ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р.Справа № 923/906/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.,

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

секретар судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представники сторін:

від Фермерського господарства "Колосок" - ОСОБА_1, довіреність № б/н, від 04.12.17;

від Фермерського господарства Південне - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства Колосок

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.11.2017 року

у справі №923/906/17

за позовом Фермерського господарства Колосок, Херсонська обл., с.Олександрівка

до Фермерського господарства Південне, Херсонська обл., с.Олександрівка

про стягнення 20 715642,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Позивач звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Фермерського господарства Південне про стягнення з фермерського господарства "Південне" на користь фермерського господарства "КОЛОСОК" суму боргу за договором поставки № 1-12/09/15 від 12.09.2013 в розмірі 20716642,61 грн., з яких 15934032,00 грн.-сума основного боргу за договором; 1449996,91 грн.-інфляційні; 159340,32 грн.-штраф; 3173273,38 грн.-пеня.

Крім того, позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову від 12.09.17 № 1-1/01-09-17, в якій просив суд накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності фермерському господарству "Південне; заборонити фермерському господарству "Південне" здійснювати в будь-якій формі відчуження обєктів нерухомого та рухомого майна; накласти арешт на всі розрахункові рахунки фермерського господарства "Південне" в банківських установах в розмірі заявлених позовних вимог, а саме на суму - 20 716 642,61грн.

В судовому засіданні 02.11.17 представники відповідача подали письмове клопотання про призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи, у якому просили суд витребувати у позивача оригінали договору поставки №1-12/09/15 укладеного 12.09.2015 між ФГ Колосок та ФГ Південне та товаро-транспортних накладних, якими обґрунтовано позовні вимоги; призначити по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Херсонському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС; на вирішення експерта поставити наступні питання:

-чи виконано підпис на четвертій сторінці договору поставки №1-12/09/15 укладеного 12.09.2015 між ФГ Колосок та ФГ Південне у графі за покупця особа, яка діє за довіреністю: ОСОБА_2І. ОСОБА_2.

-чи виконано підпис на товаротранспортних накладних у графі прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача) ОСОБА_2, коли було вчинено підпис на цих документах?

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначив, що договір та товаротранспортні накладні, на які посилається позивач в обґрунтування позову, не підписувались уповноваженими особами зі сторони відповідача.

Представник позивача в судове засідання суду першої інстанції 02.11.2017 не зявився, направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю явки представника.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 02.11.2017 року у справі №923/906/17 (суддя Ю.В. Гридасов) відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову від 12.09.17 № 1-1/01-09-17. Призначено комплексну судово - криміналістичну експертизу, доручивши її проведення експертам Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС. Обовязок по оплаті витрат на проведення судово - почеркознавчої експертизи покладено на відповідача, після отримання відповідних рахунків від експертної установи. На вирішення експертам поставлено питання, запропоновані відповідачем. Зупинено провадження у справі. Зобов'язано учасників судового процесу:

- відповідача у строк до 15.11.17 представити через канцелярію господарського суду Херсонської області вільні (достовірно виконані до порушення господарської справи і не пов'язані з її обставинами) та умовно-вільні (виконані до виникнення справи, але пов'язані з обставинами цієї справи, або виконані після виникнення справи, але не в зв'язку з її обставинами) зразки підпису ОСОБА_2 не менше ніж на 15 оригіналах документах, для подальшого направлення судом до експертної установи;

- позивача у строк до 15.11.17 представити через канцелярію господарського суду Херсонської області оригінали: договору поставки № 1-12/09/15 укладеного 12.09.2015 між ФГ Колосок та ФГ Південне; товаротранспортних накладних, на які він посилається, обґрунтовуючи позовні вимоги. Зобовязано експертну установу надіслати копії експертного висновку сторонам у справі відповідно до вимог ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України. Справу разом з ухвалою направити до експертної установи після отримання від учасників судового процесу витребуваних матеріалів.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою Господарського суду Херсонської області, Фермерське господарство Колосок звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.11.2017 р. по справі №923/906/17 в частині задоволення клопотання Відповідача щодо призначення комплексної судово-криміналістичної експертизи.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що в обґрунтування клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відповідач послався лише на непідписання своїми представниками договору поставки та товарно-транспортних накладних, інших обґрунтувань та доказів відповідач не навів. При цьому, апелянт вказує, що відповідач, не визнаючи факт укладення договору, отримання ним продукції та здійснення господарських операцій з позивачем, не заявив зустрічних вимог про визнання договору неукладеним або недійсним та не спростовує факту отримання продукції.

