УХВАЛА

13.12.2017Справа № 910/19967/17
За заявою Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Оптіма»

до особи, щодо якої необхідно вжити запобіжні заходи, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН»

про вжиття запобіжних заходів

Суддя Демидов В.О.

Представники:

від заявника - Мінін О.О. (директор)

від особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи- ОСОБА_1.

встановив :

До господарського суду міста Києва надійшла заява вих. № 121/17 від 11.12.2017 Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Оптіма» про вжиття запобіжних заходів щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН», а саме: накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН» (), в межах ціни позову 100 000,00 грн.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття запобіжних заходів, заявник зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН» зареєстроване та здійснює підприємницьку діяльність лише з 09.06.2017. Враховуючи це, та власноруч надані Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН» довідки про наявність матеріально-технічної бази, що розміщені ним у системі електронних торгів «PROZORRO», за адресою https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-08-14-000159-c, та https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-09-18-002528-с, які, на думку заявника, свідчать про відсутність майна та основних засобів у підприємства, достатніх для забезпечення задоволення позову, що, на його думку, в свою чергу призведе до порушення прав Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Оптіма» в частині унеможливлення фактичного стягнення моральної шкоди за рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 43-4 Господарського процесуального кодексу України, заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.12.2017 розгляд заяви Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Оптіма» про вжиття запобіжних заходів призначено до розгляду на 13.12.2017.

Згідно з п. 7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/251 від 20.04.2007, повідомлення заінтересованих осіб про час і місце розгляду заяви здійснюється господарським судом шляхом винесення відповідної ухвали з додержанням вимог статті 86 ГПК, а в разі необхідності - також шляхом надіслання телефонограми, телетайпограми, використання засобів електронного зв'язку тощо.

У судове засідання 13.12.2017 з'явились заявник, який підтримав заяву, та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН», який заперечив проти заяви.

Дослідивши надані заявником матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, суд вважає, що заява про вжиття запобіжних заходів задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Згідно із ст. 43-2 Господарського процесуального кодексу України, запобіжні заходи включають: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Таким чином, запобіжні заходи забезпечують вимогу, яка ще не оформлена у вигляді позову, та надають додаткову гарантію збереження доказів чи запобігання порушення права.

Разом з тим, приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Оптіма» вже звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН» про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. та ухвалою господарського суду міста Києва від 15.11.2017 було порушено провадження у справі №910/19967/17, розгляд справи призначено на 28.11.2017.

Вказані обставини виключають розгляд судом заяви про вжиття запобіжних заходів.

Таким чином заявник не позбавлений права, за наявності на те достатніх правових підстав, в порядку ст. ст. 66, 67 ГПК України подати заяву про вжиття заходів до забезпечення позову в межах справи № 910/19967/17 господарського суду м. Києва.

При цьому суд зазначає, що у самій заяві заявник посилається на відсутність майна та основних засобів у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТІС ЮКРЕЙН», достатніх для забезпечення задоволення позову, втім після звернення до суду з вказаним вище позовом, звертається до суду саме із заявою про вжиття запобіжних заходів, посилаючись на вимоги ст. ст. 22, 43 ГПК України.

Таким чином суд розглядає вказану заяву саме як заяву про вжиття запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про необхідність вжиття запобіжних заходів, господарський суд повинен встановити підстави вжиття запобіжних заходів, а саме: обставини, які викликають у заявника побоювання, що подача потрібних для нього доказів стане згодом неможливою чи утрудненою; обставини, які підтверджують порушення прав заявника, або його уявлення про загрозу порушення цих прав та реальність такої загрози. При цьому заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову.

Заявник має подати докази, достатні для впевненості в тому, що його право порушується або невідворотно буде порушено.

Вказуючи на обставини, якими обґрунтовується необхідність вжиття запобіжних заходів, заявник повинен зазначити підстави вжиття запобіжних заходів, тобто обставини, які підтверджують порушення прав заявника або його уявлення про загрозу порушення цих прав і реальність такої загрози.

Як передбачено ч. 3 ст. 43-3 Господарського процесуального кодексу України після подання заявником позовної заяви запобіжні заходи діють як заходи забезпечення позову, тобто застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду та задоволення законних вимог позивача.

Отже, при вжитті запобіжних заходів суд повинен з'ясувати наявність зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З огляду на позицію Вищого господарського суду України, викладену в п. 9 Інформаційного листа «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» № 01-8/251 від 20.04.2007, вирішуючи питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 ГПК України; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1 ГПК України; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд звертає увагу Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Оптіма» на те, що відповідно до п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 № 01-8/251 «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заході поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт, тощо).

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Саме лише посилання заявника на те, що невжиття запобіжних заходів може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких запобіжних заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття запобіжних заходів (необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову) не може бути підставою для винесення ухвали про накладення запобіжних заходів.

Дослідивши заяву Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Оптіма», суд дійшов висновку, що підстави викладені заявником в заяві про вжиття запобіжних заходів не є підставами в розумінні ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не доводять наявність фактичних обставин, які б обґрунтовували необхідність вжиття запобіжних заходів.

З огляду на все викладене вище в сукупності, суд встановив, що заявником не надано доказів порушення його прав чи існування загрози їх порушення, а також не підтверджено належними та допустимими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування запобіжного заходу у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а заява є такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43-1, 43-2, 43-3, 43-4 та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Оптіма» про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Суддя В.О. Демидов