Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" грудня 2017 р. Справа № 906/745/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю :

прокурора: Рудченко М.М.- посвідчення № 038664 від 11.01.2016

від відповідача: ФОП Троценко А.В.

представника відповідача: Романов О.В. - договір про надання правової допомоги № 31212 від 26.09.2017

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

1. Соболівської сільської ради Романівського району Житомирської області

2. Житомирської обласної ради

3. Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області

4. Державної екологічної інспекції в Житомирській області

до Фізичної особи-підприємця Троценка Андрія Володимировича

про стягнення 30723,34 грн.

Прокурором подано позов про стягнення з ФОП Троценко А.В. збитків в сумі 30723,34 грн., завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України.

Ухвалою господарського суду від 29.121.2017 розгляд справи відкладено на 05.12.2017.

Прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях (а.с 146-147 т.1).

Представник відповідача та відповідач проти позову заперечили, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву ( а.с. 71-77) та письмових поясненнях ( а.с. 105-106, 78-80 т.2).

Позивачі - Соболівська сільська рада Романівського району Житомирської області, Житомирська обласна рада, Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, Державна екологічна інспекції в Житомирській області своїх повноважних представників в судове засідання не направили, про причини їх неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, відповідача та представника відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних питаннях, що виникають в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів є Міністерство екології та природних ресурсів України та його органи на місцях.

Державна екологічна інспекція у Житомирській області здійснює свої повноваження відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 136 від 12.12.2011 (далі Положення).

Згідно вищевказаного Положення Інспекція вправі обстежувати в установленому порядку підприємства, установи і організації з метою перевірки додержання ними вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, виконувати в установленому порядку відбір проб, інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей, у тому числі забруднюючих речовин на об'єктах, що обстежуються; перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (ліцензії, дозволи); складати акти перевірок і протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати справи про адміністративні правопорушення у межах повноважень, визначених законом; подавати позови про відшкодування втрат і збитків, завданих унаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Прокурор звернувшись до суду зазначив, що Державною екологічною інспекцією в Житомирській області 16.08.2015 за зверненням жителів с.Соболівка Романівського району Житомирської області проведено обстеження території ФОП Троценко А.В. на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства України під час випалювання деревного вугілля в с.Соболівка Романівського району Житомирської області.

За результатами перевірки виявлено порушення відповідачем вимог чинного природоохоронного законодавства, яке полягає у здійсненні останнім у період з 04.03.2015 по 12.08.2015 викидів забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в атмосферне повітря без отримання відповідного дозволу, про що складено акт обстеження від 26.08.2015 (а.с. 26 т.1).

Відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції в Житомирській області проведено відбір проб організованих викидів стаціонарних джерел ФОП Троценко А.В. в с.Соболівка Романівського району Житомирської області (бочки для випалювання деревного вугілля № 15 та № 10), про що складено акт від 26.08.2015 № 05/15 (а.с. 27-29 т.1).

Протоколом вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел ФОП Троценко А.В. в с. Соболівка Романівського району Житомирської області (бочки для випалювання деревного вугілля № 15 та № 10) від 01.09.2015 № 01/15 зафіксовано результати вимірювань (а.с. 27-29 т.1).

Як зазначив прокурор, на підставі зазначених документів, Державною екологічною інспекцією в Житомирській області здійснено Розрахунок розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел за період з 04.03.2015 по 12.08.2015. Розмір збитків визначено в сумі 30723,34 грн.

В ході вирішення спору позивач - 4 пояснив, що підставою для нарахування відповідачу збитків стали результати перевірки Державної екологічної інспекції у Житомирській област за період з 25.02.2015 по 03.03.2015, яка проведена відповідно до ухвали Романівського районного суду Житомирської області № 290/213/15-к від 25.02.2015, доручення прокуратури Романівського району № 245 вих. 15 від 14.02.2015, у зв'язку з відкриттям кримінального провадження щодо забруднення атмосферного повітря території Соболівської сільської ради Романівського району під час здійснення виробничої діяльності по виготовленню деревного вугілля ФОП Троценком А.В., про що складено відповідний Акт (а.с. 108-114 т.1).

В ході вищевказаної перевірки, зокрема, було встановлено, що на території Соболівської сільської ради, за межами с.Соболівка, поблизу лісового масиву розміщено 12 ємностей для випалювання деревного вугілля, складське приміщення та 2 побутових вагончика.

