РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Справа № 906/116/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Розізнана І.В.

суддів Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 13.10.2017 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Житомирської області від 08.09.2016 року у справі № 906/116/16

за позовом Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод"

до Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_1 обласної ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_1 комунальне комерціалізоване підприємство "М'ясомолторг"

2. ОСОБА_1 обласна рада

про визнання зобов'язання за договором оренди нерухомого майна від 05.06.2014 р. № 751 припиненими та зобов'язання вчинити дії по оформленню угоди про розірвання договору.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 ( пред. дов у справі)

відповідача - не з"яився

третіх осіб 1,2- не з"явився

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 13.10.2017 року відмовлено в задоволенні заяви Дочірнього підприємства " Старокостянтинівський молочний завод" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Житомирської області від 08.09.2016 року у справі № 906/116/16 за позовом Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" до Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_1 обласної ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. ОСОБА_1 комунальне комерціалізоване підприємство "М'ясомолторг"; 2. ОСОБА_1 обласна рада про визнання зобов'язання за договором оренди нерухомого майна від 05.06.2014 р. № 751 припиненим та зобов'язання вчинити дії по оформленню угоди про розірвання договору.

Рішення господарського суду Житомирської області від "08" вересня 2016 року у справі № 906/116/16 залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні заяви Дочірнього підприємства " Старокостянтинівський молочний завод" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Житомирської області від 08.09.2016 року у справі № 906/116/16, місцевий господарський суд керувався положеннями п.1 ч.2 ст.112 ГПК України та прийшов до висновку, що обставина, про яку вказує позивач як нововиявлену, не має правового значення для вирішення спору, отже не є істотною, а тому залишив рішення суду без змін.

Не погодившись із винесеною ухвалою, скаржник - Дочірнє підприємство "Старокостянтинівський молочний завод" звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права , не відповідає принципам та вимогам , які ставляться до судового рішення.

Серед іншого вказує, що при дослідженні договору оренди нерухомого майна від 15.04.16р. № 1177 між ТОВ Андрушівський маслосирзавод та КП Агенція з питань регіонального розвитку ЖОР, акту приймання передачі до договору оренди нерухомого майна від 15.04.16р. вбачається, що Відповідачем укладено договір оренди нерухомого майна вії 15.04.2016р. з ТОВ Андрушівський маслосирзавод та передано у користування підсобні приміщення № 1, 16,17 корисною площею 50,1 кв.м) в будівлі за адресою: м. Житомир, вух Сингаївського, З, які перебували за Договором оренди у Заявника.

Також, з акту приймання-передачі до договору оренди нерухомого майна від 27.04.2016р. № 1177 вбачається, що Відповідач передав ТОВ Андрушівський маслосирзавод всі інші нежитлові приміщення (інв. № 3, 4 14) та підсобні приміщення № 36,37 в будівлі за адресою м. Житомир, вул. Сингаївського, 3, які перебували за Договором оренди у Заявника

Крім того, з витягу протоколу № 78 засідання робочої групи з питань використання майна обласної ради від 07.04.2016 року, вбачається, що майно, яке належало Заявнику за договором оренди нерухомого майна від 05.06.2014р. № 751 було вирішено передати від 07.04.2016р. ТОВ Андрушівський маслосирзавод.

Наголосив, що в рішенні господарського суду Житомирської області від 08.09.2016р. у справі № 906/116/16 вказано, що договір оренди нерухомого майна між Позивачем та Відповідачем визнати розірваним з 25.04.16р., що не відповідає дійсним обставинам справи № 906/116/16 та порушує законніі права та інтереси Заявника.

Також, апелянт вказує, що Відповідач погодив розірвання договору своєю бездіяльністю, але не вчинив дій, передбачених законом, щодо розірвання Договору оренди.

Про прийняття Відповідачем пропозиції щодо розірвання Договору оренди свідчить його бездіяльність у відсутності письмових, усних заперечень щодо факту пропозиції про розірвання договору, визначених у попередніх усних переговорах та листах до дати, до якої вони очікувались та тривалий період після неї, що є зовнішнім об'єктивним виразом волі Відповідача щодо наміру розірвати договір.

