ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р.Справа № 916/2785/17
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Цісельський К.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „АТРІМ-ПАК до Сільськогосподарського підприємства „ВЕККА у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 285031,68 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.11.2017 р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „АТРІМ-ПАК, порушено провадження у справі № 916/2785/17, призначено її до розгляду в засіданні суду на 04.12.2017 р.

За правилами п.п.1,3 ч.1 ст.77 ГПК України в судовому засіданні 04.12.2017 р. розгляд справи відкладено на 13.12.2017 р.

Сторони повідомлені про час і місце засідань господарського суду, що підтверджується, зокрема, повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно із приписами ст.85 ГПК України в судовому засіданні 13.12.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю „АТРІМ-ПАК (далі ТОВ „АТРІМ-ПАК) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Сільськогосподарського підприємства „ВЕККА у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (далі СП „ВЕККА у вигляді ТОВ) 485032,14 грн. заборгованості, з яких: 476803,28 грн. основного боргу, 7554,86 грн. пені, 674,00 грн. 3% річних, вказуючи на неоплату відповідачем вартості поставленого йому товару за договором поставки від 30.03.2017 р. № 00032.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ „АТРІМ-ПАК посилається на положення ст.ст.193,230,232,265,266 ГК України, ст.ст.251,253,255,525,526,530,611,625, 629,638,639,712 ЦК України, умови названого вище договору, видаткові накладні, претензію тощо.

До початку судового засідання 13.12.2017 р. ТОВ „АТРІМ-ПАК подало прийняту судом до розгляду заяву про зменшення позовних вимог, у якій просить стягнути з СП „ВЕККА у вигляді ТОВ з тих же підстав 285031,68 грн. заборгованості, з яких: 276802,82 грн. основного боргу, 7554,86 грн. пені, 674,00 грн. 3% річних, вказуючи на перерахування відповідачем після подачі позову 200000,46 грн. Також позивач просить покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 7275,28 грн. та адвокатських послуг у сумі 8000,00 грн.

СП „ВЕККА у вигляді ТОВ подано письмовий відзив на позовну заяву та доповнення до нього, згідно якого не заперечує проти фактів здійснення поставок, зазначає про часткове проведення розрахунків та просить зменшити розмір пені та 3% річних, взявши до уваги дії відповідача щодо сплати частини основного боргу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши відповідність їх доводів фактичним обставинам справи та нормам законодавства, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

30.03.2017 р. між ТОВ „АТРІМ-ПАК (Постачальник) та СП „ВЕККА у вигляді ТОВ (Покупець) укладено договір поставки № 00032 (Договір), за змістом якого Постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність Покупцеві за його заявками, а Покупець зобовязується приймати і оплачувати товари в асортименті, іменовані надалі ,,товар. Повне найменування товару, що поставляється, його опис та характеристика, кількість товару, ціна одиниці товару, вартість та інші параметри вказуються в накладних, які є невідємною частиною цього Договору (п.1.1 Договору).

Покупець зобовязується своєчасно проводити оплату за отриманий товар в порядку, передбаченому цим Договором (п.2.2.5 Договору).

Приймання-передача товару Покупцеві здійснюється на підставі накладних, які підписуються у двох примірниках представниками обох сторін, що володіють відповідними повноваженнями… (п.4.8 Договору).

Право власності на товар, що поставляється, переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичної передачі товару. Датою поставки товару вважається дата підписання накладної. Постачальник може проводити передачу товару окремими партіями (по частинах) у кількостях, що окремо узгоджується між сторонами…(п.4.9 Договору).

Товар, що поставляється за цим Договором, підлягає оплаті в порядку відстрочки платежу протягом 60 (шістдесят) календарних днів з моменту поставки і моменту підписання накладної (п.5.5 Договору).

Дійсний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за Договором (п.7.1 Договору).

На виконання Договору ТОВ „АТРІМ-ПАК поставило товар на загальну суму 476803,28 грн., а СП „ВЕККА у вигляді ТОВ його прийняло, що підтверджується видатковими накладними від 24.07.2017 р. № РН-0000315 на суму 48223,80 грн., від 04.08.2017 р. № 0000363 на суму 32763,14 грн., від 08.08.2017 р. № 0000374 на суму 11680,56 грн., від 14.08.2017 р. № 0000382 на суму 18834,96 грн., від 21.08.2017 р. № 0000398 на суму 14306,21 грн., від 22.08.2017 р. № 0000405 на суму 55926,36 грн., від 28.08.2017 р. № 0000411 на 30504,83 грн., від 31.08.2017 р. № 0000421 на суму 45171,36 грн., від 05.09.2017 р. № 0000435 на суму 219392,06 грн.

