ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Справа № 910/25268/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Попікової О.В. - головуючого Євсікова О.О., Кролевець О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"
на рішенняГосподарського суду міста Києва від 23.05.2017
та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2017
у справі№ 910/25268/15 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Мегабудпроект"
доДержавного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаВиробничо-комерційна фірма "Комета" ЛТД Товариство з обмеженою відповідальністю"
простягнення 3 649 492,31 грн.
за зустрічним позовомДержавного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Мегабудпроект"
простягнення 373 366,15 грн.
За участю представників:

Від позивача:Задарко Ю.М., Дашкевич О.І.

Від відповідача: Гуляєва Ж.О.

Від третьої особи: : не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належно

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегабудпроект" (далі, позивач за первісним позовом) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення заборгованості за Договором підряду №ПЗ/МЦРЗ-131295/НЮ від 17.06.2013 у розмірі 3 649 492,31 грн., з яких: 1 776 158,95 грн. заборгованість за виконані, але неоплачені будівельні роботи, 428 754,81 грн. пеня, 127 580,48 грн. 3% річних та 1 316 998,07 грн. інфляційні втрати.

Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою (із урахуванням заяви про збільшення розміру зустрічних позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабудпроект" про стягнення з останнього пені в розмірі 373 366,15 грн. на підставі пункту 10.2. Договору підряду №ПЗ/МЦРЗ-131295/НЮ від 17.06.2013 у зв'язку з порушенням строків виконання робіт.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі №910/25268/15 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабудпроект" основний борг в сумі 1078985,28 грн., пеню в розмірі 331689,90 грн., 3% річних в сумі 77205,01 грн., інфляційні втрати в розмірі 738617,23 грн. та судовий збір в сумі 33397,75 грн., в іншій частині первісного позову відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабудпроект" на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" витрати на проведення судової експертизи в сумі 17545,50 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2017 (судді: Михальська Ю.Б. - головуючий, Разіна Т.І., Тищенко А.І.) рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі №910/25268/15 змінено в частині, що стосується первісних позовних вимог. Викладено пункти 1, 2 резолютивної частини рішення у наступній редакції: "Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабудпроект" задовольнити повністю. Стягнути з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабудпроект" основний борг в сумі 1776158 грн. 95 коп., пеню в розмірі 428754,81 грн., 3% річних у сумі 127580,48 грн., інфляційні втрати в розмірі 1316998,07 грн. та 54742,38 грн. судового збору за подання до суду позовної первісної заяви". Стягнуто з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегабудпроект" 60216,62 грн. судового збору за подання до суду апеляційної скарги. У частині відмови в задоволенні зустрічного позову рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі №910/25268/15 залишено без змін.

Не погодившись з рішенням першої інстанції та постановою апеляційної інстанції, Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 258, 264, 614, 877, 883 Цивільного кодексу України. Заявник зазначає, що судами попередніх інстанцій не прийнято до уваги відсутність вини відповідача за первісним позовом, в результаті чого судами неправильно застосовано статті 549, 625 Цивільного кодексу України та безпідставно задоволено вимоги позивача за первісним позовом щодо стягнення з відповідача за первісним позовом пені, 3% річних та інфляційних втрат; суди не прийняли до уваги докази, якими підтверджується визнання позивачем за первісним позовом факту порушення умов договору підряду щодо строків виконання робіт, а відтак дійшли помилкового висновку, що перебіг позовної давності за зустрічними позовними вимогами не переривався.

Від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому останній просить залишити без змін оскаржувану постанову апеляційної інстанції з мотивів, у ній викладених.

Розглянувши касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в судових рішеннях та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підстав встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 17.06.2013 між Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегабудпроект" (підрядник) було укладено Договір підряду №ПЗ/МЦРЗ-131295/НЮ, за умовами якого підрядник зобов'язується на свій ризик виконати у встановлений строк загально-будівельні роботи з реконструкції корпусу №1 МЦРЗ м. Хмільник, а замовник зобов'язується надати підрядникові фронт робіт, прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно пункту 2.1. Договору початок робіт - протягом трьох календарних днів після укладання договору, надання замовником фронту робіт.

Завершення робіт - 180 календарних днів після початку робіт, з правом дострокового виконання. Перегляд строків виконання робіт може здійснюватись з незалежних від підрядника обставин, якщо він без затримки письмово сповістив замовника про їх появу. Якщо підрядник не зробив цього, він може розраховувати на перегляд строків лише за умови інформованості замовника про несприятливі обставини та їх наслідки. Обов'язком підрядника є також доказ негативного впливу окремих обставин на затримку виконання робіт. Рішення про перегляд строків виконання робіт оформлюється додатковою угодою (пункти 2.2., 2.3. Договору).

За умовами пункту 2.4. Договору роботи вважаються завершеними після підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт.

Згідно пункту 3.1. Договору ціна предмета договору складає 9999072 грн., в тому числі, податок на додану вартість в сумі 1666512 грн., в тому числі, устаткування на суму 67158 грн., враховуючи податок на додану вартість в розмірі 11193 грн. згідно з додатком №1, додатком №2 до цього договору.

Ціна договору є динамічною (до видів робіт, матеріальних ресурсів, заробітної плати, відряджень) (пункт 3.2. Договору).

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2., 4.3. Договору розрахунки за останнім здійснюються у безготівковій формі. Підрядник надає замовнику форми КБ-2в, КБ-3 до тридцятого числа звітного місяця. Розрахунки між підрядником та замовником проводяться протягом десяти банківських днів з дати підписання актів виконаних підрядних робіт.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що у разі наявності достатнього фінансування, замовник може перерахувати на рахунок підрядника авансові платежі у розмірі до 100% від суми договору. При цьому, підрядник не має права призупиняти чи переносити строки виконання робіт у разі несплати замовником авансу.

У розділі 8 Договору сторонами було погоджено порядок прийняття робіт.

Зокрема, відповідно до пункту 8.1. Договору підрядник протягом одного дня з дати завершення робіт письмово сповіщає замовника про готовність робіт до передачі.

Замовник у погоджений сторонами строк організовує та здійснює приймання робіт. Додаткові витрати на здачу-приймання робіт, що зумовлені незадовільним виконанням умов договору, повинні покриватись за рахунок винної сторони (пункт 8.2. Договору).

Згідно пункту 8.3. Договору приймання робіт здійснюється відповідно до чинного порядку і оформлюється актом, в якому вказуються всі претензії до виконаних робіт. Усунення недоліків здійснюється силами і за рахунок підрядника в обумовлений сторонами строк.

Пунктами 8.4., 8.5. Договору сторонами погоджено, що при виявленні в процесі здачі-приймання недоробок, що не впливають на функціонування об'єкту, на якому виконуються роботи, акт приймання виконаних підрядних робіт підписується, а на недоробки складається акт з визначенням термінів їх усунення. Якщо при здачі-прийманні робіт виявляються суттєві недоробки, які виникли з вини підрядника, акт приймання виконаних підрядних робіт не підписується, і замовник може утримати вартість неякісно виконаних робіт. Утримані суми перераховуються протягом 30 банківських днів з моменту усунення підрядником недоліків. Замовник має право відмовитись від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання результату робіт за їх призначенням та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою (з відшкодуванням вартості відповідних витрат підрядником).

Відповідно до пункту 10.2. Договору у разі порушення погоджених строків здачі робіт, несвоєчасного усунення недоробок, що виникли з вини підрядника, виявлених при прийманні робіт, підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості невиконаних робіт за кожен день затримки, але не більше 10% від загальної суми цього договору.

За умовами пункту 10.3. Договору у випадку прострочення терміну оплати платежів (за винятком утримання сум на час усунення підрядником виявлених недоліків), вказаних в розділі 4 цього договору, замовник зобов'язується сплатити підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від простроченої суми за кожен день затримки, але не більше 10% від загальної суми цього договору.

Також судами встановлено, що в межах Договору №ПЗ/МЦРЗ-131295/НЮ від 17.06.2013 сторонами було складено та підписано акти форми КБ-2в, КБ-3 на загальну суму 7907832,78 грн., зокрема, акти форми КБ-2в: №1 за вересень 2013 року на суму 203275,62 грн., №2 за серпень 2013 року на суму 1093252,13 грн., б/н за жовтень 2013 року на суму 3064252,13 грн., б/н за грудень 2013 року на суму 968016,44 грн., №1 за серпень 2014 року на суму 811148,63 грн., №2 за серпень 2014 року на суму 548 728,88 грн. та б/н за грудень 2014 року на суму 1219158,95 грн.

