КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Справа№ 910/14725/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: не з»явились

від відповідача: Терещенко Т.М. по дов. № 09/12/554 від 15.11.2017р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду

України м. Миколаєва Миколаївської області

на рішення Господарського суду міста Києва

від 12.10.2017 р.

у справі № 910/14725/17 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду

України м. Миколаєва Миколаївської області

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний

комерційний промислово-інвестиційний банк"

про стягнення 28 190,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про стягнення 28190,95 грн. безпідставно отриманих коштів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2017р. у справі № 910/14725/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Центральне об'єднання управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 12.10.2017р. у справі № 910/14725/17 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2017р. апеляційну скаргу Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 05.12.2017р.

30.11.2017р. через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2017р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

16.01.2009 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк") в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м. Миколаїв" (банк, відповідач) та Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (фонд, позивач) укладено договір № 11 (договір №11), відповідно до умов якого банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (з наступними змінами) (параграф 1 ст.1).

Згідно з цим договором фонд зобов'язується, зокрема забезпечити прийом заяв пенсіонерів і одержувачів допомоги про зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в банку, як від пенсіонерів, так і від банку при зверненні останніх до банку, забезпечити перерахування коштів на виплату пенсій та грошової допомоги, що фінансуються з коштів фонду на рахунок банку протягом місяця з 4 по 25 число за датами виплати, але не пізніше ніж за один операційний день до встановленої дати виплати, подавати банку за однин день до початку кожного виплатного періоду місяця, за який виплачується пенсія та грошова допомога, одночасно на паперових та магнітних носіях списки зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки, описи до них та довідку про джерела фінансування виплат у кількості та за формою згідно з Порядком (параграф 1 ст.3).

Банк зобов'язується забезпечити зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від фонду, видачу одержувачам належних їм сум пенсій та грошової допомоги за їх першою вимогою, повернення фонду не пізніше ніж через два робочих дні після останньої дати виплати у кожному виплатному періоді завірених списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки та описів до них у кількості і за формою згідно з Порядком, надання за письмовим запитом фонду інформації щодо зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки та про їх закриття (параграф 2 ст.3), якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються з поточного рахунку за довіреністю більше як один рік або не одержуються більше як один рік, банк не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, повідомляє про це письмово фонд (параграф 1 ст.7), суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача по місяць його смерті включно, разом з відсотками є його спадщиною і розподіляються відповідно до діючого законодавства (параграф 1 ст.8), з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, банк, при отриманні такого повідомлення, припиняє зарахування на поточний рахунок суми пенсій та грошової допомоги (параграф 2 ст.8), суми пенсій та грошової допомога, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, банк повертає відповідно фонду, за його письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера (параграф 3 ст.8), цей договір набирає чинності з 1 січня 2009 року і діє до 1 липня 2009 року (параграф 1 ст.10).

Відповідно до умов додаткової угоди від 19.06.2009 до цього договору, строк його дії продовжено сторонами до 01.01.2010.

05.01.2010 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Миколаїв" (банк, відповідач) та Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (фонд, позивач) укладено договір № 12 (договір №12), відповідно до умов якого банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (з наступними змінами) (параграф 1 ст.1).

Згідно з цим договором фонд зобов'язався забезпечити прийом заяв пенсіонерів і одержувачів допомоги про зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки в банку, як від пенсіонерів так і від банку при зверненні останніх до банку, забезпечити перерахування коштів на виплату пенсій та грошової допомоги, що фінансуються з коштів фонду на рахунок банку протягом місяця за датами у межах виплатного періоду, але не пізніше ніж за один операційний день до встановленої дати виплати, подавати банку за однин день до початку кожного виплатного періоду місяця за який виплачується пенсія та грошова допомога, одночасно на паперових та магнітних носіях списки зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки, описи до них та довідку про джерела фінансування виплат у кількості та за формою згідно з Порядком (параграф 1 ст.3).

