РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017Справа №910/19542/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Приватбанк"

до Комунального підприємства "Житловик"

про зобов'язання визнання та включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 06.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Житловик" (далі - відповідач) про зобов'язання визнання та включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2017 порушено провадження у справі №910/19542/17 та призначено розгляд справи на 29.11.2017 року.

В судове засідання, призначене 29.11.2017, представник позивача не з'явився, однак через канцелярію Господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене 29.11.2017, представник відповідача не з'явився, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 розгляд справи було відкладено до 06.12.2017.

У судове засідання 06.12.2017 представники сторін не з'явилися, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до п.3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство «Житловик» з 07.06.2012 за рішенням засновників перебуває в стані припинення.

Листом б/н від 01.09.2017 позивач звернувся до ліквідаційної комісії Комунального підприємства «Житловик» з вимогою включити його до складу кредиторів відповідача з грошовими вимогами з оплати заборгованості за договором б/н від 29.03.2011, що складається з заборгованості за кредитом та за відсотками у загальному розмірі 35 366,45 грн.

Позивач стверджує, що зазначена заява з кредиторськими вимогами не отримана відповідачем, а повернена за зворотною адресою, а тому, на думку позивача, вказані обставини свідчать про ухилення від визнання грошових вимог.

Спір у справі виник у зв'язку із невключенням грошових вимог позивача у розмірі 35 366,45 грн до реєстру кредиторів Комунального підприємства «Житловик» у зв'язку із його ліквідацією, а тому позивач звернувся до суду з позовною заявою про зобов'язання відповідача визнання та включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів. Скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься лише після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу та подання головою ліквідаційної комісії або уповноваженою ним особою документів для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Частинами 2 та 3 статті 60 Господарського кодексу України встановлено, що орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію. Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Згідно частиною 1 статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Частиною 3 статті 110 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі приписів ст.110 Цивільного кодексу України з 17.06.2012 КП «Житловик» перебуває в стані припинення, відповідно до рішення засновників.

Відповідно до ч.3 ст.105 Цивільного кодексу України визначено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

На підставі викладених норм, пунктом 1 Розпорядження було вирішено утворити ліквідаційну комісію КП "Житловик" та затвердити її склад, а пунктом 3 Розпорядження було встановлено двомісячний строк заявлення кредиторами своїх вимог до КП "Житловик" з дати публікації повідомлення про рішення щодо ліквідації цього підприємства у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Частиною 5 статті 105 Цивільного кодексу України встановлено, що строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Із матеріалів справи вбачається, що строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, що прийняв рішення про припинення КП «Житловик», для заявлення кредиторами своїх вимог - 15.08.2012.

Таким чином, з урахуванням приписів ч.5 ст.105 Цивільного кодексу України, строк заявлення вимог кредиторів закінчився 15.08.2012.

В той же час суд відзначає, що позивач звернувся до ліквідаційної комісії КП "Житловик" з вимогою про визнання кредиторських вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу Комунального підприємства «Житловик» на суму 35 366,45 грн лише листом б/н від 01.09.2017, тобто з пропуском встановленого строку для заявлення кредиторами своїх вимог до боржника.

Відповідно до ч.6 ст.105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Частиною третьою статті 112 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до ліквідаційної комісії відповідача з вимогами включити його до складу кредиторів 01.09.2017, що підтверджується описом вкладення у цінний лист поштового відділення №Ф107 від 01.09.2017, та позивач стверджує, що зазначена заява з кредиторськими вимогами не отримана відповідачем, а повернена за зворотною адресою, й отримана позивачем 09.10.2017, що підтверджується інформацією з офіційного сайту УДППЗ "Укрпошта".

Проте, як встановлено судом, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.01.2015 внесено інформацію щодо відсутності КП «Житловик» за вказаною адресою, а саме: 01013, м.Київ, вул.Кіквідзе, 21, тобто за тою адресою, на яку позивач направляв заява з кредиторськими вимогами.

Таким чином, твердження позивача про те, що повернена за зворотною адресою заява з кредиторськими вимогами, свідчить про ухилення відповідачем від визнання грошових вимог позивача є необґрунтованими та судом до уваги не приймаються.

А від так, належних та допустимих в розумінні ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказів неприйняття або ухилення від прийняття та визнання ліквідаційною комісією КП «Житловик» кредиторських вимог позивачем суду не надано.

З урахуванням викладених обставин, у задоволення позовних вимог Комерційний банк "Приватбанк" про зобов'язання ліквідаційної комісії КП «Житловик» включити до списку кредиторів грошові вимоги у сумі 35 366,45 грн шляхом внесення їх до ліквідаційного балансу необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Комерційного банку «Приватбанк» до Комунального підприємства «Житловик» про зобов'язання визнання та включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.12.2017

Суддя М.О. Лиськов