ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Справа № 926/2645/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства Укрриба м. Київ від 06.11.2017 з вих. № 11-09/264 (вх. № ЛАГС 01-05/5428/17 від 17.11.2017)

на рішення господарського суду Чернівецької області від 17.10.2017 (суддя Бутирський А.А.)

у справі № 926/2645/17

за позовом Державного підприємства Укрриба м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 підприємства Сокирянської сільської ради Сокирянський рибводгосп с. Гвіздівці, Сокирянського району, Чернівецької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області

про стягнення 35 379,20 грн.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_3 директор;

від третьої особи: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 17.10.2017 у справі № 926/2645/17 у позові відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 17.10.2017 у справі № 926/2645/17, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає про те, що місцевий господарський суд, дійшовши висновку про те, що Позивач не довів, що Відповідач використовує гідротехнічні споруди державної власності, не взяв до уваги, що в листі від 08.07.2016 № 7 Відповідач зазначає, що через недостатнє водозабезпечення ставків, вирощування риби ним проводиться за екстенсивною формою на основі власної аквакультури, також не взято до уваги акт обстеження державного майна від 14.04.2017. № 31, в якому зазначено, що державне майно використовується за призначенням.

Крім того, Позивач вказує, що суд при розгляді даного господарського спору для розрахунку збитків за користування державним нерухомим майном мав би призначити судову експертизу для визначення вартості державного майна та розрахувати плату за його використання відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 прийнято апеляційну скаргу Державного підприємства Укрриба м. Київ від 06.11.2017 з вих. № 11-09/264 (вх. № ЛАГС 01-05/5428/17 від 17.11.2017) на рішення господарського суду Чернівецької області від 17.10.2017 у справі № 926/2645/17 до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 05.12.2017.

У поданому суду відзиві на апеляційну скаргу від 29.11.2017 Третя особа просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, з підстав його правомірності та обґрунтованості.

Позивач та Третя особа участі своїх уповноважених представників у судове засідання 05.12.2017 не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення №№ 790, 793 (ухвали суду від 20.11.2017).

Згідно з п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на неявку представників Позивача та Третьої особи, які повідомлені належним чином про час та місце судового засіданні, на відсутність клопотань учасників процесу, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній доказами, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті відповідно до ст.ст. 75, 99 ГПК України.

Представник Відповідача у судовому засіданні підтримав свої доводи та заперечення з приводу поданої апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 05.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

ОСОБА_4 до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у них докази в сукупності з доводами апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника Відповідача, судова колегія встановила наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2003 наказом державного департаменту рибного господарства № 238 було затверджено Акт прийому-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду ВАТ Чернівецький рибокомбінат, на баланс ДП Укрриба, та закріплено зазначене в Акті майно за ДП Укрриба на праві повного господарського відання (а.с. 10).

ОСОБА_4 до зазначених документів на баланс ДП Укрриба було передано гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та пов'язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, яке на момент приватизації не увійшло до статутного фонду ВАТ Чернівецький рибокомбінат, зазначені у додатку №1, за яким на баланс передано також гідротехнічні споруди ставів:

