ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.12.2017 Справа № 904/9024/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

до Відділу освіти Верхньодніпровської районої державної адміністрації, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 16 753, 93 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 007.1Др-36-0617 від 19.06.17 р., головний юрисконсульт відділу претензійно-позовної роботи Управління правового супроводження проектів в Дніпропетровській області юридичного департаменту ТОВ "Регіональна газова компанія";

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 933/03 від 13.11.17 р., юрисконсульт; ОСОБА_3, дов. № 1013/03 від 05.12.17 р., начальник відділу освіти

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 941,53 грн. річних, 4918,13 грн. інфляції грошових коштів, 7846,08 грн. пені за неналежне виконання умов договору на постачання природного газу № 1141023YBNAB017 від 01.02.17р.

17.11.17р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої останній збільшує суму інфляції грошових коштів до 7966,32 грн., а суму річних та пеню залишив без змін.

Вказана заява прийнята господарським судом до розгляду.

Відповідач із позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки останні непідтверджені належними та допустимими доказами.

05.12.17р. відповідачем подано клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 50 %, в обгрунтування якого останній посилається на те, що для освіти району, оплата штрафних санкцій є суттєвою втратою коштів, враховуючи дефіцитний бюджет галузі.

У судовому засіданні оголошувалась перерва від 13.11.17р. до 05.12.17р.

05.12.17р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.06.2017 року господарським судом Дніпропетровської області (суддя Бондарєв Е.М.) розглянуто спір за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" до Відділу освіти Верхньодніпровської районої державної адміністрації про стягнення 308 274,82 грн. у тому числі: основний борг у розмірі 272 744,62 грн., пеню у сумі 26 649,92 грн. та 3033,66 грн. 3% річних за період прострочення з 01.04.17р. по 08.06.17р.; 5846,62 грн., що складають суму інфляції грошових коштів за квітень 2017 року.

За результатами розгляду вказаного вище спору прийнято рішення у справі № 904/6522/17.

Зазначеним вище рішенням, яке набрало законної сили, було встановлено факт укладання сторонами договору № 1141023YBNAB017 від 01.02.17р., факт надання послуг з постачання газу у березні 2017 року на загальну суму 649 624,62 грн. та факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором, щодо здійснення розрахунків за поставлений газ.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Звертаючись із даним позовом, позивач посилається на не належне виконання відповідачем зобов"язань щодо здійснення розрахунків за спірним договором, зважаючи на те, що останнім було повністю сплачено суму боргу за спожитий у березні 2017 року природний газ лише 21.07.17р. (а.с.47).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу приписів статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому, чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження по його примусовому виконанню.

Відповідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно наданого позивачем розрахунку, останнім до стягнення нараховані: сума річних, яка складає 941,53 грн. за період прострочення з 09.06.17р. по 20.07.17р. та інфляція грошових коштів за період прострочення з травня по червень 2017 р., яка (з врахуванням уточнень) складає 7966,32 грн.

Розрахунок вказаних вище сум здійснений відповідно до норм чинного законодавства, а отже, є обґрунтованим, а заявлені до стягнення суми такими, що підлягають до примусового стягнення.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення зобов'язання, сторони в договорі передбачили відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (п.6.2.1. договору).

Згідно наданого позивачем розрахунку, який також здійснений відповідно до норм чинного законодавства, сума пені за період прострочення з 09.06.17р. по 20.07.17р. складає 7846,08 грн.

Разом з тим, як вже було зазначено вище, відповідачем подано клопотання про зменшення заявленої до стягнення суми пені на 50%.

Пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України надає право суду у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зважаючи на те, що зобовязання з оплати спожитого природного газу виконано відповідачем в повному обсязі, прострочення в оплаті мало місце незначний час та не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, господарський суд вважає можливим зменшити суму пені, що підлягає до стягнення на 50%.

З огляду на викладене, до стягнення підлягає пеня в сумі 3923,04 грн.

Зважаючи на той факт, що статтею 625 Цивільного кодексу України передбачене право позивача щодо нарахування інфляції та річних за весь час прострочення та враховуючи ті обставини, що сторони в договорі передбачили відповідальність у вигляді пені за неналежне його виконання, заявлені вимоги є обґрунтованими, у звязку з чим заперечення відповідача до уваги не приймаються.

Керуючись статтями 526, 625, 610, 611 Цивільного кодексу України, статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Відділу освіти Верхньодніпровської районої державної адміністрації, (51600, Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Дніпровська,56, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка,2, ) 941 (дев'ятсот сорок одна гривня) 53 коп. річних, 7966 (сім тисяч дев'ятсот шістдесят шість гривень) 32 коп. інфляції грошових коштів, 3923 (три тисячі дев'ятсот двадцять три гривні) 04 коп. пені, 1600 (одна тисяча шістсот гривень) 00 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.12.2017р

Суддя ОСОБА_4