Вказуючи на часткову неоплату вартості поставленого товару, ТОВ „АТРІМ-ПАК звернулось до Господарського суду Одеської області з уточненою позовною заявою в рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, відзначає, що між сторонами виникли господарські зобовязання, підставою яких є письмовий Договір поставки товарів.

При цьому ТОВ „АТРІМ-ПАК як Постачальником виконано належним чином взяті на себе обовязки, в той час як СП „ВЕККА у вигляді ТОВ як Покупцем в порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,692,712 ЦК України, ч.ч.1,7 ст.193 ГК України не оплачено на момент звернення до суду 476803,28 грн. вартості товару, поставленого за Договором, не дивлячись на те, що перерахування коштів відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України та п.5.5 Договору Покупець мав здійснити протягом 60 календарних днів з моменту кожної поставки товару та моменту підписання накладної.

При цьому після подачі позову СП „ВЕККА у вигляді ТОВ частково оплатило основний борг у сумі 2000002,46 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 21.11.2017 р. № 7523 на суму 18834,96 грн., від 21.11.2017 р. № 7522 на суму 11680,56 грн., від 14.11.2017 р. № 7408 на суму 80986,94 грн., від 01.12.2017 р. № 7623 на суму 40000,00 грн., від 04.12.2017 р. № 7631 на суму 10232,57 грн., від 04.12.2017 р. № 7632 на суму 18265,43 грн., від 29.11.2017 р. № 7575 на суму 14306,21 грн., від 29.11.2017 р. № 7576 на суму 5693,79 грн.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 276802,82 грн. слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.6.1 Договору, у разі порушення строків оплати за поставлений товар, Покупець зобовязується сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного та того, що матеріалами справи доведено прострочення виконання відповідачем зобовязань за Договором, господарський суд дійшов висновку, що СП „ВЕККА у вигляді ТОВ має сплатити:

- 5743,85 грн. пені, з яких: 1691,11 грн. нараховано на суму 48223,80 грн. за період з 23.09.2017 р. (перший день прострочення згідно п.5.5 Договору) по 11.11.2017 р. (фактично пеня за вказаний період становить 1693,78 грн., проте позивач просить менше, що є його правом); 857,22 грн. нараховано на суму 32763,14 грн. за період з 05.10.2017 р. по 11.11.2017 р. (фактично пеня за вказаний період становить 881,46 грн., проте позивач просить менше, що є його правом); 273,60 грн. нараховано на суму 11680,56 грн. за період з 09.10.2017 р. по 11.11.2017 р. (фактично пеня за вказаний період становить 282,25 грн., проте позивач просить менше, що є його правом); 376,68 грн. нараховано на суму 18834,96 грн. за період з 14.10.2017 р. по 11.11.2017 р. (фактично пеня за вказаний період становить 390,63 грн., проте позивач просить менше, що є його правом); 217,50 грн. нараховано на суму 14306,21 грн. за період з 21.10.2017 р. по 11.11.2017 р. (фактично пеня за вказаний період становить 228,12 грн., проте позивач просить менше, що є його правом); 776,84 грн. нараховано на суму 55926,36 грн. за період з 24.10.2017 р. (позивачем невірно, без урахування змісту ч.5 ст.254 ЦК України визначено 22.10.2017 р. першим днем прострочення) по 11.11.2017 р.; 338,48 грн. нараховано на суму 30504,83 грн. за період з 28.10.2017 р. по 11.11.2017 р. (позивачем допущено в сторону збільшення арифметичну помилку при визначенні розміру пені); 400,97 грн. нараховано на суму 45171,36 грн. за період з 31.10.2017 р. по 11.11.2017 р. (позивачем допущено в сторону збільшення арифметичну помилку при визначенні розміру пені); 811,45 грн. нараховано на суму 219392,06 грн. за період з 07.11.2017 р. (позивачем невірно, без урахування змісту ч.5 ст.254 ЦК України визначено 05.11.2017 р. першим днем прострочення) по 11.11.2017 р. (позивачем допущено в сторону збільшення арифметичну помилку при визначенні розміру пені);

- 651,50 грн. 3 % річних, з яких: 198,00 грн. нараховано на суму 48223,80 грн. за період з 23.09.2017 р. (перший день прострочення згідно п.5.5 Договору) по 11.11.2017 р. (фактично 3% річних за вказаний період становить 198,18 грн., проте позивач просить менше, що є його правом); 100,00 грн. нараховано на суму 32763,14 грн. за період з 05.10.2017 р. по 11.11.2017 р. (фактично 3% річних за вказаний період становить 102,33 грн., проте позивач просить менше, що є його правом); 32,00 грн. нараховано на суму 11680,56 грн. за період з 09.10.2017 р. по 11.11.2017 р. (фактично 3% річних за вказаний період становить 32,64 грн., проте позивач просить менше, що є його правом); 43,00 грн. нараховано на суму 18834,96 грн. за період з 14.10.2017 р. по 11.11.2017 р. (фактично 3% річних за вказаний період становить 44,89 грн., проте позивач просить менше, що є його правом); 25,00 грн. нараховано на суму 14306,21 грн. за період з 21.10.2017 р. по 11.11.2017 р. (фактично 3% річних за вказаний період становить 25,87 грн., проте позивач просить менше, що є його правом); 87,34 грн. нараховано на суму 55926,36 грн. за період з 24.10.2017 р. (позивачем невірно, без урахування змісту ч.5 ст.254 ЦК України визначено 22.10.2017 р. першим днем прострочення) по 11.11.2017 р.; 35,00 грн. нараховано на суму 30504,83 грн. за період з 28.10.2017 р. по 11.11.2017 р. (фактично 3% річних за вказаний період становить 37,61 грн., проте позивач просить менше, що є його правом); 41,00 грн. нараховано на суму 45171,36 грн. за період з 31.10.2017 р. по 11.11.2017 р. (фактично 3% річних за вказаний період становить 44,55 грн., проте позивач просить менше, що є його правом); 90,16 грн. нараховано на суму 219392,06 грн. за період з 07.11.2017 р. (позивачем невірно, без урахування змісту ч.5 ст.254 ЦК України визначено 05.11.2017 р. першим днем прострочення) по 11.11.2017 р.

Відтак, у звязку з допущеними методологічними та арифметичними помилками в розрахунку позов про стягнення пені та 3% річних підлягає задоволенню частково.

Не приймаються до уваги доводи СП „ВЕККА у вигляді ТОВ про необхідність зменшення розміру пені та 3% річних, оскільки, по-перше, відповідач не обґрунтував належним чином з посиланням на ст.233 ГК України можливість зменшення пені у даному випадку, а, по-друге, чинним законодавством не передбачено взагалі зменшення розміру 3% річних за рішенням суду.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розміру судового збору, який має бути сплачений за вимоги, наведені в заяві про зменшення позовних вимог. Решта судового збору, сплаченого під час подачі первісної редакції позову, згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України „Про судовий збір буде повернуто за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Крім того, на відповідача покладаються витрати позивача по оплаті послуг адвоката ОСОБА_3, факт понесення яких підтверджується договором про надання правової допомоги від 02.10.2017 р. № б/н, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000088, актом виконаних робіт від 11.11.2017 р., платіжними дорученнями від 01.11.2017 р. № 202 на суму 3000,00 грн., від 11.12.2017 р. № 439 на суму 5000,00 грн.

Визначаючи вартість адвокатських послуг, яка підлягає відшкодуванню за рахунок СП „ВЕККА у вигляді ТОВ, суд вважає за потрібне її обмежити 5000,00 грн., враховуючи незначну складність спору, зміст позову, порівняно невеликий обсяг вивчених матеріалів, неучасть адвоката в судових засіданнях та той факт, що в розрахунках ціни позову допущено помилки.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44-49,82-85 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського підприємства „ВЕККА у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (67540, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Благодатне, вул. Центральна, буд. 1, код 30820151) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „АТРІМ-ПАК (61033, м. Харків, вул. Шевченко, буд. 317, офіс А-0415, код 39499793) 276802/двісті сімдесят шість тисяч вісімсот дві/ грн. 82 коп. основного боргу, 5743/пять тисяч сімсот сорок три/ грн. 85 коп. пені, 651/шістсот пятдесят одна/ грн. 50 коп. 3% річних, 4247/чотири тисячі двісті сорок сім/ грн. 97 коп. судового збору та 5000/пять тисяч/ грн. 00 коп. вартості послуг адвоката.

В решті позову про стягнення пені та 3% річних відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 14 грудня 2017 р.

Суддя Л.В. Лічман