ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

07 грудня 2017 р. Справа № 902/978/17

Господарський суд Вінницької області в складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом приватного малого підприємства "Сковод", м.Хмельницький

до публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Київ в особі ОСОБА_1 філії ПАТ "Укртелеком", м.Вінниця

про визнання договору недійсним

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2 - договір №9 від 28.11.2017 р.;

відповідача: ОСОБА_3 - довіреність №1488 від 12.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ :

В провадженні господарського суду Вінницької області знаходиться справа про визнання недійсним договору про відшкодування витрат № 30/12/1/05Е000-876/16 від 30.12.2016, що укладений між приватним малим підприємством "Сковод" та публічним акціонерним товариством "Укртелеком".

Обґрунтовуючи свою вимогу, позивач зазначив, що 09.09.2016 між Приватним малим підприємством «Сковод» та Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №2542, 2543. 30.12.2016 між ОСОБА_1 філією ПАТ «Укртелеком» та ПМП «Сковод» складено ОСОБА_1 прийому-передачі комплексу будівель за адресою: Вінницька область, м.Вінниця, вул.Можайського, 21. Відповідно до вказаного ОСОБА_1 філією ПАТ «Укртелеком» передано ПМП «Сковод» нерухоме майно - нежитлові приміщення та споруди площею 403,2 м кв. (Літера А), побутові приміщення майстерні площею 228,3 м кв. (Літера Б), гаражні бокси площею 326,9 м кв. (Літера В), склади площею 192,7 м кв. (Літера Г), вбиральня (Літера Д), погріб (Літера Ж), погріб (літера Е), альтанка (літера З), № 1 огорожа, №2 естакада, №З(К) криниця, які розташовані за адресою: Вінницька область, м.Вінниця, вул.Можайського, 21. Дані акти підписані повноважними особами підприємств та скріплені печатками даних установ.

Крім того, позивач звертає увагу, що 30.12.2016 між ОСОБА_1 філією ПАТ «Укртелеком» та ПМП «Сковод» складено ОСОБА_1 приймання-передачі земельної ділянки, що знаходиться під придбаними ПМП «Сковод» будівлями та спорудами у м.Вінниця, вул.Можайського, 21, загальною площею 5243 м. кв. Згідно даного акту дана земельна ділянка передана від ОСОБА_1 філії до ПМП «Сковод».

30.12.2016 між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі ОСОБА_1 філії та Приватним малим підприємством «Сковод» було укладено договір про відшкодування витрат №30/12/1/05Е000-876/16.

Позивач в позовній заяві зазначає про те, що даний договір укладений із порушеннями вимог чинного законодавства, а відтак він порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Ухвалою господарського суду від 01.11.2017 року порушено провадження у даній справі та призначено судове засідання на 07.12.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, надавши їм юридичну оцінку, судом встановлено наступне.

09.09.2016 між Приватним малим підприємством «Сковод» та Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» було укладено договори купівлі-продажу нерухомого майна №2542 та №2543.

Відповідно до п.1 Договорів продавець (ПАТ «Укртелеком») зобов'язується передати у власність, а покупець (ПМП «Сковод») оплати та прийняти нерухоме майно - ? нежитлових будівель та споруд: адміністративні приміщення та приміщення ОСОБА_1 дільниці площею 403,2 м кв. (Літера А), побутові приміщення майстерні площею 228,3 м кв. (Літера Б), гаражні бокси площею 326,9 м кв. (Літера В), склади площею 192, 7 м кв. (Літера Г), вбиральня (Літера Д), погріб (Літера Ж), погріб (літера Е), альтанка (літера З), №1 огорожа, №2 естакада, №3(К) криниця, які належать ПАТ «Укртелеком» та розташовані за адресою: Вінницька область, м.Вінниця, вул.Можайського, 21 (а.с.14-17).

Загальна площа будівель та споруд складає 1151, 1 м кв. (п.2 Договору).

Згідно з п.5 даних договорів Покупець зобов'язаний компенсувати Продавцю витрати за утримання частини будівель та споруд (оплату комунальних платежів, земельного податку за користування земельною ділянкою під будівлею з урахуванням прибудинкової території) за період з дати підписання акту прийому - передачі та дати переоформлення відповідних договорів, припинення сплати Продавцем земельного податку за земельну ділянку під комплексом будівель або дати набуття прав на вказану земельну ділянку Покупцем, на підставі рахунків, які виставлятиме Продавець.

