ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

14.12.2017 Справа № 905/2881/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючої судді Чернової О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства Лізингова компанія «Укртранслізинг», м. Київ

до відповідача: Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк

про стягнення заборгованості за договорами фінансового сублізингу у розмірі 796666463,04грн., з яких 578465658,14 грн. основана сума боргу, 8552356,13 грн. пеня, 25852097,18 грн. 3% річних та 183796351,57 грн. інфляційні витрати

Приватне акціонерне товариство Лізингова компанія Укртранслізинг, м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовною завою до Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк про стягнення заборгованості за договорами фінансового сублізингу у розмірі 796666463,04 грн., з яких 578465658,14 грн. основана сума боргу, 8552356,13 грн. пеня, 25852097,18 грн. 3% річних та 183796351,57 грн. інфляційні витрати.

14 грудня 2017 року від Позивача через канцелярію господарського суду Донецької області надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №905/2881/17, в якому останній просить суд замінити відповідача у справі Державне підприємство «Донецька залізниця» його правонаступником - Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», зупинити провадження у справі до завершення процедури реорганізації Державного підприємства «Донецька залізниця», Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Розглянувши клопотання, судом встановлено таке.

На виконання Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» №4442-VI, постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 р. №200, 21.10.2015р. утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Законом №4442-VI визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100% акцій якого належать державі (далі-Товариство). ОСОБА_1 містить наступні положення.

Утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100% акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі-Укрзалізниця), а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Статут Товариства затверджується Кабінетом Міністрів України. Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Вищим органом Товариства є загальні збори. Функції загальних зборів виконує кабінет Міністрів України.

Товариство є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до зазначеного Закону №4442-VI та на виконання його вимог згідно з постановою №200 утворено ПАТ «Українська залізниця» на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

До переліку, наведеного у цьому додатку, включено й ДП «Донецька залізниця».

За змістом п. 5 Постанови №200 Міністерству інфраструктури доручено вжити заходів для припинення Укрзалізниці та підприємств, зазначених у додатку 1.

На часткову зміну п.5 Постанови №200 Кабінет Міністрів України 12 листопада 2014 року прийняв постанову №604, якою установлено, що майно (активи, власний капітал та зобовязання), яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі-майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджується Міністерством інфраструктури України відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п.2 цієї Постанови.

За змістом п.2 Постанови №604 комісії з утворення ПАТ «Українська залізниця» разом із Міністерством інфраструктури України доручено після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» згідно із законодавством.

У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року №735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено Статут ПАТ «Українська залізниця».

Згідно з п.п. 1,2 Статуту ПАТ «Українська залізниця» є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону №4442-VI, Постанови №200, товариство є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації (п.12 Статуту).

Товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу, та / або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту. За Товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження таким майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом (п.п. 20,21 Статуту).

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використанні в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

В Реєстрі є інформація про те, що ДП «Донецька залізниця» перебуває у стані припинення, однак запису про припинення у Реєстрі немає.

Крім того, в Реєстрі наведено дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця» серед яких зазначено ДП «Донецька залізниця». Водночас згідно з інформацією у Реєстрі про здійснення звязку з юридичною особою правонаступництво ПАТ «Українська залізниця» настає відповідно до Постанови №604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

Судом також встановлено, що частина предметів лізингу, переданих відповідачу, на час подання позову, перебуває на балансі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», або фактично використовуються ПАТ «Українська залізниця» у господарській діяльності без постановки на баланс.

Так, відповідно до Довідки ПАТ «Укрзалізниця» від 27.02.2017 р. «Про перевірку фактичної наявності обєктів основних фондів, взятих у фінансовий лізинг у лізингових компаній ПП «ВТБ Лізинг Україна», ПрАТ «Укртранлізинг», які знаходяться на контрольованій території по регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» предмети лізингу за трьома договорами сублізингу знаходяться на контрольованій території та обліковуються на балансі структурних підрозділів регіональної філії «Донецька залізниця».

Факт постановки частини предметів лізингу на баланс Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» підтверджується також листом останньої від 16.06.2017.