На думку заявника апеляційної скарги клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи є недоцільним, необґрунтованим та може бути належним доказом, оскільки не підтверджує позицію відповідача та не спростовує вимоги позивача.

Крім того, апелянт зазначає, що клопотання відповідача було вирішено судом без участі представника позивача, незважаючи на клопотання останнього про перенесення слухання по справі у звязку з неможливістю забезпечити явку представника.

В судове засідання зявився представник позивача, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягаючи на її задоволенні та скасуванні ухвали суду в частині призначення судової почеркознавчої експертизи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з неотриманням ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Судова колегія вважає, що клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

З наявних в матеріалах справи реєстру поштових відправлень від 27.11.2017 та витягу від 06.12.2017 про стан відправлення поштового повідомлення ФГ «Південне» про направлення ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 вбачається, що вказане повідомлення відповідачем отримано 02.12.2017, що свідчить про отримання ФГ «Південне» ухвали суду про призначення розгляду справи на 06.12.2017 і його обізнаність про судове засідання та можливість підготовки до нього.

Колегією суддів враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Колегією суддів враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до вимог ч.2 ст.102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

З огляду на закінчення строку розгляду апеляційної скарги, наявність у справі доказів отримання ухвали суду, що свідчить про належне повідомлення сторін про час, дату та місце розгляду справи, відзиву відповідача на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про розгляд справи за відсутністю представника відповідача. При цьому ухвалою Одеського апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження явка сторін не була визнана обовязковою.

Крім того, відповідач у вищевказаній заяві просить провести судове засідання в режимі відеоконференції , про що винести відповідну ухвалу.

Враховуючи відмову в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволенню не підлягає.

Разом з заявою представником відповідача надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує проти доводів скарги і наполягає на залишенні її без задоволення.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали оскарження, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів оскарження, позивач звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором поставки №1-12/09/15 від 12.09.2015, зазначаючи в якості підстави позову зазначений договір та товаро-транспортні накладні.

Крім того, позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності Фермерському господарству "Південне; заборонити Фермерському господарству "Південне" здійснювати в будь-якій формі відчуження обєктів нерухомого та рухомого майна; накласти арешт на всі розрахункові рахунки Фермерського господарства "Південне" в банківських установах в розмірі заявлених позовних вимог, а саме на суму - 20 716 642,61грн.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 вказана позовна заява ФГ «Колосок» прийнята та порушено провадження у справі і призначено справу до розгляду на 02.11.2017. Явку в засідання представників сторін визнано обовязковою.

31.10.2016 на адресу Господарського суду Херсонської області від ФГ «Колосок» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку з неможливістю забезпечення явки представника позивача в судове засідання 02.11.2017.

