ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.12.2017 Справа № 904/8712/17
За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", м. Дніпро

відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго", м. Чернігів

про стягнення заборгованості у сумі 1 791 619,01 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №14-66 від 14 квітня 2017 року, головний юрисконсульт відділу загальної судової роботи юридичного департаменту

Від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність №5508-К-О від 30 жовтня 2017 року, юрисконсульт

Від відповідача-2: ОСОБА_3, довіреність №28/6782 від 12 грудня 2016 року, заступник директора з правової роботи - начальник відділу правового забезпечення; ОСОБА_4, довіреність №41/223 від 16 січня 2017 року, юрисконсульт

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду із позовом, яким з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (вх. №61579/17 від 14.11.2017) просить стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" та Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" заборгованість за векселем у розмірі 1 791 619,01 грн., з яких:

- 1 000 000,00 грн. - основна заборгованість у розмірі;

- 156 821,92 грн. відсотки у розмірі шести;

- 634 797,09 грн. інфляційні збитки.

31.10.2017 позивачем подано до суду клопотання, відповідно до якого просить вірним вважати номер векселя 77.

В обґрунтування позовних вимог Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зазначає, що є законним держателем простого векселя №677 на суму 1 000 000,00 грн., випущеного Відкритим акціонерним товариством "Чернігівобленерго" 04.05.2000, зі строком платежу "по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015". Відповідно до п.1.1 статуту Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" остання є новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго". За даним векселем відповідач-2 зобов'язався заплатити проти цього векселя Українському кредитному банку чи його наказу один мільйон гривень. Правонаступником Українського кредитного банку є Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк".

17 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" листом №26/1154/1.2-15 звернулось до відповідача-2 з вимогою про оплату зазначеного векселя, однак до цього часу відповідачем-2 борг за векселем №677 перед позивачем не погашений.

Відповідач-1 проти позову заперечує та зазначає, що спірний вексель випущено 04.05.2000, а Женевські конвенції 1930 року, якими запроваджено Уніфікований закон про переказані векселі та прості векселі від 07.06.1930, набрали чинності для України 06.01.2000, до спірних правовідносин застосовується Уніфікований закон про переказані векселі та прості векселі. Спірний вексель був індосований із застереженням "Без обороту на мене", а новий векселедержатель (позивач) погодився прийняти вексель за наявності такого застереження. Зробивши таке застереження, індосант звільнив себе від відповідальності у разі несплати за цим векселем основним боржником - векселедавцем простого векселя.

Відповідач-2 проти задоволення позову заперечує, зазначає, що в порушення вимог закону спірний вексель позивачем не пред'явлений до оплати у порядку та строки визначені Уніфікованим законом, що підтверджується рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.02.2017 у справі №751/2084/15-ц за позовом ПАТ "Чернігівобленерго" до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, третя особа ПАТ"НАК "Нафтогаз України" про визнання недійсними протестів простих векселів, в тому числі векселя, який є предметом розгляду даної справи, про неоплату та скасування актів про протест простих векселів, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 26.05.2017.

За таких обставин та враховуючи те, що вексель № 77 станом на сьогоднішній день не пред'явлений ПАТ "Чернігівобленерго" до оплати у товариства відсутній обов'язок сплатити за згаданим векселем.

Крім зазначеного, відповідач-2 просить звернути увагу суду на те, що ст. 43 Уніфікованого закону встановлені умови, настання яких надає векселедержателю право регресу (звернення до суду з позовом) проти зобов'язаних по векселю осіб. Зокрема, згаданою статтею встановлено, що держатель може використати своє право регресу проти індосантів, трасанта та інших зобов'язаних осіб при настанні строку платежу, якщо платіж не був здійснений.

Оскільки строк платежу по векселю, відповідно до положень ст. 34 Уніфікованого закону, настає при пред'явленні векселя до платежу, а вексель №77 не був пред'явлений товариству, у позивача взагалі відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом.

У зв'язку з тим, що не настав обов'язок оплати спірного векселя, відсутні підстави для нарахування та стягнення індексу інфляції та 6% річних.