Вважає, що Заявник правомірно дійшов висновку, що зобов'язання за Договором оренди припиненні з 01.10.2015 року, а обставини, встановлені в рішенні господарського суду Житомирської області від 08.09.2016 року у справі № 906/116/16 не відповідають дійсності та порушують законі права та інтереси Заявника.

Просить винести постанову, якою скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 13.10.2017 року по справі № 906/116/16 та винести нове рішення, яким рішення господарського суду Житомирської області від 08.09.2016 року скасувати; позовні вимоги ДП "Старокостянтинівський молочний завод" задовольнити в повному обсязі та визнати зобов'язання за договором оренди нерухомого майна від 05.06.2014 року № 751 припиненим з 01.10.2015 р. та зобов'язати Орендодавця вчинити дії по оформленню угоди про розірвання з метою приведення у відповідність до фактичного стану зобов'язання.

В письмових поясненнях до апеляційної скарги ДП "Старокостянтинівський молочний завод" надав аналогічне обґрунтування своєї правової позиції , як і в апеляційній скарзі та наголосив, що ухвала господарського суду Житомирської області від 13.10.17 року у даній справі є незаконною, протиправною, порушує ст.ст. 34,36,43,82 ГПК України та ст.ст. 55, 65 Конституції України.

Просить задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Третя особа ОСОБА_1 комунальне комерціалізоване підприємство "М'ясомолторг" у заяві (вх. № 34779/17 від 01.12.17) вказує, що скаржник покликається на обставини , які не спростовують факти, покладені в основу судового рішення від 08.09.2016 року у даній справі, а тому вони не є нововиявленими, у зв"язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 13.10.2017 року без змін .

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_1 обласної ради наводить обставини справи та наголошує, що договір змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Просить апеляційну скаргу ДП "Строкостянтинівський молочний завод" залишити без задоволенням, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 13.10.2017 року у справі № 906/126/16 без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 обласна рада вказує, що згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 17 " Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвалу, постанов за нововиявленими обставинами" , необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасно наявність таких трьох умов:

по - перше, їх існування на час розгляду праву,

по -друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справу,

по - третє, істотність даних обставин для розгляду справи ( тобто коди врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Вважає, що суд в ухвалі від 13.10.17 року вірно встановлено, що обставина, про яку вказує апелянт як на нововиявлену, не має правового значення для вирішення спору, і, відповідно, не є істотною.

Просить залишити ухвалу господарського суду Житомирської області від 13.10.2017 року без змін, а скаргу без задоволення.

У судове засідання з"явився представник апелянта ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 13.10.2017 року у справі № 906/116/16 скасувати та винести нове рішення, яким позовні вимоги ДП "Старокостянтинівський молочний завод" задовольнити.

Відповідач, треті особи в судове засідання не з"явились, про час час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та заздалегідь.

При цьому, третя особа ОСОБА_1 обласна рада у відзиві на апеляційну скаргу просить розглядати справу ї без участі її представника.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Пункт 3.9.1. вказаної Постанови передбачає, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Оскільки у матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору та відповідачами не надано доказів в підтвердження поважності причин неявки їх представників в судове засідання, враховуючи обмеженість строків розгляду справи та відсутність клопотання про їх продовження, справа розглядається без явки представників відповідачів та третіх осіб за наявними матеріалами, а відповідачі, треті особи вважаються такими, що належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи судом.

Згідно ч.2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого суду розглядається протягом п"ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ДП "Строкостянтинівський молочний завод" не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Житомирської області від 08.09.2016 у справі №906/116/16 відмовлено в позові Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" до Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_1 обласної ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 комунальне комерціалізоване підприємство "М'ясомолторг", ОСОБА_1 обласна рада про визнання зобов'язань за договором оренди нерухомого майна від 05.06.2014 № 751 припиненими та зобов'язання вчинити дії по оформленню угоди про розірвання договору.

14.11.2016 року постановою Рівненського апеляційного господарського суду, рішення господарського суду Житомирської області від 08.09.2016 року у справі № 906/116/16 залишено без змін, а апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" залишено без задоволення.

