ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 грудня 2017 р. Справа № 903/710/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Темітранс - Захід"

до відповідача 1: ОСОБА_1 підприємства "Лімекс Інвест"

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлея-Ойл"

про визнання договору недійсним

Суддя Шум М.С.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 22.08.2017р.

від відповідача 1: ОСОБА_3, довіреність від 03.10.2017р.

від відповідача 2: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні згідно ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Темітранс - Захід" звернулось з позовом до відповідачів ОСОБА_1 підприємства "Лімекс Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлея-Ойл" про визнання договору відступлення права вимоги №12/05-2017-00 від 12.05.2017р. недійсним.

В судовому засіданні 04.12.2017р. було оголошено перерву до 07.12.2017.

В судовому засіданні представник позивача подав додаткові пояснення по справі, вимоги підтримав, просив позов задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача 1 просив в задоволенні позову відмовити з підстав наведених у відзиві.

Представник відповідача 2 в судове засідання 07.12.2017р. не зявився, проте був належним чином повідомлений про час та місце проведення останнього, що стверджується відміткою на повідомлені суду про оголошення перерви в судовому засіданні від 04.12.2017р..

З урахуванням вимог ст.69 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, господарський суд, -

встановив:

30.09.2015р. між ТОВ «ТЕМІРТРАНС-ЗАХІД»(постачальник) та ТОВ «ОРЛЕЯ-ОЙЛ»(покупець) було укладено Договір поставки №DО 9-15/28 від 30.09.2015р.

07.04.2016р. між ПП «ЛІМЕКС ІНВЕСТ»(постачальник) та ТОВ «ТЕМІРТРАНС-ЗАХІД»(покупець) було укладено договір поставки №0704-16.

12.05.2017р. між ПП «ЛІМЕКС ИНВЕСТ»(первісний кредитор) та ТОВ «ОРЛЕЯ - ОЙЛ»(новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги №12/05-2017-00(далі Договір відступлення), відповідно до умов якого первісний кредитор передав право вимоги за договором поставки №0704-16 від 07.04.2016р. на суму 347382,76 грн..

Позивач просить визнати Договір відступлення недійсним, вказуючи на відсутність письмової згоди на укладення цього договору, яка передбачена в п.9.4 договору поставки №0704-16 від 07.04.2016р..

Частиною першою статті 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Отже, ТОВ «ТЕМІРТРАНС-ЗАХІД» має право на звернення із позовом у цій справі, а обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно п.9.1 та 9.4 договору поставки №0704-16 від 07.04.2016р., будь-які зміни і доповнення до цього договору мають силу тільки в тому випадку, якщо вони оформлені письмово, підписані обома сторонами та скріплені печатками. Жодна зі сторін немає права передавати свої права і зобов'язання за цим договором будь-якій третій стороні без письмової згоди іншої сторони.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першоютретьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК).

Згідно з частиною першою статті 203 ЦК зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 512 ЦК визначено підстави заміни кредитора у зобовязанні, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Як зазначалося вище, відповідно до пункту 9.4 договору поставки №0704-16 від 07.04.2016р., жодна зі сторін немає права передавати свої права і зобов'язання за цим договором будь-якій третій стороні без письмової згоди іншої сторони.

В матеріалах справи відсутні докази належного узгодження з позивачем відступлення права вимоги(письмова згода на таке відступлення), обовязковість якого передбачено договором поставки №0704-16 від 07.04.2016р..

Таким чином, Договір відступлення укладено з порушенням вимог пункту 9.4 поставки №0704-16 від 07.04.2016р. та частини першої статті 516 ЦК, тому є підстави для визнання його недійсним.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного суду України від 10.02.2016р. у справі 3-4гс16.

Оскільки спір до суду було доведено з вини відповідачів, судові витрати позивача в розмірі 1600 грн. в порядку ст.ст.44,49 ГПК України слід покласти на них(по 800 грн. з кожного).

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Визнати недійсним Договір відступлення права вимоги №12/05-2017-00 від 12.05.2017р. між ОСОБА_1 підприємством «ЛІМЕКС ІНВЕСТ» (43021, Волинська область, м. Луцьк, вул. Шопена, буд. 22, оф.183, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЛЕЯ- ОЙЛ» (43010, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, буд. 26, ).

3. Стягнути з ОСОБА_1 підприємством «ЛІМЕКС ІНВЕСТ» (43021, Волинська область, м. Луцьк, вул. Шопена, буд. 22, оф.183, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМІРТРАНС-ЗАХІД» (89600, м. Мукачево, вул. Пушкіна, буд. 24, корп. А, ) 800 грн. витрат позивача по оплаті судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлея-Ойл" (43010, Волинська обл., місто Луцьк, вул.РІВНЕНСЬКА, будинок 26, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМІРТРАНС-ЗАХІД» (89600, м. Мукачево, вул. Пушкіна, буд. 24, корп. А, ) 800 грн. витрат позивача по оплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

12.12.2017

Суддя М. С. Шум