У судовому засіданні 01.11.2017 відповідачем-2 заявлено клопотання про об'єднання однорідних позовних вимог по справам №904/8710/17, №904/8711/17, №904/8712/17, №904/8713/17, №904/8714/17, №904/8715/17, оскільки вказані справи пов'язані підставами виникнення позовних вимог, предметом позовів є стягнення за векселями №№74, 75, 76, 77, 78, 79 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. кожний, векселедавцем за якими є ВАТ "ЕК "Чернігівобленерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго". Відповідач-2 зазначає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за вказаними векселями пов'язані між собою поданими доказами та одним і тим самим способом захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Позивач та відповідач-1 проти задоволення клопотання заперечували.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2017 в задоволенні клопотання про об'єднання однорідних позовних вимог по справам №904/8710/17, №904/8711/17, №904/8712/17, №904/8713/17, №904/8714/17, №904/8715/17 відмовлено.

Також відповідачем-2 подане клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просить:

- витребувати у ПАТ "НАК "Нафтогаз України" оригінал простого векселя №77; оригінали документів (договори купівлі-продажу, міни цінних паперів, акти приймання-передачі цінних паперів, тощо), на підставі яких ПАТ "НАК "Нафтогаз України" набуло право власності на відповідний простий вексель №77;

- у ПАТ "Акцент-Банк" оригінали договору №Т-116/052000 від 04.05.2000, укладеного між Українським кредитним банком та ВАТ "Енергопостачальна компанія "Чернігівобленерго", та акти прийому-передачі векселів до договору № Т-116/052000 від 04.05.2000.

Клопотання мотивоване тим, що вказані документи є необхідними для підтвердження того, що позивач є власником і законним держателем спірного векселя.

Представники позивача та відповідача-1 проти задоволення клопотання заперечували.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2017 частково задоволено клопотання відповідача-2, оскільки оригінал простого векселя №77 було надано представником ПАТ "НАК "Нафтогаз України" для огляду у судовому засіданні 01.11.2017. Решту клопотання задоволено: зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надати оригінали документів (договори купівлі-продажу, міни цінних паперів, акти приймання-передачі цінних паперів, тощо), на підставі яких ПАТ "НАК "Нафтогаз України" набуло право власності на відповідний простий вексель №77 та Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" надати оригінали договору №Т-116/052000 від 04.05.2000, укладеного між Українським кредитним банком та ВАТ "Енергопостачальна компанія "Чернігівобленерго", та акти прийому-передачі векселів до договору № Т-116/052000 від 04.05.2000. У випадку неможливості подати такі документи, надати відповідні письмові пояснення.

Відповідачем-2 заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої просить доручити Київському науково-дослідному інституту судлових експертиз.

На вирішення експертизи відповідач-2 просить поставити наступні питання:

1. Чи виконано підпис від імені Голови Правління Українського кредитного банку ОСОБА_6 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою у таких документах:

- на оригіналі простого векселю № 77, випущеного 04.05.2000 відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальною компанією "Чернігівобленерго";

- на оригіналі договору № Т-116/052000 від 04.05.2000, укладеного між Українським

кредитним банком та ВАТ "Енергопостачальна компанія "Чернігівобленерго";

- на оригіналі акту прийому-передачі векселів від 04.05.2000 до договору №Т-116/052000 від 04.05.2000, згідно якого простий вексель №77 був переданий на користь Українського кредитного банку.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк", як правонаступника Українського кредитного банку, для дослідження експертом надати оригінал договору №Т-116/052000 від 04.05.2000, акти прийому-передачі векселів до договору № Т-116/052000 від 04.05.2000 та оригінали інших документів, на яких рукописні підписи достовірно виконані Головою Правління Українського кредитного банку ОСОБА_6, для ідентифікації його як виконавця досліджуваного рукопису.

Клопотання обґрунтоване тим, що з матеріалів, доданих позивачем до позовної заяви, а саме копії векселю №77, виходить, що вчинений на векселі індосамент підписаний від імені Українського кредитного банку Головою Правління ОСОБА_6 В свою чергу, згаданий вексель був переданий на виконання умов договору №Т-116/052000 від 04.05.2000, укладеного між ПАТ "Чернігівобленерго" та Українським кредитним банком, за актом прийому-передачі векселів від 04.05.2000, які від імені Українського кредитного банку були підписані Головою Правління банку ОСОБА_6

При порівнянні підпису ОСОБА_6 на індосаменті векселя та підписів ОСОБА_6 на договорі та акті відповідач-2 стверджує, що можна дійти висновку, що дані підписи суттєво відрізняються, що, в свою чергу, дає можливість зробити висновок, що індосамент на відповідному векселі № 77 був здійснений без участі уповноваженої особи Українського кредитного банку п. Ляха Ю.І.

Позивач та відповідач-1 проти задоволення клопотання заперечують. Відповідач-1 наголошує, що у Банку відсутні підстави вважати, що індосамент вчинений іншою особою.

У судовому засіданні 14.11.2017 представником відповідача-2 надані додаткові заперечення мотивовані тим, що оскільки вексель №77 саном на сьогоднішній день до оплати не пред'являвся і, відповідно, строк платежу станом на сьогоднішній день не настав, то, як наслідок, на сьогоднішній день відсутні підстави для стягнення відсотків, що зазначені у п. 2 ст. 48 Уніфікованого закону.

14.11.2017 представником позивача надані заперечення на відзив відповідача-2 мотивовані тим, що рішенням у справах №910/7644/15-г та 910/7050/16, які набрали законної сили, у позовах відмовлено, судами також встановлено, що з наданих документів звітності ПАТ "Чернігівобленерго" вбачається відображення ним спірних векселів у своїй звітності (з квітня 2011 року), тобто це свідчить, що відображаючи ці векселі ПАТ "Чернігівобленерго" фактично засвідчують згоду з ними та обізнаність з їх видачею та існуванням ( у квітні 2001 року було затверджено звітність за 2000 рік). Відповідно до балансу (звіт про фінансовий стан) ПАТ "Чернігівобленерго" на 31.12.2013 у останнього існує довгострокове зобов'язання у розмірі 600 0000,00 грн., що визначено у рядку 1515 розділу II Довгострокові зобов'язання та забезпечення" пасиву ПАТ "Чернігівобленерго. Даний фінансовий звіт підписаний керівником та головним бухгалтером ПАТ "Чернігівобленерго". Таким чином, відповідно до приписів ч. 2 ст. 241 Цивільного кодексу України, спірні векселі вважаються такими, що створюють, змінюють і припиняють цивільні права та обов'язки з моменту їх видачі, а ПАТ "Чернігівобленерго" є особою, яка має перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" зобов'язання щодо сплати грошових коштів за вказаними векселями".

21.11.2017 відповідачем-2 подані доповнення до клопотання про призначення експертизи, відповідно до якого наполягає на призначенні експертизи та зазначає про необхідність встановити обставини стосовно підписання індосаменту на векселі №77 саме уповноваженою особою Українського кредитного банку ОСОБА_6, оскільки дотримання порядку написання індосаменту має значення для встановлення права вимоги у ПАТ "НАК "Нафтогаз України" від ПАТ "Чернігівобленерго" виконання зобов'язання щодо оплати за відповідним векселем. Окрім того, дотримання порядку написання індосаменту має значення для встановлення наявності солідарної відповідальності ПАТ "Акцент-Банк" за неоплату за спірним векселем. У клопотанні відповідач -2 на заперечення відповідача-1 про неможливість надати експериментальні зразки підпису ОСОБА_6, оскільки ця особа є померлою, наводить судову практику, яка свідчить про можливість провести судову почеркознавчу експертизу без пред'явлення експериментальних зразків підписів особи, яка вчинила відповідний напис.

Також відповідачем-2 21.11.2017 подані додаткові заперечення по справі, у яких, посилаючись на судову справу №751/2084/15-ц за позовом ПАТ "Чернігівобленерго" до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, третя особа ПАТ "НАК "Нафтогаз Україна", досліджувалось питання та встановлено, що вексель, який є предметом розгляду даної справи, до оплати ПАТ "Чернігівобленерго" не пред'являвся. Рішення по даній справі набрало законної сили.

29 листопада 2017 року до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли пояснення НАК "Нафтогаз України" у яких позивач зазначає, що оскільки зобов'язання за спірним векселем є грошовим, тому на вимогу кредитора застосування ст. 625 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин є обов'язковим та законним в Україні. Посилання ПАТ "Чернігівобленерго" на судову практику не може бути обґрунтованим, оскільки вказані рішення не є подібними по суті спору у цій справі. Окрім того, позивач зазначає, що оригінали договору від 24.04.2000 №Т-102/042000, додатку 1 до нього та оригінал акту приймання передачі векселів від 04.05.2000 до Договору "Т-102/042000 надані Компанією 05.12.15 Господарському суду Івано-Франківської області при розгляді справи №909/548/15.

30.11.2017 від відповідача-1, ПАТ "Акцент-Банк", надійшли заперечення на клопотання відповідача-2 про призначення судової експертизи, згідно яких зазначає, що ПАТ "Чернігівобленерго" навмисне затягує розгляд справи та не намагається встановити будь-які факти, оскільки на даний час є встановленим факт смерті голови правління ЗАТ "Український кредитний банк" ОСОБА_6, тому провести експертизу без вільних зразків неможливо, тільки по оригіналам документів. При цьому відповідач-2 не надає свій оригінал договору №Т-116/052000 від 04.05.2000, укладеного між ЗАТ "Український кредитний банк" та ВАТ "Енергопостачальна компанія "Чернігівобленерго" і акти прийому-передачі векселів до даного договору та зазначає, що вони його знищили за давністю зберігання.

Відповідачем-2 у судовому засіданні 30.11.2017 надано клопотання про витребування у Господарського суду Івано-Франківської області:

- оригіналу договору № Т-02/042000 від 24.04.2000, додатку 1 до договору № Т-102/042000 від 24.04.2000 та акту приймання-передачі векселів від 04.05.2000р. до договору № Т-102/042000 від 4.04.2000р., що містяться в матеріалах судової справи № 909/548/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" до Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Дочірнього підприємства Прикарпаттяенергосервіс" Відкритого акціонерного Товариства "Прикарпатттяобленерго", третя особа - ПАТ "Акцент-банк", про визнання векселів такими, що не мають вексельної сили та визнання недійсною поруки від 10.05.2000 Дочірнього підприємства "Прикарпаттяенергосервіс" Відкритого акціонерного товариства "Прикарпатттяобленерго".

Клопотання мотивовано тим, що можливість витребовування господарським судом (зокрема, Господарським судом Івано-Франківської області) оригіналів документів з матеріалів справи іншого суду (зокрема, Господарського суду Дніпропетровської області) підтверджується судовою практику зазначених судів, а саме ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 17.11.2015 у справі №909/548/15, якою Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив Господарському суду Дніпропетровської області надати оригінали простих векселів.

При цьому, як вбачається з ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 25.12.2015 у справі №909/548/15, від Господарського суду Дніпропетровської області надійшли оригінали простих векселів на виконання вимог ухвали суду від 17.11.2015.

Відповідачем-2 у судовому засіданні надано клопотання про витребування, а саме:

- витребувати у Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" вільні зразки підписів ОСОБА_6 (тобто підписи, виконані в офіційних документах, які не мають відношення до даної судової справи), які можуть міститися в різного роду договорах, актах, заявах, внутрішніх положеннях банку, квитанціях, відомостях на отримання грошових коштів, вітальних листівках, тощо, максимально наближені до часу виконання досліджуваних документів, тобто за 1998-2004 роки.

- витребувати у Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (49027, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 21-А) та Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (пр. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, Україна, 49000) оригінали документів, які містять зразки підписів ОСОБА_6, якими можуть бути статути, установчий (засновницький) договір, протокольні рішення правління банку, фінансова звітність, протоколи загальних зборів, протоколи спостережної (наглядової) ради ЗАТ "Український кредитний банк" тощо), максимально наближені до часу виконання досліджуваних документів, тобто за 1998-2004 роки;

- витребувати у Національного банку України (01601, ОСОБА_3, вул. Інститутська, 9) оригінали документів, які містять вільні зразки підписів ОСОБА_6, якими можуть бути взірці (зразки) підписів голови правління ЗАТ "Український кредитний банк", статути, установчий (засновницький) договір, протокольні рішення правління банку, фінансова звітність, протоколи загальних зборів тощо), максимально наближені до часу виконання досліджуваних документів, тобто за 1998-2004 роки.

Клопотання мотивоване тим, що, на думку ПАТ "Чернігівобленерго", додаткові оригінали документів, що містять вільні зразки підпису ОСОБА_6, може надати сам ПАТ "Акцент-Банк", а також Дніпропетровське міське управління юстиції Дніпропетровської області та Виконавчий комітет Дніпровської міської ради (оригінали статутів, установчий (засновницький) договір, протокольні рішення правління банку, фінансову звітність, протоколи загальних зборів, тощо), та Національний банк України (взірці (зразки) підписів голови правління ЗАТ "Український кредитний банк", статути, установчий (засновницький) договір, протокольні рішення правління банку, фінансову звітність, протоколи загальних зборів, тощо).

Представник позивача проти заявлених клопотань відповідача-2 заперечує.

У судовому засіданні представником відповідача-2 надані додаткові заперечення мотивовані тим, що спірні правовідносини щодо стягнення заборгованості за векселем №77 врегульовано вексельним законодавством (ст.ст. 48, 49 Уніфікованого закону), яким не передбачено стягнення інфляційних втрат та 3% річних у разі прострочення виконання вексельного зобов'язання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2017 порушено провадження у справі №904/8712/17, розгляд справи призначений на 17.10.2017. З 17.10.2017 року розгляд справи відкладався до 01.11.2017, з 01.11.2017 до 14.11.2017, з 14.11.2017 до 30.11.2017, з 30.11.2017 до 11.12.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2017 продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: комп'ютерної програми "Документообіг спеціалізованих судів". Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер 1008271ВА15704.

У судовому засіданні 11.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів-1,2, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2000 року Український кредитний банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" та НАК "Нафтогаз України" уклали договір №Т-102/042000, відповідно до умов якого (п.1) сторони здійснюють обмін рівноцінних цінних паперів, а саме векселів, зазначених у ст. 2 цього договору, на умовах визначених цим договором.

Згідно з п.2.1 цього договору банк зобов'язується передати підприємству у власність векселі, перелік яких зазначений у додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору. Загальною номінальною вартістю 66 715 946,15 грн. Векселі передаються з бланковим індосаментом протягом 10 банківських днів з моменту укладення цього договору.

Відповідно до пунктів 57-62 додатку №1 до договору №Т-102/042000 від 24.04.2000 входить і, зокрема. Вексель №77 (а.с.103 на звороті).

04.05.2000 сторонами (Український кредитний банк та НАК "Нафтобаз України") підписано акт приймання-передачі векселів до договору №Т-102/042000 від 24.04.2000, зокрема передано і вексель №77 (п.п.57-62, а.с.104 на звороті), зі строком погашення по пред'явленню, але не раніше 01.01.2015.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є законним держателем простого векселя №77 на суму 1 000 000,00 грн., випущеного відкритим акціонерним товариством "Чернігівобленерго", яке в подальшому перейменоване на Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго", що підтверджується Статутом, 04.05.2000, зі строком платежу по пред'явленню, але не раніше 01 січня 2015 року.

За даним векселем Публічне акціонерне товариство "Чернігівобленерго" зобов'язалося заплатити проти цього векселя Українському кредитному банку, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк", чи його наказу 1 000 000,00 грн.

Публічним акціонерним товариством "Акцент-Банк" на звороті векселя проставлено бланковий індосамент на пред'явника "Платити наказу: без обороту на мене", який підписаний головою правління, головним бухгалтером та скріплений печаткою.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулася до Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" з листом №26/1154/1.2-15 від 17.02.2015, згідно якого пропонувало оплатити векселі, у тому числі і №77 до 12-00 години 18 лютого 2015 року. У листі зазначено, що у разі неоплати векселів у відповідності з чинним законодавством по векселях буде вчинено протест у неплатежі.

Вказаний лист направлений на адресу відповідача-2 цінним листом 18.02.2015, що підтверджується фіскальним чеком № та описом вкладення у цінний лист (а.с.15).

18.02.2015 представники НАК "Нафтогаз України" (начальник сектору Департаменту реалізації газу ОСОБА_7, заступник начальника відділу юридичного департаменту ОСОБА_8, головний фахівець Департаменту економічної, промислової, інформаційної безпеки та управління ризиками ОСОБА_9В.) з'явилися до Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" для пред'явлення оригіналів векселей, у тому числі, векселя №77. Однак, представників позивача не допустили до приміщення та запропонували залишити територію, про що представниками ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було складено акт про відмову у допуску повноважних осіб на підприємство ПАТ "Чернігівобленерго", яке знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Горького, 40, для пред'явлення векселів до платежу (а.с.144).

18.02.2015 боржнику була надіслана телеграма з вимогою оплатити векселі, яка не вручена останньому у зв'язку з відмовою від прийому, про що свідчить повідомлення поштової організації (а.с.143).

Разом з цим, матеріали справи містять лист ПАТ "Чернігівобленерго" вих.№28/918 від 19.02.2015 адресований приватному нотаріусу ОСОБА_5, про те що векселі, у тому числі №77, не були пред'явлені до оплати (а.с.153).