10.05.2017 року постановою Вищого господарського суду України у справі № 906/116/16 касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" залишено без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського від 14.11.2016 року, залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено зазначеними судовими рішеннями, 05.06.14р. між Комунальним підприємством "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_1 обласної ради та Дочірнім підприємством "Старокостянтинівський молочний завод" укладено договір оренди нерухомого майна від 05.06.14р. № 751 (т.1, а.с.13-16).

27.08.15р. позивач звернувся до голови ОСОБА_1 обласної ради з листом №27/08-15 про дострокове розірвання договору оренди (т.1, а.с.18).

14.09.15р. відповідач надіслав позивачу лист відповідь за № 631/12, в якому зазначив, що відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна" 11.09.15р. на засіданні робочої групи з питань використання майна обласної ради було розглянуте звернення позивача від 27.08.15р. № 27/08-05 та прийнято рішення відправити питання щодо дострокового розірвання договору оренди нерухомого майна, що перебуває на балансі Житомирського комунального комерціалізованого підприємства "М'ясомолторг" в будівлі за адресою: м.Житомир, вул.Сингаївського 3, загальною площею 1847,80 кв.м. на доопрацювання (т.1, а.с.23).

29.09.15р. позивач повторно звернувся до голови ОСОБА_1 обласної ради з листом № 971 про дострокове розірвання договору оренди у зв'язку з неможливістю оплачувати орендну плату та комунальні послуги з 01.10.15р. До даного листа позивачем додано додаткову угоду від 27.08.15р. про розірвання договору оренди нерухомого майна та акт приймання - передачі (т.1, а.с.19-21).

30.09.15р. позивач надіслав голові ОСОБА_1 обласної ради листа за № 993/1, в якому зазначив, що згідно з пп.8.2 договору передбачений договором місячний строк для розгляду пропозиції орендаря від 27.08.15р. минув 28.09.15р., а також відсутність будь - яких заперечень зі сторони орендодавця щодо розірвання договору, вважає, що орендодавець акцептував всі запропоновані орендарем зміни в повному обсязі, а договір оренди нерухомого майна від 05.06.14р. № 751 є таким, що розірваний з 01.10.15р. (т.1, а.с.22).

Листом від 13.10.15р. № 11-602 відповідач повідомив позивача, що засідання робочої групи з питань використання майна обласної ради, на якому буде розглянуто питання розірвання договору оренди нерухомого майна переноситься на 20.10.15р. Додатково повідомив, що засідання буде проводитися о 10 год. 00 хв. за адресою: м.Житомир, майдан ім.С.П.Корольова 12, 2 й поверх, конференцзал (т.1, а.с.24).

29.10.15р. листом № р-5-21/1680 ОСОБА_1 обласна рада повідомила позивача, що відповідно до пп.8.3 договору від 05.06.14р. № 751 договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї з сторін за рішенням суду у випадку невиконання умов даного договору та в інших випадках, передбачених чинним законодавством, а тому робочою групою з питань використання майна обласної ради, засідання якої відбулося 20.10.15р., прийнято рішення відмовити в достроковому розірванні договору оренди нерухомого майна (т.1 а.с.25).

11.02.2016р. Дочірнє підприємство "Старокостянтинівський молочний завод", керуючись ст.188 ГК України, ст.ст. 642, 654 ЦК України, п. 8.2 договору, звернулося із позовом до Комунального підприємства "Агенція з питань регіонального розвитку" ОСОБА_1 обласної ради про визнання зобов'язань за договором оренди нерухомого майна від 05.06.2014р. №751 припиненими з 01.10.2015 року та зобов'язань вчинити дії по оформленню угоди про розірвання до господарського суду Житомирської області .

Відмовляючи в задоволенні позову ,суди апеляційної та касаційної інстанції вказали, що відсутні підстави, з якими позивач пов'язував свої вимоги для задоволення позову.