В свою чергу, за даним договором банк взяв на себе зобов'язання забезпечити зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від фонду, видачу одержувачам належних їм сум пенсій та грошової допомоги за їх першою вимогою, повернення фонду не пізніше ніж через два робочих дні після останньої дати виплати у кожному виплатному періоді завірених списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки та описів до них у кількості і за формою згідно з Порядком, надання за письмовим запитом фонду інформації щодо зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки та про їх закриття (параграф 2 ст.3).

Сторони погодили, що у разі якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються з поточного рахунку за довіреністю більше як один рік або не одержуються більше як один рік, банк не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, повідомляє про це письмово фонд (параграф 1 ст.7), суми пенсій та грошової допомоги не зараховуються на поточні рахунки у разі зокрема наявності даних про смерть одержувача (параграф 1 ст.8), суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача по місяць його смерті включно, разом з відсотками є його спадщиною і розподіляються відповідно до діючого законодавства України (параграф 2 ст.8), з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, банк, при отриманні такого повідомлення, припиняє зарахування на поточний рахунок суми пенсій та грошової допомоги (параграф 3 ст.8), суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті банк повертає фонду, за його письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера (параграф 4 ст.8), цей договір набирає чинності з 1 січня 2010 року і діє до 1 січня 2011 року (параграф 1 ст.10).

У подальшому, між сторонами було укладено додаткові угоди № 1 від 05.01.2011 та №2 від 27.12.2013, якими строк дії договору №12 від 05.01.2010 було пролонговано та погоджено, що цей договір може бути пролонгований на тих же умовах на наступний календарний рік у разі визнання банку переможцем конкурсу на право виплати пенсій та грошової допомоги через банківські рахунки за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги на цей період, та якщо жодна із сторін за місяць до закінчення строку дії договору не висловила бажання його розірвати.

Громадянка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва та отримувала пенсію за віком через відділення відповідача.

ОСОБА_3 було нараховано та перераховано на картковий рахунок НОМЕР_1 у відділенні ПАТ "Промінвестбанк" в м. Миколаїв пенсію за період з серпня місяця 2009 року по березень місяць 2013 року у розмірі 45562,40 грн.

14.03.2013 відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Миколаїв звернулось до позивача із повідомленням за вих.№115/27-53 від 13.03.2013 про те, що станом на 01.03.2013 не відбувалися операції з видачі готівки протягом року по картковому рахунку, відкритому на ім'я ОСОБА_3.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України від 20.03.2013 громадянка ОСОБА_3 померла 30.07.2009.

17.05.2013 Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва звернулось до відповідача із заявою за вих.№8346/02 від 16.05.2013 про повернення пенсійних коштів, нарахованих за період з серпня місяця 2009 року по березень місяць 2013 року у розмірі 45562,40 грн у зв'язку із смертю ОСОБА_3 30.07.2009.

Відповідно до виписки банку від 18.05.2013 відповідачем було повернуто позивачу 17371,45 грн. в межах залишку на рахунку пенсіонера - ОСОБА_3.

Позивач просить стягнути частину неповернутої пенсії, нарахованої ОСОБА_3 за період з серпня місяця 2009 року по березень місяць 2013 року у розмірі 28190,95 грн., яку, як отримано відповідачем безпідставно.

Згідно з п. 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 "Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 04.07.1998 № 734" (Порядок) в редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин, у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду або органу праці та соціального захисту населення. Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного операційного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та органам праці та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Вказаним Порядком передбачений обов'язок уповноваженого банку повернути зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками грошові кошти у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги.

Аналогічні положення містяться в параграфі 3 ст.8 договору №11 та параграфі 4 ст. 8 договору №12, відповідно до якого, суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи банку повертають фонду, за його письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

Отже, для повернення коштів установою банку на користь позивача необхідні такі умови: 1) надходження письмового розпорядження органу Пенсійного фонду із повідомленням про смерть пенсіонера; 2) наявність коштів на поточному рахунку померлого пенсіонера.

