ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Справа № 915/7/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Ємельянова А.С. (доповідач у справі),

суддів Грека Б.М.,

Кондратової І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника прокурора Одеської області
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 р. (судді: Принцевська Н.М., Діброва Г.І., Разюк Г.П.)
у справі№915/7/17 господарського суду Миколаївської області
за позовомЗаступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області
до1.Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області; 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбатрос 44"; 3.Товариства з обмеженою відповідальністю "Касатка-Юг"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державне підприємство "Очаківське лісомисливське господарство"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:Приватне підприємство "ААС"
провизнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відновлення її стану, який існував до порушення права
за участю представників:
від прокуратури Паршутіна Ю.А., прокурор відділу ГПУ, службове посвідчення №044787, вид. 09.11.2016 р.
від позивача не з'явились
від відповідачів 1. не з'явились 2. не з'явились 3. не з'явились
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не з'явились
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: не з'явились

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбатрос 44" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Касатка-Юг" в якій просив суд:

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно - торгівельно-розважальний комплекс, що складається з основного літ. А загальною площею - 166,2 кв.м., службових будівель літ. В, Г, Д, Ж, З, К, Л, М, Н, О, П та споруд по проспекту Курортному, 7/5 у с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, видане Товариству з обмеженою відповідальністю "Альбатрос 44";

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно - торгівельно-розважальний комплекс загальною площею - 166,2 кв.м. по проспекту Курортному, 7/5 у с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, видане Товариству з обмеженою відповідальністю "Касатка-Юг";

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Касатка-Юг" відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом знесення об'єктів по проспекту Курортному, 7/5 у с. Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 06.03.2017 р. у справі №915/7/17 вказаний позов задоволено повністю.

Місцевий господарський суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки прокурором та позивачем доведено факт здійснення забудови за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку та дозвільних документів на будівництво і введення об'єктів нерухомості в експлуатацію. Крім того, відповідну забудову здійснено всупереч встановлених заборон та обмежень щодо будівництва в межах пляжної зони Чорного моря.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 р. рішення господарського суду Миколаївської області від 06.03.2017 р. скасовано, в задоволенні заявлених позовних вимог відмовлено.

Апеляційний господарський суд по суті погодився з висновками господарського суду першої інстанції, однак, вказав на те, що місцевим господарським судом не було залучено до участі у справі третіх осіб, а також застосував до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності.

Не погодившись з постановою апеляційного господарського суду, Заступник прокурора Одеської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 р. та залишити в силі рішення господарського суду Миколаївської області від 06.03.2017 р.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням господарським судом апеляційної інстанції чинних правових норм, зокрема, ст.ст. 104, 105 Господарського процесуального кодексу України. Так, на думку прокурора, апеляційний господарський суд необґрунтовано скасував законне рішення господарського суду першої інстанції лише з тієї підстави, що під час розгляду справи місцевим господарським судом не було залучено до участі у справі третіх осіб. Крім того, за твердженнями скаржника, господарський суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що в такому випадку розгляд справи починається заново і особи, які подали клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності, не повинні доводити неможливість подання такого клопотання до місцевого господарського суду.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.11.2017 р. касаційну скаргу прокурора прийнято до провадження та призначено її розгляд на 11.12.2017 р.

В судове засідання 11.12.2017 р. з'явився представник прокуратури. Представники сторін та третіх осіб в судове засідання не з'явились.

Представник прокуратури в судовому засіданні підтримав доводи викладені в касаційній скарзі, просив її задовольнити.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 21.04.2008 р. Держаним підприємством "Очаківське лісомисливське господарство" (постійний лісокористувач) та Приватним підприємством "ААС" (тимчасовий лісокористувач) укладено договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №64, за умовами якого постійний лісокористувач передав, а тимчасовий лісокористувач прийняв лісову ділянку площею 8,75 га у довгострокове тимчасове платне користування лісами за рахунок земель лісогосподарського призначення, що знаходяться у кварталі 35 виділ 23, кварталі 36 виділ 17, кварталі 37 виділ 13, квартал 38 виділ 23, квартал 39 виділ 18 Березанського лісництва постійного лісокористувача (урочище Коблеве).

Відповідно до п.п. 1.2, 7.1 вказаного договору вищезазначена лісова ділянка передається тимчасовому лісокористувачу для рекреаційних цілей (надання пляжних послуг) строком на 49 років. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом 49 років.

При цьому, тимчасовий лісокористувач має право здійснювати господарську діяльність з організації зони відпочинку на лісовій ділянці, а також за погодженням з постійним лісокористувачем має право зводити тимчасові будівлі та споруди, необхідні для ведення господарської діяльності: туалети, душові кабінки, кабінки для перевдягань, тіньові навіси, малі архітектурні споруди, майданчики для проведення культурно-масових заходів (спортивні тури, танці, інше), дитячі водні гірки. Вказане викладено в п.п. 4.1.1, 4.1.2 договору №64 від 21.04.2008 р.