1) Олексіївка № 1 (інвентарний № 720, 1973 рік побудови, балансовою вартістю 61489,95 грн., залишкова вартість 29078,49 грн.); 2) Олексіївка № 3 (інвентарний № 722, 1975 рік побудови, балансовою вартістю 7899,55 грн., залишкова вартість 3960,50 грн.); 3) Олексіївка № 4 (інвентарний № 733, 1990 рік побудови, балансовою вартістю 52913,30 грн., залишкова вартість 36605,00 грн.); 4) Гвоздівці № 2 (інвентарний № 724, 1973 рік побудови, балансовою вартістю 7823,62 грн., залишкова вартість 3704,21 грн.); Гвоздівці № 4 (інвентарний № 726, 1973 рік побудови, балансовою вартістю 25476,85 грн., залишкова вартість 12047,99 грн.); Гвоздівці № 4а (інвентарний № 731, 1975 рік побудови, балансовою вартістю 5134,18 грн., залишкова вартість 2584,84 грн.); Романківці № 4 (інвентарний № 715, 1975 рік побудови, балансовою вартістю 15995,28 грн., залишкова вартість 8019,34 грн.); Романківці № 5 (інвентарний № 719, 1975 рік побудови, балансовою вартістю 12915,61 грн., залишкова вартість 6475,33 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2008 між ДП Укрриба (Замовник) та КП Сокирянський рибводгосп (Зберігач) укладено договір зберігання з правом користування №14/08 (далі Договір), відповідно до умов якого Замовник передав, а Зберігач прийняв на відповідальне зберігання згідно з актом приймання-передачі нерухоме державне майно гідротехнічні споруди рибницьких ставів, яке знаходиться на балансі ДП Укрриба балансовою вартістю 189648,34 грн. та розташоване за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с. Гвоздівці, с. Олексіївка, с. Романківці (а.с. 18-21).

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 04.04.2014 у справі № 926/167/14, яке набрало законної сили, зобовязано комунальне підприємство Сокирянський рибводгосп (Чернівецька область, Сокирянський район, с. Гвіздівці, код 35668938) повернути гідротехнічні споруди державної власності Олексіївка № 1 (інвентарний № 720, 1973 рік побудови, балансовою вартістю 61489,95 грн., залишкова вартість 29078,49 грн.); Олексіївка № 3 (інвентарний № 722, 1975 рік побудови, балансовою вартістю 7899,55 грн., залишкова вартість 3960,50 грн.); Олексіївка № 4 (інвентарний № 733, 1990 рік побудови, балансовою вартістю 52913,30 грн., залишкова вартість 36605 грн.); Гвоздівці № 2 (інвентарний № 724, 1973 рік побудови, балансовою вартістю 7823,62 грн., залишкова вартість 3704,21 грн.); Гвоздівці № 4 (інвентарний № 726, 1973 рік побудови, балансовою вартістю 25476,85 грн., залишкова вартість 12047,99 грн.); Гвоздівці № 4а (інвентарний № 731, 1975 рік побудови, балансовою вартістю 5134,18 грн., залишкова вартість 2584,84 грн.); Романківці № 4 (інвентарний № 715, 1975 рік побудови, балансовою вартістю 15995,28 грн., залишкова вартість 8019,34 грн.); Романківці № 5 (інвентарний № 719, 1975 рік побудови, балансовою вартістю 12915,61 грн., залишкова вартість 6475,33 грн.) балансовою вартістю 189648,34 державному підприємству Укрриба (м. Київ, вул. Тургєнєвська, 82-А, код 25592421) балансовою вартістю 189648,34 грн. Також даним рішенням стягнуто з відповідача 6584,3 грн. неустойки за невиконання обовязку щодо повернення гідротехнічних споруд та 5010,96 грн. судового збору (а.с. 48-52).

Зазначене судове рішення у частині повернення майна виконано, що підтверджується актом приймання-передачі державного майна від 04.04.2014 (а.с. 26).

Актом обстеження державного нерухомого майна, яке обліковується на балансі Позивача та знаходиться у позадоговірних відносинах, розташоване у Сокирянському районі Чернівецької області від 14.04.2017 складеним комісією, до складу якої входили представники Сторін та Третьої особи, встановлено, що державне майно - гідротехнічні споруди придатне для використання та потребує поточного ремонту (а.с. 30-35).