У визначений у листі строк, відповідач-2 не оплатив спірний вексель, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що і стало причиною виникнення спору.

Відносини, пов'язані з обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (надалі "Уніфікований закон", з урахуванням застережень, передбачених у додатку II до неї), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (підписані в Женеві 07.06.1930 року), а також Законами України від 05.04.2001 року №2374-ІІІ "Про обіг векселів в Україні" (ст. 2 якого містить застереження стосовно дії окремих положень Уніфікованого закону на території України), від 23.02.2006 року №3480-І// "Про цінні папери та фондовий ринок", від 06.07.1999 року № 826-ХІ// "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", від 06.07.1999 року №827-ХІ// "Про приєднання України до Женевської Конвенції 1930 року про врегулюванню деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", від 06.07.1999 року № 828-ХІ// "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів" у редакції, чинній на відповідний момент.

Частиною 1 ст. 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено, що вексель - це цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до Уніфікованого закону, позивач є законним векселедержателем, відповідач-1 є індосантом, тобто юридичною особою, яка володіла векселем і здійснила передатний напис (відповідно до Постанови Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній валюті на території України" 16.12.2002 №508), а відповідач-2 є векселедавцем.

Статтею 78 Уніфікованого закону встановлено, що векселедавець простого векселя зобов'язаний так само, як акцептант за переказним векселем. Прості векселі зі строком платежу у визначений строк від пред'явлення повинні бути протягом строків, встановлених статтею 23, пред'явлені векселедавцю для відмітки. Перебіг строку починається від дати відмітки, підписаної векселедавцем на векселі. Відмова векселедавця зробити датовану відмітку повинна бути засвідчена протестом (стаття 25), дата якого є початком строку від пред'явлення.

Згідно з абз. 4 п.7 постанови пленуму Верховного Суду України від 8 червня 2007 року №5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів" якщо останній індосамент є бланковим або на пред'явника (тобто в ньому не зазначено особу, що отримує вексель), законним векселедержателем такого векселя вважається особа, у якої вексель фактично знаходиться. Така особа має всі права за векселем, у тому числі право вимоги платежу за ним.

Суд дійшов висновку про те, що особа, у якої знаходиться вексель, вважається його законним держателем, якщо її право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть, якщо останній із них є бланковим. Якщо останній індосамент є бланковим або на пред'явника, законним векселедержателем такого векселя вважається особа, у якої вексель фактично знаходиться. Законний векселедержатель не зобов'язаний доводити наявність і дійсність своїх прав за векселем, вони вважаються наявними і дійсними. Доведення протилежного - обов'язок особи, якій пред'явлено вимогу за векселем.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 08.06.2007, № 5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів" зазначено, що за вексельним законодавством прямі боржники це - векселедавець простого векселя та акцептант переказного векселя.

У встановлений строк відповідач-2 спірний вексель не оплатив.

Відповідач-1, заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що позивач є держателем спірного векселя. Відповідач-2 зобов'язався заплатити проти цього векселя ЗАТ "Український кредитний банк" чи його наказу 1 000 000,00 грн. В подальшому, ЗАТ "Український кредитний банк" здійснено бланковий індосамент на пред'явника "Платити наказу: без обороту на мене". Таким чином, зробивши таке застереження, індосант звільнив себе від відповідальності у разі несплати за цим векселем основним боржником.

Відповідно до ст. 53 Уніфікованого закону, після закінчення строків, встановлених для здійснення протесту у неакцепті або у неплатежі, держатель втрачає свої права регресу проти індосантів, проти трасанта і проти інших зобов'язаних осіб, за винятком акцептанта.

Таким чином, при настанні строку платежу за векселем, вимога про його оплату може бути заявлена до прямого боржника, а не до боржника, зобов'язаного в порядку регресу. Право регресу інших учасників вексельних правовідносин (окрім векселедавця та аваліста) виникає у держателя векселя тільки за наявності протесту в неплатежі або іншому порушенні, допущенному при обігу векселя прямими боржниками. Без такого протесту регресні боржники не зобов'язані за векселем, крім випадків, коли інше передбачено в цьому документі або прямо встановлено Уніфікаваним законом.

Статтею 15 Уніфікованого закону визначено, що індосант відповідає за акцепт і за платіж, якщо не обумовлено протилежне.