Однак, як з'ясовано судами попередніх інстанцій, розрахунки за вказаними актами було проведено частково, роботи за серпень, грудень 2014 на загальну суму 1776158,95 грн. оплачені не були; відмова замовника здійснити остаточний розрахунок за виконані роботи і стало підставою для звернення з первісним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що заперечення відповідача за первісним позовом зводились, в основному до того, що частина робіт, наведених у актах, не відповідає проектно-кошторисній документації, замовник висловлював також заперечення з приводу обсягів та вартості робіт.

З метою встановлення обставин щодо обсягу та вартості фактично виконаних позивачем за первісним позовом робіт, місцевим господарським судом було призначено судову експертизу, за наслідками якої було складено висновок №58/16 від 17.10.2016, за змістом якого:

- визначити перелік та об'єми фактично виконаних будівельних робіт з будівництва (реконструкції) об'єкта "Корпус №1 відокремленого підрозділу Південно-Західної залізниці санаторій "Медичний центр реабілітації залізничників" за договором №ПЗ/МЦРЗ-131295/НЮ від 17.06.2013 не вбачається можливим в зв'язку з відсутністю електронної версії кошторисної документації для імплементації до кошторисного програмного комплексу.

- вартість фактично виконаних будівельних робіт з будівництва (реконструкції) об'єкта "Корпус №1 відокремленого підрозділу Південно-Західної залізниці санаторій "Медичний центр реабілітації залізничників" за договором №ПЗ/МЦРЗ-131295/НЮ від 17.06.2013 становить 7141286,13 грн. з ПДВ. Не вбачається можливим визначити обсяги, види та вартість робіт, які виконані поза межами договору (за відкоригованими локальними кошторисами), оскільки відсутня договірна цінова політика (вартість трудових та матеріально-технічних ресурсів), узгоджена обома сторонами, та об'єм робіт, що довіряється замовником підряднику до виконання. До таких робіт віднесено: роботи з посиланням на відкоригований локальний кошторис №2-1-3 "Загально-будівельні роботи на п'ятому поверсі" розділи " 2. Перегородки", "3. Опорядження зовнішнє", частково роботи з влаштування водопостачання, опалення, радіофікації, телебачення, електроосвітлення, пожежної сигналізації та системи доступу до мережі Інтернет.

- обсяги та вартість фактично виконаних будівельних робіт з будівництва (реконструкції) об'єкта "Корпус №1 відокремленого підрозділу Південно-Західної залізниці санаторій "Медичний центр реабілітації залізничників" за договором №ПЗ/МЦРЗ-131295/НЮ від 17.06.2013 не відповідають обсягам та вартості зазначеним проектно-кошторисною документацією та звітною документацією з будівництва (реконструкції) (форми КБ-2в, КБ-3) з урахуванням коригувань.

- за результатами порівняння встановлено, що до звітної документації (форми КБ-2в, КБ-3) з будівництва (реконструкції) об'єкта "Корпус №1 відокремленого підрозділу Південно-Західної залізниці санаторій "Медичний центр реабілітації залізничників" за договором №ПЗ/МЦРЗ-131295/НЮ від 17.06.2013 включено роботи, які не передбачені проектно-кошторисною документацією та договором, їх загальна кількість становить 697173,66 грн. з ПДВ, перелік робіт (з шифрами та назвами) та обсяги містяться в додатку №1 до даного висновку.

- визначити вартість, перелік та об'єм невиконаних робіт за договором від 17.06.2013 зику за №ПЗ/МЦРЗ-131295/НЮ не вбачається можливим в зв'язку з неможливістю визначення вартості матеріально-технічних ресурсів станом на час складання висновку (оскільки зазначена вартість повинна підтверджуватись відповідними документами за фактом придбання), в зв'язку з відсутністю уточнених залишків робіт з використанням національних стандартів в межах договору підряду, що вводились в дію з 01.01.2014, та відсутністю електронної версії кошторисної документації для імплементації до кошторисного програмного комплексу.

Задовольняючи частково первісний позов, місцевий господарський суд виходив з того, що за висновками судової експертизи підтверджено факт виконання робіт на суму 7210659,12 грн., у тому числі, за серпень, грудень 2014 року на суму 1970080,24 грн. Також судом враховано, що роботи за 2014 рік були частково оплачені замовником, зокрема, 27.08.2014 було перераховано 300000 грн., з яких 168016,44 грн., направлено на погашення заборгованості за 2013 рік, 22.10.2014 сплачено 600 000 грн., 02.12.2014 перераховано 70 893,95 грн.; суму цих оплат було враховано позивачем за первісним позовом, проте, з огляду на висновки судової експертизи щодо завищення вартості робіт, які не відповідають обсягам та вартості, зазначеним проектно-кошторисною документацією та звітною документацією будівництва за 2013 рік на загальну суму 88 217,45 грн., суд дійшов висновку щодо безпідставності віднесення грошових коштів в розмірі 168 016,44 грн. на погашення заборгованості за 2013 рік, та, здійснивши перерахунок, прийшов до висновку, що заборгованість замовника з оплати робіт, виконаних підрядником, у серпні, грудні 2014 року становить 1 078 985,28 грн.

Змінюючи частково рішення суду першої інстанції та задовольняючи первісний позов у повному обсязі суд апеляційної інстанції, натомість, вказав, що акти приймання виконаних робіт, підписані сторонами без зауважень, що є підставою для здійснення замовником розрахунків із підрядником за роботи, обсяг та вартість яких визначена у таких актах; наявні у матеріалах справи акти на закриття прихованих робіт, підписані представниками будівельно-монтажної організації, замовника та проектної організації (третя особа у справі) також свідчать про відсутність будь-яких зауважень та заперечень, та містять відомості про те, що роботи виконані ТОВ "Мегабудпроект" згідно проектної документації, стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов, відповідають вимогам їх прийняття; водночас, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлених недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) за змістом статей 853, 882 Цивільного кодексу України покладений саме на замовника. Враховано судом і те, що заперечення відповідача за первісним позовом щодо обсягу виконаних робіт та відповідності їх проектно-кошторисній документації виникли більше ніж через 9 місяців з дати підписання актів виконаних робіт.

Судова колегія зазначає, що за змістом статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами.

Цивільні зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина перша статті 854 Кодексу).

Приписами статті 849 Цивільного кодексу України унормовано, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Відповідно до статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частина четверта статті 882 Цивільного кодексу України передбачає, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно - правовими актами. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Аналогічні положення містять Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005 року №668, які визначають порядок укладення та виконання договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції будівель і споруд та технічного переоснащення діючих підприємств (далі, капітальне будівництво об'єктів), а також комплексів і видів робіт, пов'язаних із капітальним будівництвом об'єктів. Положення Загальних умов застосовуються також щодо укладення та виконання договорів підряду на роботи з реставрації та капітального ремонту будівель і споруд. За змістом пунктів 76-79 Загальних умов (Контроль за відповідністю робіт та матеріальних ресурсів встановленим вимогам, проектній документації та договору підряду) з метою контролю за відповідністю робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам замовник забезпечує здійснення технічного нагляду за будівництвом у порядку, встановленому законодавством. З метою контролю за відповідністю будівельно-монтажних робіт проектній документації замовник забезпечує здійснення авторського нагляду протягом усього періоду будівництва шляхом укладення договору з відповідальним розробником проектної документації (генеральним проектувальником). Авторський нагляд під час будівництва об'єктів здійснюється в порядку, встановленому законодавством. Замовник здійснює контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання робіт відповідно до частини першої статті 849 Цивільного кодексу України та у порядку, передбаченому договором підряду.

Відповідно до пункту 91 Загальних умов передача виконаних робіт (об'єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи; підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами (пункт 96 умов). Згідно положень пункту 99 Загальних умов розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

Судом апеляційної інстанції достеменно встановлено, а відповідачем не спростовано, що акти виконаних робіт, як і акти на закриття прихованих робіт підписані сторонами без зауважень; інженер служби капітальних вкладень ДТГО "Південно-Західна залізниця" контролював виконання робіт, однак, в ході такого контролю не висував заперечень щодо обсягу, вартості і якості виконаних робіт, відповідності їх проектно-кошторисній документації; відсутність своєчасно висловлених зауважень до виконаних робіт свідчить про їх прийняття саме в обсязі, вказаному в актах приймання виконаних будівельних робіт.

