РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2017Справа №910/12644/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Перша Вантажна компанія в Україні"
ДоАкціонерного товариства "Перша Вантажна Компанія"
Простягнення 5 012 291,33 рублів, що еквівалентно 2 181 549,68 грн.
Суддя Спичак О.М.

Учасники судового процесу:

від позивача: Тукало О.М. - за дов.;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша Вантажна компанія в Україні" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Перша Вантажна Компанія" про стягнення 5 012 291,33 рублів, що еквівалентно 2 181 549,68 грн.

Ухвалою суду від 01.08.2017 порушено провадження у справі № 910/12644/17, розгляд справи призначено на 08.12.2017, зобов'язано позивача надати до суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на російську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 01.08.2017 про порушення провадження у справі № 910/12644/17 для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, через Арбітражний суд міста Москви.

Ухвалою суду від 01.08.2017 провадження у справі № 910/12644/17 зупинено у зв'язку із направленням Господарським судом міста Києва судового доручення про вручення судових документів до Арбітражного суду міста Москви.

Після направлення судового доручення про вручення судових документів до Арбітражного суду міста Москви провадження у справі № 910/12644/17 господарським судом було встановлено, що в ухвалі про порушення провадження у справі від 01.08.2017 було допущено описку щодо дати судового засідання, в зв'язку з чим, господарський суд дійшов до висновку про поновлення провадження у справі для виправлення зазначеної описки.

Ухвалою суду від 05.09.2017 виправлено допущену в ухвалі Господарського суду міста Києва від 01.08.2017 про порушення провадження описку.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, суд зупиняє провадження у справі, у разі звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи наведене, у зв'язку із направленням Господарським судом міста Києва судового доручення про вручення судових документів до Арбітражного суду міста Москви, ухвалою суду від 05.09.2017 провадження у справі № 910/12644/17 зупинено.

11.10.2017 та 03.11.2017 на адресу Господарського суду м. Києва від Арбітражного суду м. Москви повернулося підтвердження щодо вручення документів.

Ухвалою суду від 08.12.2017 провадження у справі № 910/12644/17 поновлено.

08.12.2017 представник позивача в судовому засіданні надав документи на викання вимог ухвали про порушення провадження у справі та усні пояснення стосовно заявлених позовних вимог, відповідно до яких просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, проте про дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином з огляду на наступне.

Зі змісту отриманої ухвали Арбітражного суду м. Москви від 20.09.2017 № а40-162522/17 вбачається, що судове доручення Господарського суду м. Києва не можливо виконати у зв'язку із неявкою в судове засідання представника Акціонерного товариства "Перша Вантажна Компанія".

Додатково слід зазначити, що ухвала Господарського суду м. Києва про порушення провадження у справі, яка була надіслана безпосередньо на адресу Акціонерного товариства "Перша Вантажна Компанія" - м. Москва, вул. Старая Басмана, 12, отримана відповідачем 20.09.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № RL 0525691 UA.

За таких обставин, незважаючи на те, що відповідач в судове засідання не з'явився, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 08.12.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" (експедитор, позивач) та Акціонерним товариством "Перша Вантажна Компанія" (замовник, відповідач) був укладений договір транспортного експедирування №ДД/УМ-732/12 (надалі - договір), відповідно до п. 2.1 якого сторони визначили, що даний договір регулює взаємовідносини сторін, пов'язані із наданням виконавцем послуг щодо організації та супроводжуванню, в тому числі диспетчерський контроль, залізничних перевезень вантажу замовника або третіх осіб, перевезення яких здійснюється за кордоном України, а також вивезення яких здійснюється у митному режимі експорту за кордон України, ввезення яких здійснюється в митному режимі імпорту на територію України, поміщені під митний режим міжнародного митного транзиту по території України, у вагонах виконавця.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що вартість послуг, які надаються виконавцем у відповідності до чинного договору, визначається сторонами у протоколах узгодження договірної ціни, який є його невід'ємною частиною.

Замовник оплачує експедитору в порядку передоплати вартість залізничного тарифу по ставкам, погодженим в додатках згідно рахункам експедитора до початку відвантаження, якщо в додатках до даного договору не погоджено інше.

За змістом п. 5.3 договору, виконавець не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітнім, складає та направляє замовнику, факсиміле або електронною поштою на адреси, зазначені в п. 3.6 даного договору, реєстр із зазначенням дати відправки та переліком вагонів, акт про надання послуг, акт на додаткові послуги, рахунок-фактуру та рахунок на оплату. При цьому виконавець має право на протязі 5 робочих днів з дати надання послуг направляє замовнику, факсиміле або електронною поштою на адреси, зазначені в п. 3.6 даного договору, реєстр із зазначенням дати відправки та переліком вагонів, акт про надання послуг, акт на додаткові послуги, рахунок-фактуру та рахунок на оплату.

