РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017Справа № 910/20274/17

За позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово»

про стягнення 33 687,00 грн.

Суддя Удалова О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача Комиса С.В. (довіреність № 937 від 18.10.2017 р.)

від відповідача не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПрАТ «СК «УНІКА», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» (далі - ПрАТ «СК «Здорово», відповідач) про стягнення 33 687,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - ПрАТ «СК «УНІКА», на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 011096/4610/0000094 від 20.02.2017 р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем - ПрАТ «СК «Здорово», позивач направив останньому заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Враховуючи, що відповідачем не відшкодована заявлена сума, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 33 687,00 грн., з яких: 33 626,20 грн. - заборгованість з виплати страхового відшкодування в порядку регресу, 60,80 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.11.2017 р. порушено провадження у справі № 910/20274/17 та призначено її до розгляду на 07.12.2017 р.

28.11.2017 р. від Моторного (транспортного) страхового бюро України через відділ автоматизованого діловодства суду надійшла відповідь на судовий запит з відомостями про умови страхування цивільно-правової відповідальності особи, винної у ДТП, за полісом АЕ № 8424010.

У судовому засіданні 07.12.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, надав документи, витребувані ухвалою суду від 20.11.2017 р.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали суду від 20.11.2017 р. про надання відзиву на позовну заяву не виконав.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, та наявність у матеріалах справи доказів необхідних і остатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

20.02.2017 р. між ПрАТ «СК «УНІКА» (страховик) та ТОВ «ТРК Інвест» (страхувальник, вигодонабувач) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 011096/4610/0000094 (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володіння, користування і розпорядження транспортним засобом - автомобілем марки Land Rover Discovery, державний номерний знак НОМЕР_2.

17.06.2017 р. ОСОБА_2, керуючи автомобілем VW Golf, державний номерний знак НОМЕР_1, скоїв ДТП в м. Києві на перехресті Великої окружної дороги та Мінського проспекту за участю автомобіля Land Rover Discovery, державний номерний знак НОМЕР_2. Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2017 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340,00 грн.).

Відповідно до звіту про оцінку КТЗ № 01-20/06 від 20.06.2017 р. вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля марки Land Rover Discovery, державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок ДТП на момент проведення оцінки становить 33 697,49 грн.

На підставі рахунку № 1038192 від 19.06.2017 р. на суму 33 626,20 грн. був складений страховий акт № 00228063 від 04.07.2017 р., згідно з яким розмір збитків становить 33 626,20 грн.

10.07.2017 р. на виконання умов договору добровільного страхування страховик - ПрАТ «СК «УНІКА» сплатив страхувальнику - ТОВ «ТРК Інвест» страхове відшкодування в розмірі 33 626,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 028073.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ПрАТ «СК «Здорово» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ № 8424010.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв'язку з укладенням полісу АЕ № 8424010 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації автомобіля VW Golf, державний номерний знак НОМЕР_1.

20.07.2017 р. позивач звернувся до відповідача з заявою № 20059 (вих. № 5202 від 18.07.2017 р.) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 33 626,20 грн., яку відповідач отримав 25.07.2017 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 322, проте вказану суму позивачу не сплатив та доказів протилежного суду не надав.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом встановлено, що згідно зі звітом про оцінку КТЗ № 01-20/06 від 20.06.2017 р. вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля марки Land Rover Discovery, державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок ДТП становить 33 697,49 грн., однак позивачем було виплачено страхове відшкодування у меншому розмірі, а саме - 33 626,20 грн., що підтверджується рахунком № 1038192 від 19.06.2017 р.

У зв'язку з цим, суд звертає увагу, що страхове відшкодування не обов'язково має визначатись з урахуванням оціненої шкоди, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 р. у справі № 3-50гс15).

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що за умовами договору добровільного страхування № 011096/4610/0000094 від 20.02.2017 р., а також полісу АЕ № 8424010 розмір франшизи становить 0,00 грн.

Таким чином, заявлена позовна вимога щодо стягнення з відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 33 626,20 грн. є обґрунтованою та правомірною.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 60,80 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України закріплено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 3-295гс16).

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних, нарахованих на суму невиплаченого відповідачем в порядку регресу страхового відшкодування, є правомірною.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач отримав вимогу позивача про сплату страхового відшкодування в порядку регресу - 25.07.2017 р., отже з урахуванням вимог ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України строк виконання ним грошового обв'язку перед позивачем настав - 01.08.2017 р., а прострочення виконання вказаного зобов'язання почалось з 02.08.2017 р. Проте, як вбачається з розрахунку позовних вимог, наданого позивачем, нарахування 3% річних здійснюється останнім з 25.10.2017 р., що є правом позивача.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за період з 25.10.2017 р. по 15.11.2017 р., суд встановив, що він виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог чинного законодавства України, Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 60,80 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, будинок 86-Н, ідентифікаційний код 33637321) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 70-А, ідентифікаційний код 20033533) заборгованість у розмірі 33 626,20 грн. (тридцять три тисячі шістсот двадцять шість грн. 20 коп.), 3% річних у розмірі 60,80 грн. (шістдесят грн. 80 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення складено 11.12.2017 р.

Суддя О.Г. Удалова