30.12.2016 між ОСОБА_1 філією ПАТ «Укртелеком» та ПМП «Сковод» складено ОСОБА_1 приймання-передачі земельної ділянки, що знаходиться під придбаними ПМП «Сковод» будівлями та спорудами у м. Вінниця, вул. Можайського, 21, загальною площею 5243 м. кв. Згідно даного акту дана земельна ділянка передана від ОСОБА_1 філії ПАТ «Укртелеком» до ПМП «Сковод».

30.12.2016 між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі ОСОБА_1 філії та Приватним малим підприємством «Сковод» було укладено угоду про відшкодування витрат №30/12/1/05Е000-876/16 (надалі - Угода).

Згідно п.1.1 Угоди Сторона-2 (ПМП «Сковод») відшкодовує Стороні-1 (ПАТ «Укртелеком», в особі ОСОБА_1 філії, м. Вінниця) витрати з оплати податку на землю за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Можайського, 21, загальною площею 5243 кв.м, до моменту фактичного переоформлення в порядку та у відповідності до норм чинного законодавства Стороною-2 права власності або користування вищезазначеною земельною ділянкою на себе або до дати початку фактичної сплати податку на землю за вищевказаною адресою Стороною 2.

Відповідно до п.1.2 Угоди правовідносини, зазначені у п.1.1 цієї угоди, виникають у зв'язку із придбанням Стороною-2 нерухомого майна (будівель та споруд), що розташовані на зазначеній земельній ділянці (Договори купівлі продажу нерухомого майна та ОСОБА_1 приймання-передачі нерухомого майна від 09.09.2016р., посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4В.).

Згідно п.3.1 Угоди, сума відшкодувань зі сплати податку на землю вноситься Стороною-2 у грошовій формі на р/р 8 в АБ "Укргазбанк", МФО 320478 щомісячно, до 30 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно п.5.4 Угоди Сторона-2 зобов'язана: своєчасно і в повному обсязі вносити плату, передбачену цією угодою; у разі переоформлення земельної ділянки на себе, повідомити про це Сторону 1 у 5-ти денний строк.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи із наступного.

Згідно ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів недійсними" №11 від 29.05.2013 року, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон повязує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Натомість судом не встановлено обставин, що можуть слугувати підставою для визнання угоди про відшкодування витрат №30/12/1/05Е000-876/16 від 30.12.2016 недійсною.

Згідно п.14.1.72 ст.14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно ст.91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок.

Згідно ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно ч.5 ст.116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно п.287.6 ст.287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

ПАТ «Укртелеком» надавалася земельна ділянка по вул. Можайського, 21 в м.Вінниці згідно рішення ОСОБА_1 міської ради народних депутатів №695 від 05.09.1996 на праві постійного користування для виробничих потреб.

Рішенням виконкому ОСОБА_1 міської ради 18 сесії 7 скликання №718 від 28.04.2017 припинено Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» право постійного користування земельною ділянкою площею 0,5243 га за адресою вул.Можайського, 21.

З наведеного вбачається, що відповідач - ПАТ «Укртелеком» залишався землекористувачем земельної ділянки по вул.Можайського, 21 в м.Вінниці до 28.04.2017 року і мав обов'язок, згідно вказаних норм, по сплаті земельного податку.

Враховуючи приписи п.14.1.72 ст.14 Податкового кодексу України, приватне мале підприємство "Сковод" не могло являтися самостійним платником земельного податку, до припинення 28.04.2017 права Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» користування земельною ділянкою площею 0,5243 га за адресою вул.Можайського, 21.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що Угода про відшкодування витрат №30/12/1/05Е000-876/16 від 30.12.2016 не суперечить нормам чинного законодавства, моральним засадам суспільства та відповідає принципам свободи договору, розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За наслідками вирішення спору суд дійшов висновку про відсутність підстав до задоволення позову.

За правилами ст.49 ГПК України судовий збір підлягає покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 12 грудня 2017 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи