ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.12.2017 Справа № 904/8713/17

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", м. Дніпро

Відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго", м. Чернігів

про стягнення заборгованості за векселем у розмірі 1000000грн.00коп., відсотків у розмірі 137589грн.04коп. та інфляційної складової у розмірі 555705грн.26коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. №14-84 від 14.04.2017р.

Від відповідача-1: ОСОБА_2, №5508-К-О від 13.10.2017р.

Від відповідача-2: ОСОБА_3, №41/223 від 16.01.2017р.

Від відповідача-2: ОСОБА_4, дов. №28/6782 від 12.12.2016р.

В судових засіданнях від 07.11.2017р. та від 21.11.2017р. оголошувалась перерва до 21.11.2017р. та 01.12.2017р. відповідно, в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" та Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" з позовом про стягнення солідарно суми заборгованості за векселем в розмірі 1000000грн.00коп., 6% річних в розмірі 137589грн.04коп. та інфляційних збитків в розмірі 555705грн.26 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо сплати боргу за векселем № 78.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2017р. порушено провадження у справі та призначене судове засідання. Справа призначалася до розгляду в судових засіданнях на 17.10.2017р., 07.11.2017р., 21.11.2017р. та 01.12.2017р.

13.10.2017р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача-2 про відкладення судового засідання, призначеного на 17.10.2017р., на іншу дату, у звязку з неможливістю направити в судове засідання свого повноважного представника. Вказане клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладений.

Відповідач-1 17.10.2017р. надав письмові заперечення на позов, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до змісту вказаних заперечень, відповідач-1 стверджує, що він є правонаступником ЗАТ "Український кредитний банк". Також відповідач зазначає, що спірний вексель №78 від 04.05.2000р. був індосований ЗАТ "Український кредитний банк" із застереженням "без обороту на мене". Позивач погодився прийняти вексель за наявності такого застереження. Таким чином ЗАТ "Український кредитний банк" звільнив себе від відповідальності у разі несплати за цим векселем.

31.10.2017р. позивач надав письмові пояснення, в яких зазначив, що в позовній заяві вказаний помилковий номер спірного векселя, замість правильного - №78, вказаний №678. Наведене не є зміною підстав або предмету позову, оскільки до позову був долучений саме вексель №78.

ПАТ "Чернігівобленерго" 07.11.2017р. заявило клопотання про витребування доказів. Відповідач-2 просить витребувати від позивача оригінал простого векселя №748; оригінали договору №Т-116/05200 від 04.05.2000р., укладеного між Українським кредитним банком та ВАТ "Енергопостачальна компанія "Чернігівобленерго", актів прийому-передачі векселів до договору №Т-116/05200 від 04.05.2000р.; оригінали документів (договори купівлі-продажу, міни цінних паперів, акти приймання-передачі цінних паперів, тощо), на підставі яких ПАТ "НАК "Нафтогаз України" набуло право власності на відповідний простий вексель №78.

Вказане клопотання було задоволено ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2017р.

В судовому засіданні, яке відбулось 07.11.2017р., судом був оглянутий оригінал простого векселя №78.

07.11.2017р. відповідач-2 заявив клопотання в порядку статті 58 Господарського процесуального кодексу України про об'єднання в одне провадження справ №904/8713/17 та №904/8714/17.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 58 Господарського процесуального кодексу України суд має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні.

З наведеного вбачається, що об'єднання кількох однорідних справи є правом та прерогативою суду. В даному випадку, суд не вбачає підстав для об'єднання проваджень у справах №904/8713/17 та №904/8714/17 в одне провадження. З огляду на наведене, клопотання відповідача-2 про об'єднання однорідних позовних вимог задоволенню не підлягає.

Також, 07.11.2017р. відповідачем-2 заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. В обґрунтування казаного клопотання відповідач-2 зазначає, що при порівнянні підписів ОСОБА_5 на індосаменті векселя та його підписів на договорі та акті можна дійти висновку, що дані підписи суттєво відрізняються. За думкою відповідача-2, цей факт дає можливість зробити висновок, що індосамент на простому векселі №78 був здійснений без участі уповноваженої особи Українського кредитного банку.