Тобто, в частині виникнення зобовязань з використання (утримання, володіння) певних предметів лізингу (про які зазначено вище) ПАТ «Укрзалізниця» є самостійно зобовязаною особою, що дає підстави для залучення останнього в якості іншого відповідача.

Відповідно до ч.1ст.24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залучити до участі у справі іншого відповідача ПАТ «Українська залізниця».

Що стосується зобовязань за договорами лізингу в період часу, протягом якого предмети лізингу знаходились у строковому володінні і користуванні ДП «Донецька залізниця», суд враховує той факт, що ПАТ «Укрзалізниця» визначено правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, у тому числі прав та обовязків ДП «Донецька залізниця», а також факт фактичного використання предметів лізингу приватним акціонерним товариством «Укрзалізниця».

Проте відповідно до Постанови КМУ №604 правонаступництво ПАТ «Українська залізниця» настає після внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

Отже, суд вважає клопотання про заміну Державного підприємства «Донецька залізниця» його правонаступником - приватним акціонерним товариством «Укрзалізниця» передчасним.

Водночас, суд зазначає, що прийняття рішення про стягнення заборгованості на користь позивача з ДП «Донецька залізниця» до закінчення процедури реорганізації останнього унеможливить його виконання, а прийняття рішення про стягнення заборгованості з ПАТ «Українська залізниця» є неможливим до визначення останнього правонаступником прав та обовязків ДП «Донецька залізниця».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішені питання щодо його цивільних прав та обовязків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06.10.2011 р. міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обовязковим для виконання рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «ОСОБА_2 проти України», рішення від 15.10.2009р.).

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невідємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Отже, розгляд даної справи за участю ПАТ «Українська залізниця» неможливий через продовження процедури реорганізації до закінчення вказаної процедури та внесення запису до Реєстру про припинення ДП «Донецька залізниця» та встановлення особливостей такої реорганізації спеціальними нормативно-правовими актами, наведеними вище.

Згідно з п.3.ч.2 ст. 79 ГПК України має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку заміни однієї з сторін її правонаступником.

У п. 3.16. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі обєктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачення їх усунення.

Зупинення провадження в даному випадку в першу чергу покликане зберегти процесуальні строки справи для належного розгляду справи в межах встановлених законом строків.

З метою об'єктивного, повного та всебічного розгляду справи №905/2881/17 та, беручи до уваги приписи п.3 ч.2 ст.79 ГПК України, з огляду на неможливість чіткого визначення тривалості процедури реорганізації підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, зокрема, ДП «Донецька залізниця» шляхом злиття з ПАТ «Українська залізниця» та обмеженість строку вирішення господарського спору вимогами ст.69 ГПК України, суд вважає за доцільне зупинити провадження у справі №905/2881/17 до завершення процедури реорганізації Державного підприємства «Донецька залізниця», Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», тобто до заміни сторони її правонаступником.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.2 ст.79, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі №905/2881/17 за позовом Приватного акціонерного товариства Лізингова компанія «Укртранслізинг», м. Київ до відповідача Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк про стягнення заборгованості за договорами фінансового сублізингу у розмірі 796 666 463,04 грн., з яких 578 465 658,14 грн. основана сума боргу, 8 552 356,13 грн. пеня, 25 852 097,18 грн. 3% річних та 183796 351,57 грн. інфляційні витрати іншого відповідача - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Зупинити провадження у справі №905/2881/17 за позовом Приватного акціонерного товариства Лізингова компанія «Укртранслізинг», м. Київ до відповідача Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк про стягнення заборгованості за договорами фінансового сублізингу у розмірі 796 666 463,04 грн., з яких 578 465 658,14 грн. основана сума боргу, 8 552 356,13 грн. пеня, 25 852 097,18 грн. 3% річних та 183796 351,57 грн. інфляційні витрати до заміни державного підприємства «Донецька залізниця» його правонаступником Публічним акціонерним товариством «Укрзалізниця».

Зобовязати сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі.

Суддя О.В. Чернова