При вирішенні спорів судам слід враховувати, що у випадку включення до індосаменту застереження "без обороту на мене" чи будь-якого іншого, наслідком якого може бути звільнення індосанта від відповідальності за платіж за векселем, передбаченої вказаною нормою Уніфікованого закону, індосант відповідає лише за дійсність переданої за векселем вимоги. Таке застереження означає, що при неакцепті або неплатежі до такого індосанта не можуть бути предявлені вимоги, передбачені статтями 43 49 Уніфікованого закону, тобто зазначена особа звільняється від відповідальності за невиконання зобовязань за векселем (п13 постанови Пленуму Верховного суду України від 08.06.2007 № 5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів").

З урахуванням викладеного, враховуючи, що до індосаменту векселя №77 включено застереження "без обороту на мене", тобто, індосант звільнив себе від відповідальності за платіж по векселю, а новий векселедержатель погодився прийняти вексель за наявності такого застереження, суд вбачає підстави для відмови в частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк".

При цьому, прямий боржник за векселем зобовязаний довести обґрунтованість своїх заперечень стосовно того, що векселедержатель не предявив йому оригінал векселя або не надав можливості перевірити наявність у встановленому місці та у визначений строк у особи, що предявила вимогу, оригіналу векселя і прав власності на зазначений цінний папір. Векселедержатель може спростувати ці заперечення шляхом надання будь-яких не заборонених законом доказів (статті 57 - 59 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), статті 32, 34 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), у тому числі актів нотаріуса про протест векселя чи про посвідчення факту його предявлення до платежу, а також документів, виданих боржником.

Кредитор, який не спростував заперечення прямого боржника про відсутність належного предявлення векселя до платежу, вважається таким, що прострочив. До такого кредитора застосовуються наслідки, передбачені ст. 613 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Публічним акціонерним товариством "Чернігівобленерго" не надано доказів виконання своїх зобов'язань за спірним векселем, не спростовано належного предявлення векселя до платежу, з огляду на що суд вбачає підстави для стягнення з відповідача-2 суми боргу за векселем №77 у розмірі 1 000 000,00 грн.

Заперечення відповідача-2 про те, що спірний вексель не пред'являвся позивачем до оплати, що також встановлено у рішенням суду, а отже строк оплати за векселем не настав, спростовуються наданими позивачем доказами про те, що відповідачу-2 направлявся лист про оплату векселя, телеграмою, від отримання якої відповідач-2 відмовився, а також актом про не допуск представників позивача на підприємство відповідача-2.

Уніфікований вексельний закон не вирішує питання про те, що саме слід розуміти під пред'явленням. Однак варто зауважити, що пред'явленням вважатиметься будь-яка подія, яка вказує на те, що вимога платежу та векселедержатель стали відомі платнику або ж повинні були стати такими за умови належної та відповідної чинному законодавству поведінки платника. Крім того, належним пред'явленням слід вважати також направлення рекомендованим листом повідомлення про пред'явлення на адресу платника, зазначену у векселі як місце платежу.

Суд відхиляє посилання відповідача-2 на положення статті 35 Господарського процесуального кодексу України щодо встановлення факту непредявлення спірного векселю до виконання під час розгляду справи №751/2084/15-ц.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Предметом розгляду у справі №751/2084/15-ц є визнання недійсними протестів векселів про неоплату та скасування актів про протест простих векселів. Прийняті рішення у вказаній справі ґрунтуються на оцінці дій приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 при здійсненні протестів спірних векселів.

Згідно з п. 2 абзацу 1 ст. 48 Уніфікованого закону векселедержатель може вимагати від особи, до якої пред'явив позов, сплати відсотків, нарахованих на вексельну суму.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про обіг векселів в Україні", передбачені ст.ст. 48, 49 Уніфікованого закону відсотки на суму векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки НБУ на день подання позову та від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову відповідно.

При цьому, стаття 5 Уніфікованого закону передбачає, що у переказному векселі, який підлягає оплаті відразу після пред'явлення або у визначений строк після пред'явлення, трасант може обумовити, що на суму, яка підлягає оплаті, будуть нараховуватися відсотки. У будь-якому іншому переказному векселі така умова вважається ненаписаною.

Відсоткова ставка повинна бути вказана у векселі; при відсутності такої вказівки умова вважається ненаписаною.

Між тим, пунктом 2 ст. 48 Конвенції, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі встановлено, що держатель може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу, у тому числі, відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу.