На вирішення експертизи відповідач-2 просить поставити наступні запитання: чи виконано підпис від імені Голови Правління Українського кредитного банку ОСОБА_5 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою у таких документах: на оригіналі простого векселю №78, випущеного 04.05.2000р. ВАТ "Енергопостачальною компанією "Чернігівобленерго"; на оригіналі договору №Т-116/052000 від 04.05.2000р., укладеного між Українським кредитним банком та ВАТ "Енергопостачальна компанія "Чернігівобленерго"; на оригіналі акту прийому-передачі векселів від 04.05.2000р. до договору № Т-116/052000 від 04.05.2000р., згідно якого простий вексель №78 був переданий на користь Українського кредитного банку.

07.11.2017р. відповідач-2 надав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач-2 зазначає, що у векселі №78, міститься напис, що він виданий "по пред'явленню, але не раніше 01.01.2015р.". Таким чином даний вексель повинен бути належним чином пред'явлений у період з 01.01.2015р. по 01.01.2016р. Позивач не скористався своїм правом предявити вексель до оплати, у встановленому законодавством порядку. Тому у ПАТ "Чернігівобленерго" відсутній обовязок оплати за спірним векселем. Також відповідач-2 стверджує, що у позивача відсутні підстави нараховувати 6% річних та інфляційні витрати.

07.11.2017р. ПАТ "Чернігівобленерго" подало зустрічну позовну заяву до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про визнання простого векселю №78 недійсним.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2017р. було відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви для спільного розгляду з первісним позовом.

14.11.2017р. позивач надав заяву про збільшення розміру позовних вимог. Відповідно до тексту вказаної заяви, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" просить стягнути солідарно з ПАТ "Акцент-Банк" та ПАТ "Чернігівобленерго" суму заборгованості за векселем в розмірі 1000000грн.00коп., 6% річних в розмірі 156821грн.92коп. та суму інфляційних збитків в розмірі 634797грн.09коп.

Перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про збільшення розміру позовних вимог, дослідивши обставини, викладені в ній та встановивши, що заява позивача відповідає вимогам чинного законодавства України, суд прийняв її до розгляду.

Таким чином, з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, предметом розгляду у справі є стягнення солідарно з ПАТ "Акцент-Банк" та ПАТ "Чернігівобленерго" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" суми заборгованості за векселем в розмірі 1000000грн.00коп., 6% річних в розмірі 156821грн.92коп. та суми інфляційних збитків в розмірі 634797грн.09коп.

21.11.2017р. відповідач-1 надав письмові заперечення на клопотання ПАТ "Чернігівобленерго" про призначення судової почеркознавчої експертизи.

На даний час є встановленим факт смерті голови правління ЗАТ "Український кредитний банк" ОСОБА_6

Відповідач-1 зазначає, що оригінал договору №Т-116/052000 від 04.05.2000р., укладений між ЗАТ "Український кредитний банк" та ВАТ "Енергопостачальна компанія "Чернігівобленерго" знищений як на підприємстві відповідача-1, так і на підприємстві відповідача-2.

За наведених обставин, відсутня можливість проведення судової почеркознавчої експертизи. Тому відповідач-1 просить відмовити в задоволенні клопотання відповідача-2 про її призначення.

Крім того, відповідач-1 зазначає, що відповідач-2 не заперечує факт передачі вказаного векселя до "Українського кредитного банку" як на даний час, так і попередньо, оскільки ним за останні 17 років не було вчинено жодних дій на оскарження даного правочину.

21.11.2017р. відповідач-2 надав доповнення до клопотання про призначення експертизи по справі. У разі якщо відповідний бланковий індосамент, на підставі якого фактично вексель №78 переданий від Українського кредитного банку на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України", здійснений від імені Українського кредитного банку особою, що не мала достатніх повноважень на передачу такого векселя на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України", то саме ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не може вимагати виконання зобов'язань за векселем №78 від ПАТ "Чернігівобленерго".

