ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017р. Справа № 914/2167/17

За позовом: публічного акціонерко товариства «Львівобленерго», м. Львів,
до відповідача:приватного підприємства «Ярина плюс», м. Львів,
про: стягнення 11359,42 грн. вартості недорахованої електричної енергії.
Представники:
позивача:не зявився,
відповідача:не зявився.
Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов публічного акціонерко товариства «Львівобленерго» до приватного підприємства «Ярина плюс» про стягнення 11359,42 грн. вартості недорахованої електричної енергії.

Ухвалою суду від 23.10.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 27.11.2017. Розгляд справи відкладався з підстав і мотивів, викладених в ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що представниками ПАТ «Львівобленерго» встановлено факти пошкодження приладу обліку. Провівши розрахунок недоврахованої електричної енергії, позивач просить стягнути з відповідача 11359,42 грн. вартості недорахованої електричної енергії.

Відповідач в судові засідання не зявлявся, причин неприбуття не повідомив, хоч був належно повідомлений про час, місце та дату розгляду справи. Відповідач вимог попередніх ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав, проти позову не заперечив, інших письмових пояснень не подав.

Відповідно до частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. Судом надіслано відповідачу ухвали на юридичну адресу, яка зазначена у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме: вулиця Стрийська, будинок 19/10, місто Львів, 79066. За таких обставин відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи.

13 грудня 2017 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання.

Суд розглянувши подане клопотання про відкладення розгляду справи, відмовив в його задоволенні , з підстав передбачених ст. 69 ГПК України. Окрім того, суд зазначає, що представництво інтересів сторін не обмежено певним колом осіб, відтак, позивач міг забезпечити в судове засіданні явку іншого представника.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Таким чином, з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін у справі, дотримання розумності строку розгляду справи та за умови достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд здійснює розгляд справи за відсутності представників сторін.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (підпункт 3.9.2 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 (із змінами та доповненнями).

Враховуючи те, що позивачем надано достатньо матеріалів для розгляду справи по суті, відповідач відзив на позов не подав, проти позову не заперечив, не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання, не скористався наданим йому правом на участь у судовому процесі, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи, відповідно до ст. 75 ГПК України, у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 13.12.2017 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Між публічним акціонерним товариством «Львівобленерго» та приватним підприємством «Ярина плюс» укладено Договір про постачання електричної енергії №51800 від 10.04.2012. Згідно з цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Згідно з додатками до вказаного договору ПП «Ярина плюс» є субєктом споживання електричної енергії за адресою: м. Львів, вул. Хуторівка Стрийська.

Представниками ПАТ «Львівобленерго» проведено перевірку за адресою: місто Львів, вулиця Хуторівка Стрийська. Встановлено факт пошкодження приладу обліку (дії споживача що призвели до зміни показів приладу обліку). За результатами перевірки складено акт №028268 від 11.11.2016 про порушення відповідачем ОСОБА_1 користування електричною енергією, затверджених Національною комісією регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 р. Прилад обліку знятий. Представник відповідача від підпису акту відмовився, про що зазначено у даному акті.

На адресу ПП «Ярина плюс» скеровано лист №30-04223 від 14.11.2016 із повідомленням про час та місце розгляду акту про порушення ПКЕЕ комісією. Докази надіслання долучені до матеріалів справи.

Рішеннями комісії ЛМЕМ ПАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення «ОСОБА_1 користування електричною енергією» від 25.11.2016 (оформлене протоколом №303) вирішено перенести дату засідання.

Представниками ПАТ «Львівобленерго» повторно проведено перевірку за адресою: місто Львів, вулиця Хуторівка Стрийська. Встановлено факт пошкодження приладу обліку. За результатами перевірки складено акт №028566 від 17.03.2017 про порушення відповідачем ОСОБА_1 користування електричною енергією, затверджених Національною комісією регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 р. Прилад обліку знятий. Представник відповідача від підпису акту відмовився, про що зазначено у даному акті.

На адресу ПП «Ярина плюс» скеровано лист від 20.03.2017 із повідомленням про час та місце розгляду акту про порушення ПКЕЕ комісією. Докази надіслання долучені до матеріалів справи.

Рішеннями комісії ЛМЕМ ПАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення «ОСОБА_1 користування електричною енергією» від 31.03.2017 (оформлене протоколом №89) вирішено перенести дату засідання.

Позивач листом №30-01711 від 17.05.2017 повідомив відповідача про засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ №028268 та №028566.

Рішеннями комісії ЛМЕМ ПАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення «ОСОБА_1 користування електричною енергією» від 02.06.2017 (оформлених протоколами №028566-а та №028268-а) проведено нарахування обсягу та вартості недоврахованої електроенергії у сумі 2586,08 грн. та 8773,34 грн. Представник споживача був відсутній на засіданні комісії.

На підставі розрахунку відповідачу виставлено рахунки №32-028268-а та №32-028566-а від 02.06.2017 р. на суму 2586,08 грн. та 8773,34 грн. відповідно.

На адресу відповідача скеровано лист №3002105 від 14.06.2017 із додатками: протоколи №028566-а та №028268-а засідання комісії ЛМЕМ, та рахунки №32-028268-а та №32-028566-а до сплати.

Як стверджує позивач, відповідач не оплатив виставлені йому рахунки, що стало підставою звернення до суду з позовом про стягнення вартості недорахованої електричної енергії в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісією регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 (надалі ОСОБА_1), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 №782/12656.

Відповідно до частини другої та четвертої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України

Відповідно до частини першої статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Як вбачається з постанови Верховного суду України від 16.05.2011 року у справі №3-37гс11 рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу вартості недоврахованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини другої статті 20 Господарського кодексу України. Згідно з частиною другою статті 237 Господарського кодексу України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Докази оскарження відповідачем рішення комісії ЛМЕМ публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення ОСОБА_1, які було оформлено протоколами протоколи №028566-а та №028268-а від 02.06.2017 в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи правильність застосування позивачем зазначеної оперативно-господарської санкції, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. В частині 2 статті 236 Господарського кодексу України зазначено, що перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Згідно з частинами першої та другої статті 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором.

Відповідно до пункту 4.2.3 Договору про постачання електричної енергії №51800 споживач сплачує постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Згідно з пунктом 3.2 ОСОБА_1 відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушенням в електроенергетиці є пошкодження приладів обліку.

Відповідно до пунктів 6.40, 6.41 ОСОБА_1 у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656 (надалі Методика). У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ОСОБА_1 або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих ОСОБА_1 та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (пункт 6.42 ОСОБА_1).

Комісією ЛМЕМ ПАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення ОСОБА_1 користування електричною енергією було прийнято рішення від 02.06.2017 (оформлене протоколами №028566-а та №028268-а) про розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, згідно з якими вартість не облікованої електричної енергії склало 2586,08 грн. та 8773,34 грн. відповідно.

Пунктом 1.2 ОСОБА_1 визначено, що недоврахована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

Розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії здійснено на підставі положень Методики. Зі змісту пункту 1.1 Методики вбачається, що цей нормативно-правовий акт встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ОСОБА_1. Методика поширюється на споживачів електричної енергії та застосовується постачальниками електричної енергії при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ОСОБА_1 користування електричною енергією, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики (пункт 1.2 Методики).

Згідно з пунктом 2.2 Методики обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ОСОБА_1, розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої Правилами процедури.

Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ОСОБА_1 та в разі виявлення таких порушень ОСОБА_1: пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо) (пункт 2.1 Методики).

Таким чином, оскільки встановлено факти пошкодження приладів обліку, які не оскаржувались споживачем, суд дійшов до висновку про порушення відповідачем ОСОБА_1, що тягне за собою можливість застосування позивачем оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування вартості недоврахованої електричної енергії. Відповідачем не спростовано позовних вимог, застосованої оперативно-господарської санкції не оскаржено. За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір покладається на відповідача.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись 3, 4, 41 ,42 ,43 , 44, 45 ,46, 12, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства «Ярина плюс» (79066, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 36462378) на користь публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, вул. Козельницька, буд. 3, м. Львів; ідентифікаційний код 00131587) 11359,42 грн. вартості недоврахованої електричної енергії та 1600,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13.12.2017 року.

Суддя Березяк Н.Є.