Зазначене клопотання судом першої інстанції задоволено не було, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 02.11.2017 року у справі №923/906/17 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову від 12.09.17 № 1-1/01-09-17; призначено комплексну судово - криміналістичну експертизу, проведення якої доручено експертам Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС; обовязок по оплаті витрат на проведення судово - почеркознавчої експертизи покладено на відповідача, після отримання відповідних рахунків від експертної установи; На вирішення експертам поставлено питання, запропоновані відповідачем; зупинено провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів оскарження, місцевим господарським судом питання про призначення судової експертизи вирішено в першому судовому засіданні, без участі представника позивача, явка якого ухвалою суду від 25.09.2017 була визнана обовязковою, тим самим позбавивши останнього висловити своє ставлення стосовно клопотання про призначення експертизи і надати доводи щодо необхідності такого призначення.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що предметом доказування у господарському процесі є сукупність фактів, які мають правове значення, встановлення яких необхідне для винесення судом законного й обґрунтованого рішення у справі. Факти, які мають правове значення, або юридичні факти - це факти, з наявності або відсутності яких закон пов'язує можливість виникнення, зміни і припинення правовідносин.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Разом з тим, ухвала місцевого господарського суду не містить обґрунтованого мотивування необхідності призначення судової експертизи, призначення якої зумовило зупинення провадження у даній справі.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.06.2009 по справі "Термобетон" проти України" (заява № 22538/04), оголосив скаргу за пунктом 1 статті 6 Конвенції щодо надмірної тривалості провадження прийнятною та постановив, що у цій справі мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції і держава-відповідач має сплатити компанії-заявнику відшкодування моральної шкоди. При цьому Суд дійшов висновку щодо наявності необґрунтованої затримки у справі заявника з огляду на те, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, важливість предмета розгляду для заявника, тоді як у даній справі за низку затримок (зокрема, направлення справи на новий розгляд до суду нижчої інстанції, затримки, спричинені зміною питань, поставлених експертам, а також тривалим періодом процедурної бездіяльності) має відповідати Уряд.

Згідно з ч.1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" встановлено, що відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до пункту 5 вказаної постанови Пленуму питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Згідно з пунктом 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції недотримано порядку призначення та проведення судової експертизи і тому безпідставно зупинено провадження у справі з порушенням норм Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу; ухвала господарського суду має містити: 1) найменування господарського суду, номер справи і дату винесення ухвали, найменування сторін, ціну позову, вимогу позивача, прізвища судді (суддів), представників сторін, прокурора, інших осіб, які брали участь у засіданні (із зазначенням їх посад); 2) стислий виклад суті спору або зміст питання, з якого виноситься ухвала; 3) мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство; 4) висновок з розглянутого питання; 5) вказівку на дії, що їх повинні вчинити сторони, інші підприємства, організації, державні та інші органи та їх посадові особи у строки, визначені господарським судом.

Задовольняючи клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі в п.2 резолютивної частини зазначив про призначення комплексної судово-криміналістичної експертизи, а в п. 3- поклав на відповідача обовязок по оплаті витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи.

Згідно з п. 1.2.10. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів), інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Ухвалюючи призначення комплексної судово-криміналістичної експертизи, суд в мотивувальній частині ухвали не зазначив підстав та мотивів призначення саме комплексної експертизи, а зазначив про необхідність призначення судової почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі.

За таких обставин, судова колегія вважає, що з оскаржуваної ухвали є незрозумілим, яку саме експертизу призначив суд.

Крім того, резолютивна частина ухвали суду не містить попередження судового експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статями 384 і 385 Кримінального кодексу України, що має наслідком неможливість використання висновку експерта як доказу у справі, оскільки в такому випадку такий висновок може вважатися висновком спеціаліста, а не висновком судового експерта в розумінні ст. 42 Господарського процесуального кодексу України (п. 16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

До того ж, задовольняючи клопотання про призначення експертизи, суд в своїй ухвалі (п.6 резолютивної частини ухвали) зобовязав відповідача подати через канцелярію суду вільні та умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_2, в той час, як згідно з п.2 розділу 1 Довідника з підготовки матеріалів, що направляються на судову експертизу арбітражними судами, затвердженому наказом Вищого арбітражного суду України та Міністерства юстиції України від 14.07.98 №11/40/5, для проведення досліджень суддя повинен надати експертові вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (підписів, цифрових записів) особи, яка ідентифікується.

Крім того, судом не визначено строки проведення призначеної ним експертизи.

Відповідно до п. 1 ч.2, ч.ч. 4, 5 ст. 79 Господарського кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи; про зупинення провадження у справі та його поновлення виноситься ухвала; ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Отже, вказаною нормою Господарського процесуального кодексу України передбачено право, а не обов'язок суду зупинити провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення, у випадку необхідності спеціальних знань, якими не володіє суд та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення.

