/2104/16 підлягає передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене та в залежності від встановлених обставин, вирішити спір відповідно до норм матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню до наявних правовідносин.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" на рішення Господарського суду Львівської області від 15.02.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 у справі № 914/2104/16 Господарського суду Львівської області частково задовольнити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 15.02.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 у справі № 914/2104/16 Господарського суду Львівської області скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Головуючий, суддя:Корнілова Ж. О.
Судді:Карабань В.Я.
Нєсвєтова Н.М.