Позовні вимоги про стягнення з Відповідача майнової шкоди в розмірі 35 379,20 грн. за безоплатне використання гідротехнічних споруд ставів: Олексіївка № 1 (інвентарний № 720), Олексіївка № 3 (інвентарний № 722), Олексіївка № 4 (інвентарний № 733), Гвоздівці № 2 (інвентарний № 724), Гвоздівці № 4 (інвентарний № 726), Гвоздівці № 4 (інвентарний № 731); Романківці № 4 (інвентарний № 715); Романківці № 5 (інвентарний № 719) заявлені на підставі ст. 1166 ЦК України та обґрунтовані тим, що Відповідач використовує зазначене вище майно, уникаючи укладення договору оренди, у звязку з чим Позивач нарахував майнову шкоду, входячи з орендної плати за договором № 14/08 від 01.08.2008, який закінчив свою дію 01.08.2013.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія керувалася наступним:

Положеннями статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Цивільно-правова відповідальність за завдання позадоговірної шкоди (деліктна відповідальність), передбачена нормою ст. 1166 Цивільного кодексу України.

ОСОБА_4 до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. 1166 ЦК України відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі № 922/210/15, від 07.10.2015 у справі № 916/3371/14, від 28.01.2015 у справі № 5023/3993/12(5023/9057/11), від 04.11.2014 у справі № 904/1197/14, від 02.09.2014 у справі № 910/2023/13, від 22.01.2013 у справі № 5011-71/2684-2012, яка згідно з ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх судів України).

ОСОБА_4 до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту приймання-передачі державного майна від 04.04.2014, підписаного представниками Сторін без зауважень та застережень, гідротехнічні споруди, в тому числі і ті за безоплатне користування якими Позивачем нарахована майнова шкода, були передані Позивачу на виконання рішення суду Чернівецької області від 04.04.2014 у справі № 926/167/14 (а.с 26).

Інших належним та допустимих доказів тієї обставин, що Відповідач продовжує використовувати гідротехнічні споруди державної власності Позивач не подав.

ОСОБА_4 від 08.07.2016 № 7 та Акт обстеження державного майна від 14.04.2017 № 31 (а.с. 30-35), на який посилається Апелянт в апеляційній скарзі, такими доказами не є. При цьому, судова колегія зазначає, що Актом обстеження державного майна від 14.04.2017 № 31 не зафіксовано факту використання Відповідачем спірного майна, а встановлено лише фактичний стан гідротехнічних споруд, які обліковуються на балансі ДП «Укрриба» та розташовані в Сокирянському районі Чернівецької області.

Стосовно підстави нарахування майнової шкоди, договору зберігання з правом користування від 01.08.2008, судова колегія зазначає, що даний договір припинив свою дію ще 01.08.2013.

При цьому, з поданого Позивачем розрахунку майнової шкоди (а.с. 46-47) загальна сума нарахованої ним шкоди за період з 05.04.2014 по 31.07.2017 при арифметичному перерахунку не співпадає із розмірами шкоди, нарахованої за вказані роки окремо.

Крім того, судова колегія зазначає, що Позивач крім вимоги про стягнення майнової шкоди, інших вимог про повернення спірного державного майна до суду не заявляв.

Щодо інших покликань, викладених в апеляційній скарзі, судова колегія зазначає, що призначення судом експертизи у справі є його правом, а не обовязком, натомість Позивач при зверненні з позовом до суду повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Позивач ні під час розгляду справи в суді першої , ні апеляційної інстанцій не заявляв обґрунтованого клопотання про призначення у справі судової експертизи, на вирішення якої поставити питання визначення вартості спірного державного майна та розрахунку плати за його використання відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку про те, що Позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами підстав для стягнення з Відповідача майнової шкоди в розмірі 35 379,20 грн. за безоплатне використання вищенаведених гідротехнічних споруд ставів.

ОСОБА_4 до вимог ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, Апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 ГПК України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства Укрриба м. Київ від 06.11.2017 з вих. № 11-09/264 (вх. № ЛАГС 01-05/5428/17 від 17.11.2017) залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернівецької області від 17.10.2017 у справі № 926/2645/17 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 11.12.2017.

Головуючий суддя Л.Л. Давид

Суддя В.М.Гриців

Суддя Г.Т.Кордюк