Таким чином, як обґрунтовано зазначено судом апеляційної інстанції, наявність підписаних сторонами без зауважень актів виконаних робіт є підставою для остаточних розрахунків замовника з підрядником в обсязі, вказаному в таких актах з огляду на приписи статей 849, 853, 882 Цивільного кодексу України, положень Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві.

При цьому судом апеляційної інстанції було досліджено та оцінено висновок судової експертизи у сукупності з іншими доказами за приписами статей 42, 43 Господарського процесуального кодексу України та враховано, що за неможливості експерта встановити перелік та об'єм фактично виконаних будівельних робіт, про що зазначено у пункті 1 Висновку, інші висновки, викладені експертом, є суперечливими та такими, що не можуть підтверджувати заперечення замовника щодо обсягу виконаних робіт та відповідності їх проектно-кошторисній документації.

За приписами статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення саме грошового зобов'язання, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, а також зобов'язаний сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене та встановивши факт порушення замовником зобов'язання з оплати вартості виконаних робіт, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом 3% річних у сумі 127580,48 грн., інфляційних втрат у сумі 1316998,07 грн. та пені, передбаченої пунктом 10.3 договору у розмірі 428754,81 грн.

Доводи, викладені заявником у касаційній скарзі щодо неврахуванням судом приписів статей 614, 877, 883 Цивільного кодексу України та необґрунтованого покладення на відповідача відповідальності за несвоєчасне здійснення оплати за договором за відсутності вини останнього на увагу не заслуговують та спростовуються змістом постанови суду апеляційної інстанції. Зокрема, судом було зазначено, що посилання на Акт перевірки замовником виконаних робіт від 24.09.2015, як на підставу для звільнення відповідача за первісним позовом від відповідальності за порушення зобов'язань згідно Договору, є безпідставними, оскільки об'єми робіт, що перевірялись, були прийняті замовником згідно актів виконаних робіт, і ніяких претензій при прийманні-здачі робіт у представників ДТГО "Південно-Західна залізниця" до ТОВ "Мегабудпроект" не виникало ні щодо обсягів робіт, ні щодо строків їх виконання, ні щодо їх якості; будь-яких інших доказів, які б спростовували вину відповідача за первісним позовом у порушенні зобов'язань за договором щодо здійснення своєчасної оплати виконаних робіт, відповідачем не надано.

Крім того, відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, господарські суди попередніх інстанцій достеменно встановили, що ТОВ "Мегабудпроект" було порушено строки виконання робіт за договором №ПЗ/МЦРЗ-131295/НЮ від 17.06.2013, а відтак, враховуючи положення пункту 10.2 договору, замовником було нараховано пеню за період з 15.01.2014 по 15.07.2014 на загальну суму 373 366,15 грн.; водночас, під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем за зустрічним позовом було заявлено про застосування строків позовної давності.

За змістом статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Таким чином встановивши, що з вимогами про стягнення неустойки за період з 15.01.2014 по 15.07.2014 за порушення строків виконання робіт позивач за зустрічним позовом звернувся лише 27.10.2015, тобто за межами строку позовної давності, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили у задоволенні зустрічного позову з підстав, викладених у судових рішеннях.

При цьому судами були дослідженні обставини, які, на думку позивача, свідчили про переривання строку позовної давності. Зокрема судами враховано, що листи відповідача за зустрічним позовом №7 від 17.02.2014 та №13 від 08.05.2015 жодним чином не свідчать про вчинення останнім дій по визнанню свого обов'язку зі сплати пені у заявленому в межах зустрічного позову розмірі. Наведеним спростовуються також доводи касаційної скарги щодо порушення та неврахування судами попередніх інстанцій вимог статей 258, 264 Цивільного кодексу України.

Відтак доводи скаржника про порушення судами норм матеріального та процесуального не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження і фактично зводяться до переоцінки обставин, встановлених судами, та не беруться колегією суддів до уваги з огляду на положення статті 1117 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного та рішенні місцевого господарського судів, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарський суд апеляційної інстанції вирішив спір відповідно до вимог статей 42, 43, 33, 34, 43, 84, 101, 105 Господарського процесуального кодексу України, розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, надав оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, та доводам сторін, відповідно відобразивши це в постанові; підстав для її скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 43, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2017 у справі № 910/25268/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді: О.О. Євсіков

О.А. Кролевець