У зв'язку із наведеним, рішенням Виконавчого комітету Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №41 від 09.04.2009 р. директору Приватного підприємства "ААС" надано згоду на будівництво малих архітектурних форм в зоні відпочинку "Коблево" Березанського району Миколаївської області, зобов'язано заявника закінчити будівництво в термін до 25.04.2011 року, здати об'єкт в експлуатацію та оформити правовий документ.

З матеріалів справи також вбачається, що Приватне підприємство "ААС" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Альбатрос 44" уклали договір про спільне користування земельною ділянкою.

На підставі вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Альбатрос 44" здійснило реконструкцію малих архітектурних форм, побудованих Приватним підприємством "ААС", в результаті якої було створено торгівельно-розважальний комплекс.

Рішенням Виконавчого комітету Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №81 від 10.11.2011 р. за Товариством з обмеженою відповідальністю "Альбатрос 44" визнано право власності на даний об'єкт.

Однак, за поданням прокурора Березанського районну Миколаївської області рішенням Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №23 від 24.05.2013 р. рішення №81 від 10.11.2011 р. було скасовано

Поряд з цим, попередніми судовими інстанціями встановлено, що рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбатрос 44" (протоколом №1 від 31.07.2013 р.) створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Касатка-Юг" та передано до його статутного капіталу нерухоме майно, а саме: торгівельно-розважальний комплекс розташований в Миколаївській області, Березанському районі, с. Коблеве, пр. Курортний, 7/5.

24 вересня 2013 року право власності на зазначений комплекс було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Касатка-Юг", про що видано відповідне свідоцтво про право власності.

Враховуючи вищевикладені обставини, заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відновлення її стану, який існував до порушення прав.

Місцевий господарський суд погодився з доводами, викладеними в позовній заяві, визнав їх доведеними та обґрунтованими, у зв'язку з чим задовольнив заявлений прокурором позов.

В свою чергу, апеляційний господарський суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що при розгляді даної справи в суді першої інстанції до участі у справі не було залучено третіх осіб, прав та інтересів яких стосується прийняте в справі №915/7/17 рішення.

За висновками господарського суду апеляційної інстанції, таке порушення норм процесуального права в будь-якому випадку є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду (п. 3 ч. 3 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України).

Поряд з цим, у зв'язку із скасуванням рішення місцевого господарського суду через незалучення до часті у справі третіх осіб, господарський суд апеляційної інстанції заново розпочав розгляд справи за правилами першої інстанції, через що прийняв та розглянув клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності без встановлення причин їх неподання до місцевого господарського суду.

Переглядаючи в касаційному порядку постанову господарського суду апеляційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України не може погодитись з вищевикладеними висновками апеляційного господарського суду щодо застосування норм процесуального права, з огляду на наступне.

З системного аналізу чинних правових норм вбачається, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, що це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідна правова позиція закріплена законодавцем в ч. 2 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, як роз'яснено в абз. 5 п. 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" №7 від 17.05.2011 р., з урахуванням припису ч. 2 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не підлягає скасуванню рішення суду першої інстанції в разі незалучення ним до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, якщо це не призвело до прийняття неправильного рішення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що апеляційний господарський суд погодився з позицією господарського суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, однак, прийшов до висновку, що з огляду на незалучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, рішення місцевого господарського суду у будь-якому випадку підлягає скасуванню.

Одночасно з цим, апеляційним господарським судом також безпідставно не було досліджено фактичних обставин, що стосуються можливості подання заявлених у справі клопотань про застосування наслідків спливу строку позовної давності до господарського суду першої інстанції.

Отже, у даному випадку постанова апеляційного господарського суду прийнята за відсутності повного та всебічного встановлення всіх обставин справи, у зв'язку з чим дана постанова підлягає скасуванню.

В свою чергу, касаційна інстанція позбавлена права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ними (ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги, зокрема, має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судова колегія господарського суду касаційної інстанції приходить до висновку, що постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а справа №915/7/17 підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно по-перше: встановити з яких причин клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності не було заявлено в суді першої інстанції до прийняття ним рішення; по-друге: надати оцінку об'єктивності та поважності таких причин та лише після цього перевірити дотримання у даному випадку вимог ст. 267 Цивільного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Одеської області задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 р. у справі №915/7/17 скасувати.

Справу №915/7/17 передати на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя А.С. Ємельянов

Судді: Б.М. Грек

І.Д. Кондратова