Крім того, судами встановлено, що листи від 27.08.2015 № 27/08-15, від 29.09.2015 № 971 ,які направлялись позивачем з пропозицією розірвати договір, направлялися третій особі-2(ОСОБА_1 обласній раді), яка не є стороною договору, відтак позивач безпідставно визначив дату припинення договору з 01.10.2015, у зв'язку з тим, що він припинив користуватися орендованим приміщенням, оскільки питання щодо розірвання договору він не погоджував з орендодавцем.

Крім того,ВГСУ у своїй постанові вказав, що вимога про розірвання договору має ініціюватися позивачем. Між тим, позивач просив зобов'язати відповідача вчинити дії по оформленню угоди про розірвання договору однак не будучи позбавлений можливості оформити таку угоду із направленням її іншій стороні, такої угоди до позовної заяви не надав і судами не встановлено, що така угода взагалі існує. Отже обовязок із її виготовлення повністю переклав на іншу сторону.

В подальшому , позивач звернувся 07.07.2017 року із заявою до господарського суду Житомирської області про перегляд вказаного рішення суду за нововиявленими обставинами. Нововиявленою обставиною позивач вважає встановлений ним факт укладення 15.04.2016 договору оренди нерухомого майна по вул. Сингаївського, 3 в м. Житомирі, за яким відповідач передав в оренду майно Товариству з обмеженою відповідальністю "Андрушівський маслосирзавод", в той час, як в рішенні суду зазначено, що договір оренди цього майна між сторонами (у справі) розірвано з 25.04.2016, тобто після того як укладено договір з іншою особою.

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 112 ГПК України підставою для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011р. №17 не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог ГПК, зокрема, статті 101 цього Кодексу.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК України.

Пунктом 8.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011р. №17 роз'яснено, що результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

З огляду на зазначені положення чинного законодавства, колегія суддів відзначає таке.

Як зазначалось вище у даній постанові, заявник покликається на те, що йому стало відомо з відповіді від 07 червня 2017 року на адвокатський запит від 19.05.2017р. № 19-05-2/17 про укладання договору оренди нерухомого майна від 15.04.16р. № 1177 між ТОВ Андрушівський маслосирзавод та КП Агенція з питань регіонального розвитку ЖОР,відповідно якого ТОВ Андрушівський маслосирзавод передано у користування підсобні приміщення № 1, 16,17 корисною площею 50,1 кв.м) в будівлі за адресою: м. Житомир, вул. Сингаївського, 3, які перебували за Договором оренди у Заявника.

Також, апелянт покликається на акт приймання-передачі до договору оренди нерухомого майна від 27.04.2016р. № 1177, з якого вбачається, що Відповідач передав ТОВ Андрушівський маслосирзавод всі інші нежитлові приміщення (інв. № 3, 4 14) та підсобні приміщення № 36,37 в будівлі за адресою м. Житомир, вул. Сингаївського, 3, які перебували за Договором оренди у Заявника.

Вважає, що встановлені ним факти, а саме укладення 15.04.2016 договору оренди нерухомого майна по вул. Сингаївського, 3 в м. Житомирі, за яким відповідач передав в оренду майно Товариству з обмеженою відповідальністю "Андрушівський маслосирзавод",як нововиявлену обставину у справі , оскільки у рішенні суду зазначено, що договір оренди цього майна між сторонами (у справі) розірвано з 25.04.2016, тобто після того як укладено договір з іншою особою.

З даним аргументами апелянта колегія суддів не може погодитися, оскільки вони суперечать вищезазначеним нормам чинного законодавства.

Так, як зазначалось вище , необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим покликання апелянта що обставина, на яку вказує апелянт, є нововиявленою, оскільки не є істотною для скасування рішення господарського суду Житомирської області від 08.09.2016 року про визнання зобов"язань за договором оренди нерухомого майна від 05.06.2014 № 751 припиненим саме з 01 жовтня 2015 року та зобов"язання вчинити дії по оформленню угоди про розірвання договору.

За таких обставин ухвала господарського суду Житомирської області прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні .

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського Житомирської області від 13 жовтня 2017 року у справі № 906/116/16 залишити без змін ,а апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" залишити без задоволення

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Гудак А.В.