Всі рахунку підлягають до сплати на протязі 5 банківських днів з дати їх виставлення, надісланих факсиміле та/або по електронній пошті.

Згідно з п. 8.1 договору, даний договір вступає в силу з дати підписання та діє до 31 грудня 2012 року, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Строк дії даного договору пролонговується на кожен наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення дії договору письмово не повідомить іншу стоону щодо наміру розірвати даний договір.

На виконання умов договору позивачем були надані, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 5 012 291,33 рублів, що підтверджується актами наданих послуг № 14 від 31.03.2017 на суму 176 197,48 рублів, № 15 від 31.03.2017 на суму 284 980,49 грн., № 16 від 31.03.2017 на суму 3 653,36, № 21 від 31.03.2017 на суму 2 350 128,37 рублів, № 22 від 31.03.2017 на суму 2 167 927,76 рублів, № 23 від 31.03.2017 на суму 29 403,87 рублів.

В свою чергу відповідач, за виконані роботи не розрахувався., у зв'язку із чим позивачем було складено претензію № Ю-515 від 10.07.2017, адресовану відповідачу, відповідно до якої позивач просив останнього сплатити наявну заборгованость.

Відповідач листом №АО-ИВ/10-368/17 від 11.07.2017 визнав існування у нього заборгованості за надані позивачем послуги на суму 5 012 291,33 рос. рублів., проте просив позивача скорегувати строки оплати по договору.

Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у сумі 5 012 291,33 рублів, що еквівалентно 2 181 549,68 грн.

Згідно з частинами першою і третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до частини першої статті 124 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 2 статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 р., що була підписана та ратифікована Україною й Російською Федерацією, компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

Відповідно до п. 8.9 договору (в редакції додаткової угоди № 2015/2 від 06.04.2015), спори та розбіжності, які виникають із даного договору, вирішуються шляхом перемовин. У випадку, якщо шляхом перемовин сторони не дійдуть згоди, всі спори та розбіжності підлягають розгляду у наступному порядку: - у Господарському суді міста Києва, у випадку, якщо позивачем є виконавець; - у Арбітражному суді міста Москви, у випадку, якщо позивачем є замовник.

Якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право"), спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, даний позов підлягає розгляду господарським судом міста Києва.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 5 012 291,33 рублів, що підтверджується актами наданих послуг № 14 від 31.03.2017 на суму 176 197,48 рублів, № 15 від 31.03.2017 на суму 284 980,49 грн., № 16 від 31.03.2017 на суму 3 653,36, № 21 від 31.03.2017 на суму 2 350 128,37 рублів, № 22 від 31.03.2017 на суму 2 167 927,76 рублів, № 23 від 31.03.2017 на суму 29 403,87 рублів.

Зазначені акти наданих послуг підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом п. 5.3 договору, виконавець не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітнім, складає та направляє замовнику, факсиміле або електронною поштою на адреси, зазначені в п. 3.6 даного договору, реєстр із зазначенням дати відправки та переліком вагонів, акт про надання послуг, акт на додаткові послуги, рахунок-фактуру та рахунок на оплату. При цьому виконавець має право на протязі 5 робочих днів з дати надання послуг направляє замовнику, факсиміле або електронною поштою на адреси, зазначені в п. 3.6 даного договору, реєстр із зазначенням дати відправки та переліком вагонів, акт про надання послуг, акт на додаткові послуги, рахунок-фактуру та рахунок на оплату.

Всі рахунку підлягають до сплати на протязі 5 банківських днів з дати їх виставлення, надісланих факсиміле та/або по електронній пошті.

Отже, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства та умов договору, суд дійшов висновку, що строк оплати наданих послуг позивачем відповідачу настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті за надані послуги на користь позивача 5 012 291,33 рублів на підставі договору транспортного експедирування №ДД/УМ-732/12. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення обставин повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу, нормативно до документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 5 012 291,33 рублів.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Перша Вантажна Компанія" (105064, Російська Федерація, м. Москва, вул. Стара Басманна, 12, будівля 1; ОДРН 856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" (04050, м. Київ, вул. Артема, 72, літера А; ідентифікаційний код 35839738) заборгованість у розмірі 5 012 291 (п'ять мільйонів дванадцять тисяч двісті дев'яносто один) російський рубль 33 коп., що еквівалентно 2 181 549 (два мільйони сто вісімдесят одну тисячу п'ятсот сорок дев'ять) грн. 68 коп. та судовий збір у розмірі 32 723 (тридцять дві тисячі сімсот двадцять три) грн. 25 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

08.12.2017

Суддя Спичак О.М.