На час здійснення перевірки виробництво проводилось в одній ємності № 7, з якої відділом ІЛК Державної екологічної інспекції були відібрані проби викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин .

Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у ФОП Троценка А.В. відсутній.

Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відповідачем отримано 13.08.2015 з терміном дії на 10 років (а.с. 118 т.1).

04.03.2015 Державною екологічною інспекцією у Житомирській області складено протокол № 02/15 вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел (а.с. 115 т.1).

05.03.2015 позивачем-4 складено припис № 1/3 від 05.03.2015, відповідно до якого з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час позапланової перевірки, проведеної 25.02.2015-03.03.2015, відповідачу приписано викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел здійснювати лише за наявності дозволу на викиди. Термін виконання припису - до 06.04.2015 (а.с. 117 т.1)

05.03.2015 позивачем - 4 за адресою: Житомирська область, Романівський район, с.Соболівка відповідачу надіслано акт перевірки Державної екологічної інспекції у Житомирській області та вищезазначений припис. (а.с. 116 т.1).

На підставі "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008р. № 639, здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ФОП Троценко А.В. за період з 04.03.2015 по 12.08.2015, який склали 30723,34 грн. (а. с. 38-40 т.1).

Представник позивача 4 пояснив, що розрахунок розмірів відшкодування збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (без відповідного дозволу) визначено за формулою (12) Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Мінприроди від 10.12.2008 № 639, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 21.01.2009 за № 48/16064:

З = m i х 1,1П х A i х Кт х Кз i,

де З - розмір збитків, грн.;

mi - маса i-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т;

1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на дату виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т;

A i - безрозмірний показник відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини;

Кт - коефіцієнт, що враховує територіальні соціально-екологічні особливості;

Кз i - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною.

Загальний розмір відшкодування збитків розраховано, як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини, загальна сума яких склала 30723,34 грн. (а.с. 22 т 2).

При цьому вказав, що при визначенні маси забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, час роботи джерел викиду, який становить 439 годин, взято з листа Прокуратури Романівського району № 1649 від 15.10.2015, який, в свою чергу, розрахований, виходячи з часу роботи засуджених, згідно табелів обліку робочого часу.

Другий позивач - Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області відповідно до письмових пояснень від 03.10.2017 позовні вимоги прокурора підтримав та просив задовольнити у повному обсязі (а.с. 82-83 т.1).

Зазначив, що за приписами ч.2 ст. 69 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70% грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50%, обласних бюджетів та бюджету Автономної республіки Крим- 20%, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

З огляду на те, що відповідач, заподіяні державі збитки в добровільному порядку не відшкодував, прокурор в інтересах держави в особі позивачів звернувся з даним позовом до суду.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду в інтересах держави в особі позивачів прокурор зазначає, що інтереси держави закріплюються як нормами Конституції України так і нормами інших правових актів.

Зазначив, що відповідно до ЗУ "Про охорону атмосферного повітря", атмосферне повітря є одним з основних життєво важливих елементів навколишнього природного середовища.

Відновлення порушених державних інтересів можливе шляхом стягнення з відповідача заподіяних державі збитків в результаті викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, приведення правовідносин у межі дії правового поля відповідно до вимог діючого законодавства, яким передбачено обов'язок відповідача сплатити заподіяні збитки.

При цьому зазначив, що відповідно до ст. 47 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовищі" одним з джерел формування державного та місцевого фондів охорони навколишнього природного середовища, які утворюються в складі державного та відповідного місцевого бюджету, є частина грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності згідно з чинним законодавством.

ФОП Троценко А.В. в добровільному порядку не відшкодував шкоду заподіяну ним навколишньому природному середовищу, чим завдає шкоди державним інтересам.

Разом з тим, Соболівська сільська рада Романівського району, Житомирська обласна рада, Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, упродовж тривалого часу не вживають заходів щодо стягнення заподіяних ФОП Троценко А.В. збитків, що свідчить про неналежне здійснення наданих їм повноважень.

Відповідач, заперечуючи проти позову зазначає, що не погоджується з позовними вимогами, оскільки прокурором не доведено обставин, на які він посилається.