Також відповідач-2 зазначає, що припинення обов'язку ПАТ "Акцент-Банк" (як правонаступника Українського кредитного банку) нести відповідальність за неоплату за відповідним векселем №78 обумовлюється саме фактом вчинення індосаменту на такому векселі із застереження "без обороту на мене". У разі здійснення відповідного індосаменту від імені Українського кредитного банку особою без повноважень, такий індосамент фактично не звільнив ПАТ "Акцент-Банк" від відповідальності у разі несплати за таким векселем. А тому ПАТ "Акцент-Банк" є солідарно зобов'язаним перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за неоплату за відповідним векселем №78.

21.11.2017р. відповідач-2 заявив клопотання про витребування доказів та просить витребувати у Господарського суду Івано-Франківської області оригінал договору №Т-102/042000 від 24.04.2000р., додаток 1 до договору №Т-102/042000 від 24.04.2000р. та акт приймання-передачі векселів від 04.05,2000р. до договору №Т-102/042000 від 24.04.2000р., що містяться в матеріалах судової справи №909/548/15 за позовом ПАТ "Прикарпаттяобленерго" до ПАТ "НАК "Нафтогаз України", ДП "Прикарпаттяенергосервіс" ВАТ "Прикарпатттяобленерго", третя особа - ПАТ "Акцент-банк", про визнання векселів такими, що не мають вексельної сили та визнання недійсною поруки від 10.05.2000р. Дочірнього підприємства "Прикарпаттяенергосервіс" ВАТ "Прикарпатттяобленерго".

Також 21.11.2017р. відповідач-2 надав до суду додаткові письмові заперечення, в яких зазначив, про відсутність підстав нараховування та заявлення до стягнення суми 6% річних та інфляційної складової.

Позивач 21.11.2017р. надав письмові пояснення, в яких висловив додаткову правову позицію щодо нарахування суми інфляційної складової на суму заявленої до стягнення заборгованості.

Також позивач 21.11.2017р. надав письмові заперечення на відзив відповідача-2. У своїх запереченнях позивач зазначає, що 17.02.2015р. поштовим відправленням з описом вкладення направив на адресу відповідача-2 лист-вимогу №26-1154/1.2-15, де просив оплатити спірний вексель 18.02.2015р.

В подальшому, 18.02.2015р. позивач направив своїх представників на підприємство відповідача-2 з метою предявлення оригіналів векселів, які підлягають оплаті. Проте, представників позивача на підприємство відповідача-2 не допустили.

Також, 18.02.2015р. позивач надіслав відповідачу-2 телеграму з вимогою оплатити векселі. Зазначена телеграма не була вручена керівнику ПАТ "Чернігівобленерго", у звязку з відмовою від отримання телеграми.

19.02.2015р. позивач звернувся до приватного нотаріусу із заявою про протест спірного векселя в неплатежі. Приватним нотаріусом, була надіслана телеграма відповідачу-2, у відповідь на яку відповідач-2 зазначив, про непредявлення ПАТ "НАК "Нафтогаз України" оригіналів векселів до оплати.

На підставі викладеного, позивач стверджує, що відповідач-2 ухиляється від оплати спірного векселя, хоча має зобовязання щодо оплати грошових коштів за векселем.

Крім того, позивач у своїх запереченнях зазначає, що призначення почеркознавчої судової експертизи у справі є недоцільним та просить відмовити в задоволені клопотання відповідача-2 про її призначення.

Відповідач-2 01.12.2017р. надав письмові доповнення до клопотання про витребування доказів, яке було подане 21.11.2017р. У своїх доповненнях відповідач-2 підтримав правову позиції, викладену раніше та просив задовольнити клопотання про витребування доказів, надане 21.11.2017р.

01.12.2017р. відповідач-2 надав клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати:

- від ПАТ "Акцент-Банк" вільні зразки підписів ОСОБА_5 (тобто підписи, виконані в офіційних документах, які не мають відношення до даної судової справи), які можуть міститися в різного роду договорах, актах, заявах, внутрішніх положеннях банку, квитанціях, відомостях на отримання грошових коштів, вітальних листівках, тощо, максимально наближені до часу виконання досліджуваних документів, тобто за 1998-2004 роки.

- від Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області та Виконавчого комітету Дніпровської міської ради оригінали документів, які містять зразки підписів ОСОБА_5, якими можуть бути статути, установчий (засновницький) договір, протокольні рішення правління банку, фінансова звітність, протоколи загальних зборів, протоколи спостережної (наглядової) ради ЗАТ "Український кредитний банк", тощо), максимально наближені до часу виконання досліджуваних документів, тобто за 1998-2004 роки.

- від Національного банку України оригінали документів, які містять вільні зразки підписів ОСОБА_5, якими можуть бути взірці (зразки) підписів голови правління ЗАТ "Український кредитний банк", статути, установчий (засновницький) договір, протокольні рішення правління банку, фінансова звітність, протоколи загальних зборів тощо), максимально наближені до часу виконання досліджуваних документів, тобто за 1998-2004 роки.

У додаткових запереченнях, наданих 01.12.2017р., відповідач-2 вказав про доведеність непредявлення спірного векселя до оплати та послався на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області у справі №751/2084/15-ц від 26.05.2017р. Крім того, відповідач-2 зазначив про безпідставність застосування позивачем положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

01.12.2017р. ПАТ "Чернігівобленерго" надало письмові пояснення на заперечення ПАТ "Акцент-Банк" на клопотання про призначення експертизи. Бланковий індосамент із застереженням "без обороту на мене" на спірному векселі був здійснений без участі уповноваженої особи Українського кредитного банку ОСОБА_5 З огляду на це, відповідач-2 наполягає на задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання ПАТ "Чернігівобленерго" про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Згідно з ст.1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно з ч. 5 статті 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Тобто, висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів і не має заздалегідь установленої сили.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла на підставі простого векселя №78.

Як вбачається з матеріалів справи, у ПАТ "Акцент-Банк" не виникає сумнівів стосовно того, що індосамент на простому векселі №78 здійсненим саме Головою Правління Українського кредитного банку ОСОБА_5

До того ж, при підписанні договору №Т-102/042000 від 24.04.2000р., між Українським кредитним банком та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та наступним обміном цінними паперами, у жодної із сторін не виникло сумнівів стосовно повноважень осіб, якими були підписані документи, зокрема і індосамент на простому векселі №78.

Враховуючи відмову в задоволенні клопотання відповідача-2 про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, не підлягає задоволенню клопотання відповідача-2 про витребування додаткових доказів від сторонніх організацій.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

Статтею 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (ратифікований відповідно до Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі"; далі - Уніфікований закон) передбачено, що простий вексель містить:

- назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений;

- безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей;

- зазначення строку платежу;

- зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж;

- найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж;

- зазначення дати і місця видачі простого векселя;

- підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Згідно зі статтею 77 Уніфікованого закону до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів.

04.05.2000р. "Український кредитний банк" став держателем простого векселя №78, емітований Відкритим акціонерним товариством енергопостачальна компанія "Чернігівобленерго" номінальною вартістю 1000000грн.

Відповідно до змісту простого векселя №78, дата предявлення вказаного векселя - "по предявленню, але не раніше 01.01.2015р.".

Як вбачається з матеріалів справи, відбулась зміна організаційно-правової форми відповідача-2 з Відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія "Чернігівобленерго" на Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго". При цьому, ідентифікаційний код юридичної особи залишився незмінним.

Відповідно до пункту 6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №118 від 22.01.1996р.(із змінами та доповненнями), ідентифікаційний код зберігається за суб'єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. У разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код. Таким чином, Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго" (ідентифікаційний код 22815333) є належним відповідачем.

Відповідно пункту 1.1 статуту Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", товариство є правонаступником Закритого акціонерного товариства "Український кредитний банк", який є правонаступником прав та обовязків "Українського кредитного банку", який є правонаступником прав та обовязків "Київського приватного банку "Київприватбанк", створеного рішенням установчих зборів та зареєстрованого Національним банком України 30.10.1992р. за №127. Таким чином, ПАТ "Акцент-Банк" (ідентифікаційний код 14360080) є належним відповідачем.

В подальшому, "Український кредитний банк" на звороті простого векселя №78 від 04.05.2000р. проставлений бланковий індосамент на предявника із застереженням "без обороту на мене". Вказаний індосамент підписаний головою правління та головним бухгалтером "Українського кредитного банку" та скріплений печаткою банку. Підпис голови правління ОСОБА_5 визнається та не оспорюється банком.

24.04.2000р. між Українським кредитним банком (далі банк) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (далі підприємство) було укладено договір №Т-102/042000, відповідно до пункту 1.1 якого сторони здійснюють обмін рівноцінних паперів, а саме векселів, зазначених в статті 2 цього договору, на умовах, визначених цим договором.

Вказаний договір не визнаний недійсним в судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.1 договору №Т-102/042000 від 24.04.2000р. банк зобовязується передати підприємству у власність векселі, перелік яких вказаний у додатку №1, який є невідємною частиною цього договору, загальною номінальною вартістю 66715946грн.15коп. Векселі передаються підприємству з бланковим індосаментом протягом десяти банківських днів з моменту підписання цього договору.

Пунктом 2.4 договору №Т-102/042000 від 24.04.2000р. визначено, що підприємство зобовязується прийняти від банку у власність векселі, вказані у додатку №1 до цього договору.

На виконання умов договору Українським кредитним банком було передано, а Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" прийнято вексель №78 (номінальною вартістю 1000000грн.00коп., дата випуску 04.05.2000р., із зобов'язанням заплатити проти цього векселя Українському кредитному банку чи його наказу суму у розмірі 1000000грн.00коп., за предявленням, але не раніше 01.01.2015р. в м. Чернігів), про що свідчить акт від 04.05.2000р. приймання-передачі векселів до договору.

Таким чином, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" стало законним держателем простого векселя №78 від 04.05.2000р. номінальною вартістю 1000000грн.00коп. з датою предявлення векселя "по предявленню, але не раніше 01.01.2015р.".

Згідно зі ст. ст. 16, 77 Уніфікованого закону особа, у якої знаходиться вексель, вважається його законним держателем, якщо її право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній із них є бланковим.

Відповідно до статті 34 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні; він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання; трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк; ці строки можуть бути скорочені індосантами; трасант може встановити, що переказний вексель зі строком платежу за пред'явленням не може бути пред'явленим для платежу раніше визначеної дати. У цьому разі строк для пред'явлення починається від зазначеної дати.

Отже, виникнення зобов'язань боржника за емітованими векселями чинне законодавство пов'язує саме з моментом їх пред'явлення до платежу не раніше зазначеної у векселі дати.

Відповідно до ч. 1 статті 35 Уніфікованого закону строк платежу за переказним векселем, що підлягає сплаті у визначений строк від пред'явлення визначається або датою акцепту, або датою протесту.

Простий або акцептований переказний вексель строком платежу "за пред'явленням" підлягає оплаті в день його належного пред'явлення до платежу.

Статтею 78 Уніфікованого закону передбачено, що векселедавець простого векселя зобов'язаний так само, як акцептант за переказним векселем. Прості векселі зі строком платежу у визначений строк від пред'явлення повинні бути протягом строків, встановлених статтею 23, пред'явлені векселедавцю для відмітки. Перебіг строку починається від дати відмітки, підписаної векселедавцем на векселі. Відмова векселедавця зробити датовану відмітку повинна бути засвідчена протестом (стаття 25), дата якого є початком строку від пред'явлення.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" направило на адресу ПАТ "Чернігівобленерго" лист №26-1154/1.2-15 від 17.02.2015р., відповідно до змісту якого просить сплатити до 12год.00хв. 18.02.2015р. прості векселі згідно переліку, зокрема, простий вексель №78 від 04.05.2000р. Направлення вказаного листа на адресу відповідача-2 підтверджується фіскальним чеком підприємства звязку №088 від 18.02.2015р. та описом вкладення у цінний лист з відміткою підприємства звязку.

Також, 18.02.2015р. позивач направив відповідача-2 телеграму №49/1.2-15 від 18.02.2015р., з вимогою оплатити 18.02.2015р. простий вексель №78. Зазначена телеграма не вручена відповідачу-2, у зв'язку з відмовою від прийому, про що свідчить повідомлення поштової організації.

Крім того, 18.02.2015р. ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з метою предявлення до платежу простого векселя №78, відрядило до ПАТ "Чернігівобленерго" начальника сектору департаменту реалізації газу ОСОБА_7, заступника начальника відділу юридичного департаменту ОСОБА_1 та головного фахівця департаменту економічної, промислової, інформаційної безпеки та управління ризиками ОСОБА_8 Факт направлення працівників позивача на адресу відповідача-2, для предявлення до платежу простого векселя №78, підтверджується посвідченнями про відрядження №1-144, №1-145 та №1-142.

Як вбачається з акту від 18.02.2015р. про відмову у допуску повноважених осіб на підприємство для предявлення векселів до платежу, представники позивача прибули о 11:30год. 18.02.2015р. на адресу ПАТ "Чернігівобленерго" з метою предявлення до платежу від імені ПАТ "НАК "Нафтогаз України" оригіналів векселів, зокрема №78; представників позивача не було допущено на підтприємство відповідача-2, що позбавило їх можливості надати для огляду голові правління або іншим повноважним представникам оригіналів векселів та підписання акту предявлення векселів до оплати.

З наведеного вбачається, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" усіма належними та законними засобами здійснював заходи з предявлення до оплати ПАТ "Чернігівобленерго" простого векселя №78.

В матеріалах справи наявний лист ПАТ "Чернігівобленерго" вих.№28/918 від 19.02.2015р., який адресований приватному нотаріусу ОСОБА_9, про те що векселі, у тому числі №78, не були пред'явлені до оплати. Факт надсилання вказаного листа та його зміст, підтверджує те, що ПАТ "Чернігівобленерго" було обізнане про здійснення позивачем заходів, направлених на предявлення до оплати простого векселя №78.

Згідно з статті 43 Уніфікованого закону, векселедержатель може обернути свій позов проти індосантів, трасанта та інших зобов'язаних осіб при настанні терміну платежу, якщо платіж не був здійснений.

Позивач звернувся з позовом про солідарне стягнення з ПАТ "Акцент-Банк" та ПАТ "Чернігівобленерго" суми заборгованості за векселем №78 в розмірі 1000000грн.00коп.

Разом з тим, як встановлено судом, на звороті спірного векселя Українським кредитним банком був проставлений бланковий індосамент на пред'явника "платити наказу: без обороту на мене".

Статтею 15 Уніфікованого закону передбачено, що індосант відповідає за акцепт і за платіж, якщо не обумовлено протилежне.

Статтею 15 Уніфікованого закону визначено, що індосант відповідає за акцепт і за платіж, якщо не обумовлено протилежне. При вирішенні спорів судам слід враховувати, що у випадку включення до індосаменту застереження "без обороту на мене" чи будь-якого іншого, наслідком якого може бути звільнення індосанта від відповідальності за платіж за векселем, передбаченої вказаною нормою Уніфікованого закону, індосант відповідає лише за дійсність переданої за векселем вимоги. Таке застереження означає, що при неакцепті або неплатежі до такого індосанта не можуть бути пред'явлені вимоги, передбачені статтями 43 - 49 Уніфікованого закону, тобто зазначена особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язань за векселем.

В даному випадку до індосаменту векселя №78 включено застереження "без обороту на мене", тобто індосант звільнив себе від відповідальності за платіж за векселем. Новий векселедержатель погодився прийняти вексель за наявності такого застереження.

Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог відносно ПАТ "Акцент Банк".

Кредитор, який не спростував заперечення прямого боржника про відсутність належного предявлення векселя до платежу, вважається таким, що прострочив. До такого кредитора застосовуються наслідки, передбачені ст. 613 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

ПАТ "Чернігівобленерго" не надано доказів виконання своїх зобов'язань за спірним векселем, не спростовано належного предявлення векселя до платежу, з огляду на що суд вбачає підстави для стягнення з відповідача-2 суми боргу за векселем №78 у розмірі 1000000грн.00коп.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача-2 на статтю 35 Господарського процесуального кодексу України щодо встановлення факту непредявлення спірного векселю під час розгляду справи №751/2084/15-ц.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Предметом розгляду у справі №751/2084/15-ц є визнання недійсними протестів векселів про неоплату та скасування актів про протест простих векселів.

Прийняті рішення у вказаній справі ґрунтуються на оцінці дій приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 при здійсненні протестів спірних векселів.

Згідно з п. 2 абзацу 1 ст. 48 Уніфікованого закону векселедержатель може вимагати від особи, до якої пред'явив позов, сплати відсотків, нарахованих на вексельну суму.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про обіг векселів в Україні" передбачені ст.ст. 48, 49 Уніфікованого закону відсотки на суму векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки НБУ на день подання позову та від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову відповідно.

Положеннями статті 48 Уніфікованого закону визначено, що держатель може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу:

1. суму неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені;

2. відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу;

3. витрати, пов'язані з протестом і пересиланням повідомлень, а також інші витрати.

З огляду на положення статті 48 Уніфікованого закону, стягнення суми відсотків в розмірі шести, передбачених пунктом 2 цієї статті, не вимагає попереднього узгодження на відміну від відсотків, встановлених пунктом 1 цієї ж статті.

Позивач заявив до стягнення суму 6 відсотків в розмірі 156821грн.92коп., нараховану за період з 19.02.2015р. по 30.09.2017р., на підставі пункту 2 статті 48 Уніфікованого закону.

Перевіривши розрахунок, суд вважає позовні вимоги про стягнення відсотків обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення 634797грн.09коп. втрат від інфляції нарахованих за період прострочення з 19.02.2015р. по 30.09.2017р.

За приписами ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, право векселедержателя вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу, обмежено наступними сумами: (1) сумою неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені; (2) відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу; (3) витрати, пов'язані з протестом і пересиланням повідомлень, а також інші витрати. Якщо право регресу використане до настання строку платежу, то з вексельної суми утримуються облікові відсотки. Ці облікові відсотки обчислюються за офіційною обліковою ставкою (банківською ставкою), яка діє на дату використання права регресу за місцем проживання держателя.

Цією нормою не передбачено покладення на особу, зобовязану за векселем, інших платежів, зокрема, збитків від інфляції та 3% річних.

Оскільки спірні правовідносини сторін врегульовано вексельним законодавством, яким не передбачено стягнення інфляційних витрат та 3% річних у разі прострочення виконання вексельного зобовязання, то ст. 625 Цивільного кодексу України застосуванню не підлягає.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного суду України від 03.10.2011р. у справі №3-91гс11.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача-2 634797грн.09коп. втрат від інфляції.

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ "Чернігівобленерго" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" суми заборгованості за векселем в розмірі 1000000грн.00коп. та 6% річних в розмірі 156821грн.92коп.

Враховуючи викладене та керуючись нормами Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів" ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" та Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" про стягнення солідарно суми заборгованості за векселем у розмірі 1000000грн.00коп., 6% річних у розмірі 156821грн.92коп. та інфляційних збитків у розмірі 634797грн.09коп. задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (ідентифікаційний код: 22815333; місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Горького, буд. 40) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (ідентифікаційний код: 20077720; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6) суму заборгованості за векселем у розмірі 1000000грн.00коп., 6% річних у розмірі 156821грн.92коп. та судовий збір в розмірі 17352грн.33коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 01.12.2017р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 06.12.2017р.

Суддя ОСОБА_10