Виходячи з наведеного, ухвала про зупинення провадження у справі повинна відповідати вимогам, встановленим у статті 86 Господарського процесуального кодексу України, а також містити викладення обставин, що зумовлюють зупинення провадження у справі.

Призначаючи по справі судову експертизу, суд першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної ухвали (п.5) зупинив провадження у справі.

Проте мотивувальна частина ухвали Господарського суду Херсонської області не містить обґрунтованих мотивів її винесення, в ній зазначено лише про необхідність зупинення провадження у справі.

Водночас, як вказувалося вище, зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням експертизи є не обов'язком, а правом суду при реалізації якого суду слід навести обґрунтовані мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії, як зупинення провадження у справі саме у зв'язку з її призначенням, що зумовлює, щонайменше, викладення (наведення) судом в ухвалі про зупинення провадження у справі фактичних даних, які входять до предмета доказування у даній справі та які не можуть бути встановлені судом, а виключно судовими експертами, оскільки їх встановлення потребує спеціальних знань.

Проте ухвала місцевого господарського суду про зупинення провадження у даній справі не містить обґрунтованого мотивування необхідності призначення судової експертизи, яке й зумовило зупинення провадження у даній справі.

У зв'язку з викладеним, з урахуванням зазначених обставин справи, оскаржувану ухвалу не можна визнати обґрунтованою, та такою, що винесена з дотриманням норм процесуального права.

Як наслідок, порушення порядку призначення та проведення судової експертизи призвело до прийняття судом неправильного рішення (ухвали) про зупинення провадження у справі.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку одна з одною.

Отже, призначення судової експертизи з одночасним зупиненням у зв'язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта - окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, у постанові від 20.01.2009 у справі № 24/489, щодо одноактної (нерозривної) процесуальної дії.

У зв'язку з наведеним, скасування ухвали лише в частині зупинення провадження у справі не призведе до усунення обставин, що зумовили неможливість здійснення судом процесуальних дій - проведення експертною установою судової експертизи.

Враховуючи порушення порядку призначення судової експертизи, що зумовило зупинення провадження у справі, зважаючи на те, що однією з основних засад судочинства є законність (п. 1 ч. 3 ст. 129 Конституції України), а завданням суду, який здійснює правосуддя на засадах верховенства права, - забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), беручи до уваги повноваження апеляційної інстанції стосовно перевірки правильності застосування місцевим господарським судами норм процесуального права, Одеський апеляційний господарський суд, діючи з метою забезпечення дієвого судового захисту усіх учасників судового процесу, дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги позивача і скасування ухвали як в частині зупинення провадження у справі, так і в частині призначення судової експертизи та направлення справи на розгляд суду першої інстанції.

Стосовно відмови судом першої інстанції в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову, судова колегія погоджується з висновком суду в цій частині, з огляду на наступне.

Ст. 66 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначив, що є вірогідність того, що ФГ «Південне» буде намагатися укладати правочини щодо відчуження належного йому рухомого та нерухомого майна та приховувати кошти на розрахункових рахунках. Проте, такі припущення без наявності фактичних обставин, підтверджених відповідними доказами, виключають можливість застосування певного виду забезпечення позову і не можуть бути підставою для задоволення заяви позивача, з огляду на що, суд апеляційної інстанції вважає правомірною відмову місцевого господарського суду в задоволенні заяви ФГ «Колосок» про забезпечення позову, у звязку з чим ухвалу суду в цій частині слід залишити без змін.

За таких обставин, апеляційна скарга Фермерського господарства Колосок підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Херсонської області від 02.11.2017 року у справі №923/906/17 скасуванню в частині призначення експертизи та зупинення провадження у справі з направленням справи на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, п. 4 ст. 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства Колосок на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.11.2017 року у справі №923/906/17 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.11.2017 року у справі №923/906/17 в частині призначення експертизи та зупинення провадження - скасувати.

В іншій частині ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.11.2017 року у справі №923/906/17 залишити без змін.

Справу №923/906/17 передати на розгляд до Господарського суду Херсонської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя: Принцевська Н.М.

Судді Діброва Г.І.

ОСОБА_3