Так, вказує, що в якості одного з показників для розрахунку заподіяної шкоди Державною екологічною інспекцією були використані дані щодо часу роботи кожного з джерел викиду, які зазначені у довідці прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури за № 1649 вих. 15 від 15.10.2015, відповідно до якої час роботи підприємства протягом березня-серпня 2015 року склав 439 годин.

Вказану довідку відповідач ввважає неналежним доказом того, що кожне з джерел викидів в цей період працювало по 439 годин, оскільки зі змісту довідки вбачається, що там зазначено лише про можливий час роботи підприємства, при цьому будь-які дані про часовий режим роботи кожного окремо взятого джерела викидів відсутній.

Зауважує, що такий висновок зроблено виключно на підставі вилучених в рамках розслідування кримінального провадження № 0000502, яке ще не завершено, табелів обліку робочого часу осіб, які відбувають покарання у Бердичівському виправному центрі Управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області, складених та підписаних лише працівниками зазначеної установи.

Звернув увагу суду, що про неможливість у межах розслідування кримінального провадження № 0000502 встановити точний час роботи підприємства та кількість залучених до роботи джерел викидів, свідчить ухвала судді Романівського районного суду Житомирської області від 11.05.2015, зі змісту якої вбачається, що виконуючий обов'язки прокурора Романівського району Житомирської області Бондар С.Ф., звертаючись до суду з клопотанням про проведення обшуку у житлі Троценка А.В. та іншому домоволодінні підставою для такого обшуку вказувавав саме з метою відшукання документів, які свідчать про періоди та обсяги здійснення діяльності по виготовленню деревного вугілля, прямо стверджує, що вжитими заходами по вищевказаному кримінальному провадженню, встановити точний час роботи підприємства та його обсяги не вдалося.

Зазначає, що значну частину часу, у визначений в позовній заяві період для нарахування збитків, особи, які відбували покарання виконували роботи по облаштуванню території земельної ділянки, житлових та побутових приміщень підприємства, по заготівлі сировини для майбутнього (після отримання дозволу) запуску печей для виробництва деревного вугілля, а також для тестового пуску окремих печей на короткочасний період, необхідний для проведення процедур, визначених законодавством для отримання дозволу на викиди забруднюючих в атмосферне повітря.

Зазначені тестові періоди роботи печей фіксувались у робочому журналі, який разом з іншою первинної документації, що стосувалась роботи підприємства, був вилучений під час слідчих дій, що проводились в межах кримінального провадження.

За вказаних обставин вважає, що прокурором та позивачем 4 не надано доказів на обґрунтування розрахунку заподіяної шкоди, зокрема, щодо використаного у розрахунку фактичного часу роботи кожного з джерел викидів, тому у позові просить відмовити.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову з огляду на наступне.

Так, питання, які досліджуються в даній справи, належать до галузі регулювання, яка визначена Законом України «Про охорону навколишнього середовища» та Законом України «Про охорону атмосферного повітря».

У відповідності до статті 1 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" атмосферне повітря - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень; викид це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин, а норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела-гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Приписами статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Нормами ст. ст. 33,34 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади, відповідно до закону несуть відповідальність згідно з законом.

Законами може бути встановлена відповідальність і за інші види правопорушень у галузі охорони атмосферного повітря.

Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Нормами ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Отже, чинним законодавством встановлено самостійні підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря, зокрема, внаслідок викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу.

Матеріалами справи, а саме актом перевірки Державної еклогічної інспекції в Житомирській області (а.с.108-114 т.1) підтверджено, що відповідач у період з 25.02.2015 по 03.03.2015 на території Соболівської сільської ради, за межами с.Соболівка здійснював викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в атмосферне повітря без отримання відповідного дозволу, чим порушив ст. ст. 10, 11 Закону "Про охорону атмосферного повітря".

З урахуванням виявлених порушень, Державною екологічною інспекцією в Житомирській області на підставі "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 № 639, здійснено розрахунок розміру збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, який становить 30723,34 грн.

Величини викинутих мас належать до найголовніших показників охорони атмосферного повітря.

Відповідно до пункту 2.1.2 Методики, наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Приписами п. 2.2. Методики визначено, що факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб'єктів господарювання та розрахунковими методами.

Матеріалами справи підтверджено, що 04.03.2017 Державною екологічною інспекцією у Житомирській області складено протокол № 02/15 вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел проведеного відповідно до Акта відбору проб організованих викидів стаціонарних джерел від 25.02.2015 № 02/15 відділом інструментально-лабораторного контролю (а.с. 115 т.1)

Пунктами 2.7.,2.7.1 Методики, передбачено, що розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються, зокрема, у випадку: викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем - 4 розрахунок розмірів відшкодування збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (без відповідного дозволу) здійснено на підставі п. 4.1 Методики за формулою: З = mi х 1,1П х Ai х Кт х Кзi, де

mi - маса i-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т.

Згідно п. 3.6 Методики, розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря)), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

За приписами п.п. 3.11., 3.12 Методики час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту вчинення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Факт усунення порушення може бути підтверджений, зокрема, отриманням дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Судом встановлено, що при визначені маси забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря без відповідного дозволу, дані про час роботи (Т=439 год.) джерела викиду забруднюючої речовини в режимі наднормативного викиду, позивачем 4 взято з листа прокуратури Романівського району № 1649 від 15.10.2015 (а.с. 4-11 т.2), що дорівнює часу роботи засуджених Бердичівського виправного центру № 108, які залучались з 04.03.2015 по 12.08.2015 ФОП Троценко А.В. до робіт на договірній основі, згідно табелів обліку робочого часу засуджених.

Відповідно до табелів з 04 по 31 березня 2015 р. загальний час роботи засуджених становив 139 годин; в квітні 2015 - 114 годин; в липні 2015 - 101 год.; з 1 по 12 серпня 2015 - 85 годин.

Однак ототожнення часу роботи джерел викидів забруднюючих речовин з часом роботи засуджених, є безпідставним та необгрунтованим і не може розцінюватись як фактично відпрацьований час джерел викидів.

Так, згідно технічного паспорту на піч вуглеспалювальну, який наданий відповідачем (а.с. 27-47 т.2) , тривалість повного робочого циклу печі становить 70 годин. В свою чергу робочий цикл печей вуглеспалювальних включає в себе сушку, піроліз деревини та охолодження вугілля, що значно перевищує робочий час осіб, які працювали у ФОП Троценка А.В.

Крім того, як вбачається з розрахунку розмірів відшкодування збитків (а.с. 38-40 т.1), розрахунок збитків здійснено щодо 13 джерел викидів, в той час як з Акту перевірки ДЕІ вбачається, що у відповідача розміщено 12 стаціонарних джерел викидів, а випалювання деревного вугілля здійснювалось лише в одній бочці - № 7.

Доказів того, що випалювання деревного вугілля здійснювалось в 13 бочках, матеріали справи не містять. Таким чином, нарахування збитків щодо 13 джерел викидів є необгрунтованим і таким, що суперечить нормам чинного законодавства.

За вказаних обставин, оскільки ДЕІ в основу розрахунку збитку, завданого державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, використані невірні вихідні розрахункові дані, які не підтверджуються належними та допустими доказами, розрахунок такої шкоди є необґрунтованим та недоведеним.

До того, суд зауважує, що Державною екологічною інспекцією у Житомирській області акт проведеної з 25.02.2015 по 03.03.2015 перевірки та припис № 1/3 від 05.03.2015 було направлено відповідачу на адресу: Житомирська область, Романівський район, с.Соболівка, в той час, як відповідач зареєстрований за адресою: 10029, АДРЕСА_1.

Тобто відповідача в установленому законом порядку не було повідомлено про результати проведеної перевірки, чим позбавлено відповідача права на оскарження її результатів.

Слід зазначити, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина завдавача шкоди.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою, в свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Зібрані у справі докази свідчать про те, що позивачем невірно здійснено розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних відповідачем державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що вказує на те, що прокурором та позивачами належними та допустимими доказами не доведено однієї із складових деліктної відповідальності, а саме розміру шкоди, що виключає можливість притягнення відповідача до відповідальності у відповідності до ст. 1166 ЦК України та стягнення заявлених збитків

Разом тим суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що прокурором чи позивачі звертались до відповідача з вимогою про добровільну сплату завданих збитків.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову.

В порядку ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на прокурора.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 11.12.07

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- прокурору (згідно заяви)

3-6 - позивачам (рек. з повід)