Окрім основного боргу, позивачем, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, заявлено до стягнення 156 821,92 грн. відсотків у розмірі шести, нарахованих станом на 30.09.2017.

Перевіривши розрахунок відсотків у розмірі шести, суд доходить висновку про обґрунтованість такої вимоги, у зв'язку з чим вимога про стягнення відсотків у розмірі шести у сумі 156 821,92 грн. такою, що підлягає задоволенню.

Також позивачем нараховано та заявлено до стягнення 634 797,09 грн. інфляційних втрат за період прострочення з 19.02.2015 по 30.09.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, право векселедержателя вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу, обмежено наступними сумами: (1) сумою неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені; (2) відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу; (3) витрати, пов'язані з протестом і пересиланням повідомлень, а також інші витрати. Якщо право регресу використане до настання строку платежу, то з вексельної суми утримуються облікові відсотки. Ці облікові відсотки обчислюються за офіційною обліковою ставкою (банківською ставкою), яка діє на дату використання права регресу за місцем проживання держателя.

Тобто, Уніфікованим законом не передбачено покладення на особу, зобовязану за векселем, інших платежів, зокрема таких, як збитки від інфляції.

Крім того, у інформаційному листі від 24.11.2011 №01-06/1642/2011 "Про доповнення інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 № 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" зазначено, що у разі, якщо спірні правовідносини сторін врегульовано вексельним законодавством, яким не передбачено стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних у разі прострочення виконання вексельного зобов'язання за рішенням суду, відсутні підстави для застосування до таких правовідносин частини другої статті 625 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 03.10.2011 у справі №3-91гс11 (справа №45/211)).

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача-2 інфляційних втрат у розмірі 634 797,09 грн.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до ПАТ "Чернігівобленерго" підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості у розмірі 1 000 000,00 грн. та відсотків у розмірі шести у сумі 156 821,92 грн.

В задоволенні позовних вимог ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до ПАТ "Акцент-Банк" слід відмовити.

Клопотання відповідача-2 про призначення експертизи задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2014 №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Представники позивача та відповідача-1 заперечували проти призначення експертизи.

Судом визнається необґрунтованим клопотання відповідача-2 про призначення експертизи, оскільки підпис Головою правління банку ОСОБА_6, який здійснений на спірному векселі, не викликає сумніву у Банку. До того ж, відповідно до Інструкції про призначення та проведення експертиз та експертних досліджень у випадку проведення експертизи, об'єкт дослідження може бути пошкоджений або знищений. У зв'язку з тим, що відповідач-2 просить провести експертизу підпису, який міститься на оригіналі векселю, отже оригінал векселя буде об'єктом дослідження, а оскільки позивач та відповідач-1 заперечують проти призначення експертизи, то логічно допустити, що вказані сторони заперечуватимуть і проти надання дозволу щодо пошкодження або знищення об'єкту дослідження. З викладеного слідує, що призначення експертизи призведе лише до затягування розгляду справи.

У зв'язку із незадоволенням клопотання про призначення експертизи, клопотання про витребування доказів, у тому числі і від сторонніх організацій, необхідних для проведення експертизи, відповідно задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати, повязані зі сплатою судового збору, покладаються на відповідача-2 пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 17 352,33 грн.

Між тим, звертаючись до суду з позовом та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивач сплатив судовий збір у сумі 26 999,41 грн. (платіжні доручення №5006357 від 26.09.2017 на суму 25 399,41 грн. та №5007426 від 07.11.2017 на суму 1 600,00 грн.), у той час як належною до сплати сумою судового збору, виходячи з розміру заявлених судом майнових вимог позивача необхідно було сплатити 26 874,29 грн. (1,5* від заявленої до стягнення суми), тобто на 125,12 грн. більше, ніж підлягав до сплати.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір" у випадку внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається виключно за клопотанням особи. На час прийняття рішення такого клопотання не надходило, що не позбавляє позивача права подати зазначене клопотання після прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 41, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (14000, м. Чернігів, вул. Горького, 40, ідентифікаційний код 22815333) на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) заборгованість за векселем у розмірі 1 000 000,00 грн., відсотки у розмірі шести у сумі 156 821,92 грн., та витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 17 352,33 грн., про що видати наказ.

В задоволенні решти позову до Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" відмовити.

В задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" відмовити у повному обсязі.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.12.2017

Суддя Н.М. Євстигнеєва