За наявності вищевказаних підстав, відповідач, як уповноважений банк, повинен повернути позивачу суми пенсій та грошової допомоги, які зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками.

Матеріалами справи підтверджено, що орган Пенсійного фонду своєчасно про смерть пенсіонера банк не повідомив. Саме відповідач проінформував Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаїв про відсутність операцій з видачі готівки протягом року по картковому рахунку ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 1 ст.1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно ч. 5 ст.2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Положеннями п. п. 1.4., 1.7. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 (Інструкція) передбачено, що власником рахунку в банку є особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому.

Відповідно до положень глав 5, 12 Інструкції, стягувачами, що мають право ініціювати списання коштів з рахунків клієнтів без їх відома, є органи державної виконавчої служби (на підставі виконавчих документів, установлених законами України) та органи державної податкової служби (щодо стягнення податкового боргу, простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою чи територіальною громадою).

Пунктами 1.3., 1.39., 1.40. ст. 1, п. 7.1.2. ст. 1 та ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що грошові кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність отримувача; примусовим списанням є списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом; стягувачем вважається особа, яка може бути ініціатором переказу коштів з рахунка платника на підставі виконавчих документів, визначених законом; банк на договірній основі повинен здійснювати зберігання коштів на поточному рахунку, проводити розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Положеннями п. 22.9. ст.22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту, у разі недостатності на рахунку платника коштів для виконання у повному обсязі розрахункового документа стягувача на момент його надходження до банку платника цей банк здійснює часткове виконання цього розрахункового документа шляхом переказу суми коштів, що знаходиться на рахунку платника, на рахунок отримувача.

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" не є власником коштів, перерахованих позивачем. Банк зобов'язаний зарахувати відповідні суми на особові карткові рахунки одержувачів. Саме одержувачі є власниками коштів, перерахованих фондом, і банк не має права ними розпоряджатись без згоди і розпоряджень власників.

Щодо стягнення з відповідача спірної суми в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань виникають за наявності таких юридичних фактів: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

В даному спорі, спірну грошову суму отримав не банк, а інші особи.

Таким чином кошти, які перераховані банком на рахунок фізичної особи за умовами укладеного між сторонами договору, не можуть бути стягнуті з відповідача як безпідставно отримані.

Згідно з п. 1.4 Інструкції, власник рахунку в банку це особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому.

Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів на підставі відповідних договорів і своїх внутрішніх правил здійснення безготівкових розрахунків, якщо ці правила відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд (п. 1.6 Інструкції).

В свою чергу підставою для отримання готівкових коштів за допомогою платіжної картки через банкомат є правильне введення ПІН-коду (персональний ідентифікаційний номер) - коду, який відомий тільки власнику платіжної картки і необхідний для його ідентифікації під час здійснення операцій з використанням платіжної картки. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНу, а також за наслідки виконання доручень, виданих неуповноваженими особами, і у тих випадках, коли з використанням передбачених банківськими правилами процедур банк не міг установити факт видачі розпорядження неуповноваженими особами.

На момент отримання банком від позивача листа про повернення перерахованих грошових коштів за період з серпня місяця 2009 року по березень місяць 2013 року, кошти у розмірі 28190,95 грн. на рахунку ОСОБА_3 були відсутні, що унеможливило їх повернення відповідно до умов параграфу 3 ст.8 договору №11 та параграфу 4 ст. 8 договору №12, в яких визначено, що суми пенсій підлягають поверненню банком лише за умови їх наявності на поточному рахунку пенсіонера. При цьому, згідно виписки банку з рахунку позивача від 18.05.2013, відповідачем були повернуті з карткового рахунку ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 17371,45 грн. в межах залишку на рахунку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач виконав умови укладених між сторонами договорів належним чином, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 28190,95 грн. безпідставно отриманих коштів не підлягає задоволенню.

Також, не має підстав для задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності з чим погоджується колегія суддів, оскільки при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст. 267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017р. у справі № 910/14725/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017р. у справі № 910/14725/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/14725/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова