РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017Справа № 910/19868/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена Долина"

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум"

про визнання виконаним зобов'язання, визнання припиненим права та зобов'язання вчинити дії, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Кучирка Ю.В. (представник за довіреністю № 78 від 03.11.2017р.);

- Старовойтова Д.А. (представник за довіреністю № 38 від 16.05.2017р.);

від відповідача: Журавель Л.В. (представник за довіреністю від 25.10.2017р.);

- Шалашова В.І. (представник за довіреністю від 09.11.2017р.).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена Долина" (надалі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" (надалі - відповідач) про визнання виконаним та в повному обсязі зобов'язання за Кредитним договором № 88/КЛ/15 про надання кредиту у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії від 20.11.2015р., з 10.10.2017р., визнання припиненим права застави з 10.10.2017р. за Договором застави від 26.11.2015р., посвідченого державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори Іськовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1497 та зобов'язання вчинити дії, а саме подати держателю, реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву, за якою припинити обтяження, що внесене за реєстраційним записом № 15602751 за Договором застави від 26.11.2015р., посвідченого державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори Іськовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1497.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що ним належним чином та в повному обсязі виконано свої зобов'язання за кредитним договором та повністю погашено перед відповідачем суму заборгованості, відтак, на думку позивача, у відповідача відсутні підстави для обтяження предмета застави за договором, а не вчинення останнім дій щодо припинення обтяження на предмет застави та вилучення відповідного реєстраційного запису з державного реєстру є таким, що порушує його законні права та інтереси.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, в судовому засіданні представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 05.12.2017р.

05.12.2017р. до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/6665/17.

В судовому засіданні 05.12.2017р. вказане клопотання судом поставлено на обговорення представників сторін.

Представник відповідача підтримала своє клопотання та просила суд його задовольнити.

Представник позивача заперечувала проти вказаного клопотання та просила суд відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

У пункті 3.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Відповідачем не доведено суду в чому саме полягає неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 910/6665/17, у зв'язку з чим клопотання відповідача визнається судом необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які сприяють всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 05 грудня 2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2015 р. між позивачем (позичальник) та відповідачем (банк) було укладено Кредитний договір № 88/КЛ/15 про надання кредиту у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії (далі - Кредитний договір), за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію (кредит, кредитна лінія) з загальним лімітом в сумі 28 600 000,00 грн., а позичальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в межах строку кредитування, встановленого п. 1.3. Договору, в розмірі 25,0% процентів річних, сплатити комісійну винагороду за надання (управління) кредитом.

Кредитна лінія відкривається з 20.11.2015р. до 18.11.2016р. (включно) (п. 1.3.1. Кредитного договору).

В п. 1.3.2. Кредитного договору сторони домовились, що позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредиту у повному обсязі у порядку та строки, визначені графіком зменшення ліміту кредитування, що визначений у цьому пункті договору.

Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору сторони домовились, що кредит забезпечується наступною заставою сільськогосподарської техніки, що належить позичальнику на праві власності в кількості 132 одиниці, за договором застави, що має бути укладений в строк до 27.11.2015р. (включно).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2015р. між позивачем (заставодавець) та відповідачем (заставодержатель) укладено Договір застави, посвідчений державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори Іськовою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1497 (далі - Договір застави), згідно п. 1.1. якого цей Договір забезпечує вимоги Заставодержателя, що випливають з Кредитного договору № 88/КЛ/15 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії від «20» листопада 2015 р., укладеного між Заставодержателем та Заставодавцем, а також договорів про внесення змін та доповнень, що можуть бути укладені до нього майбутньому (в тому числі, не виключно, стосовно збільшення розміру процентів за користування Кредитом, збільшення строку повернення Кредиту, збільшення розміру (суми) Кредиту), (Кредитний договір»), згідно умов якого Заставодавець зобов'язаний повернути Заставодержателю кредитні кошти (кредит), надані у формі відкличної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії в сумі 28 600 000,00 грн., в строк до 18.11.2016 р. включно (дата остаточного повернення кредиту/кредитних коштів) з урахуванням графіку зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією, який є невід'ємною частиною Кредитного до говору, сплачувати проценти за користування кредитними коштами із розрахунку (надалі - проценти) 25% (двадцять п'ять) процентів річних, сплачувати комісійну винагороду, неустойку (пеню, штраф), інші платежі, в порядку та в строки, що передбачені Кредитним договором, відшкодувати Заставодержателю всі збитки, понесені ним внаслідок порушення невиконання або неналежного виконання) умов Кредитного договору у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором (надалі - основне зобов'язання).

Згідно п. 2.1.1. Договору застави предметом застави за цим Договором є транспортні засоби, перелік яких зазначено в Додатку №1 до цього Договору, який є невід'ємною частиною, дані - «Предмет застави-1». Предмет застави-1 належить Заставодавцю на праві власності, що підтверджується правовстановлюючими документами опис, яких визначено в Додатку № 1 до цього Договору.

Предмет застави-1 обліковується на балансі Заставодавця (балансових рахунках № 104,105), що підтверджується балансовою довідкою/довідкою № 3537 від « 30» жовтня 2015 року, наданою Заставодавцем станом на « 30» вересня 2015 року, згідно якої балансова вартість Предмету застави-1 складає 2 521 026,74 грн. (п. 2.1.1.1. Договору застави).

Згідно п. 2.1.2. Договору застави предметом застави за цим Договором є сільськогосподарська техніка, перелік якої зазначено в Додатку №1 до цього Договору, що є його невід'ємною частиною, дачі «Предмет застави- 2». Предмет застави-2 належить Заставодавцю на праві власності, що підтверджується правовстановлюючими документами опис, яких визначено в Додатку № 1 до цього Договору.

Предмет застави-2 обліковується на балансі Заставодавця (балансових рахунках № 104,105), що підтверджується балансовою довідкою/довідкою № 3537 від « 30» жовтня 2015 року, наданою Заставодавцем станом на « 30» вересня 2015 року, згідно якої балансова вартість Предмету застави-2 складає 20 870 810,12 грн. (п. 2.1.2.1. Договору застави).

Сторони оцінили предмет застави (визначили загальну заставну вартість застави) в сумі 46 224 754,00 грн., без ПДВ (п. 2.3. Договору застави).

Як передбачено п. 8.1. Договору застави договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором та цим договором.

В Додатках № 1 та № 2 до Договору застави сторони погодили назву майна, реквізити, кількість, балансову вартість, найменування та реквізити документів, що підтверджують виникнення права власності, місце знаходження майна, що передається в заставу, заставну вартість. Всього в Додатку № 1 - 19 одиниць автотранспорту, а в Додатку № 2 - 113 одиниць сільськогосподарської техніки та обладнання.

30.11.2015 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про приватне обтяження №15602751 у вигляді заборони відчуження за Договором застави, 1497 26.11.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Томашпільської державне нотаріальної контори Іськовою Н.М., згідно якого, боржник: ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»; обтяжене рухоме майно, а саме: транспортні засоби та сільськогосподарська техніка у кількості 132 одиниці, перелік та опис яких міститься у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору застави, посвідченого 26 листопада 2015 року, державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори Іськовою Н.М., за реєстраційним номер 1497, загальною заставною вартістю в сумі 46 224 754, 00 грн., яке знаходиться за адресою смт. Томашпіль, вул. Молодіжна, 62, розмір основного зобов'язання 28 600 000,00 грн., термін дії обтяження 30.11.2020 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 53894940 від 02.11.2017р.

Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2017р. у справі № 910/6665/17 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена Долина" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" про визнання припиненими зобов'язань та визнано припиненими зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена Долина" в частині сплати заборгованості в розмірі 31 520 270 грн. 47 коп. на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" по кредитному договору № 88/КЛ/15 від 20.11.2015 р. про надання кредиту у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії та зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" по сплаті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АК "Зелена Долина" боргу за договором про відкриття та обслуговування банківських рахунків юридичної особи № 824 від 20.05.2013 р., договором про відкриття та обслуговування банківських рахунків юридичної особи № 18565 від 13.08.2015 р. та договором банківського рахунку № 23144-ЮР від 18.12.2015 р. на загальну суму 31 520 270 грн. 47 коп. внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав.

Як зазначає позивач та підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень та комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вказане судове рішення в апеляційному порядку відповідачем не оскаржувалось та набрало законної сили з 29.07.2017р.

Крім того, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.09.2017р. у справі № 902/260/17, якою рішення Господарського суду Вінницької області від 21 серпня 2017 року у справі №902/260/17 змінено в частині стягнутих сум пені і штрафу та залишено без змін в частині стягнення суми боргу за кредитом, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена Долина" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" 3 663 905 грн. 76 коп. - боргу за кредитом, 76 307 грн. 06коп. - пені за несвоєчасну сплату процентів, 234 197 грн. 92 коп. - пені за несвоєчасну сплату кредиту, 185 922 грн. 60 коп. - штрафу за порушення сплати процентів та основного боргу, 129 422 грн. 72 коп. - для відшкодування витрат на судовий збір. В частині стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів - 686 763 грн. 50 коп., пені за несвоєчасну сплату кредиту - 2 107 781 грн. 27 коп., штрафу за порушення сплати процентів та основного боргу - 1 673 303 грн. 38 коп. - відмовлено.

Як зазначає позивач та підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень та комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вказане судове рішення в касаційному порядку відповідачем не оскаржувалось та набрало законної сили з 27.09.2017р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов кредитного договору та судового рішення у справі № 902/260/17 було перераховано відповідачу 3 663 905 грн. 76 коп. - боргу за кредитом (платіжне доручення № 4828 від 10.10.2017р.), 76 307 грн. 06коп. - пені за несвоєчасну сплату процентів (платіжне доручення № 4829 від 10.10.2017р.), 234 197 грн. 92 коп. - пені за несвоєчасну сплату кредиту (платіжне доручення № 4830 від 10.10.2017р.), 185 922 грн. 60 коп. - штрафу за порушення сплати процентів та основного боргу (платіжне доручення № 4831 від 10.10.2017р.) та 129 422 грн. 72 коп. - відшкодування витрат на судовий збір (платіжне доручення № 4832 від 10.10.2017р.), що не заперечується відповідачем.

Позивачем було направлено на адресу відповідача (докази направлення містяться в матеріалах справи) лист № 4677 від 12.10.2017р. з вимогою про припинення Договору застави, звернення з заявою про припинення обтяження та виключення предмету застави із Державного реєстру обтяжень рухомого майна, яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення та матеріали справи не містять зворотного.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що ним належним чином та в повному обсязі виконано свої зобов'язання за кредитним договором та повністю погашено перед відповідачем суму заборгованості, відтак, на думку позивача, у відповідача відсутні підстави для обтяження предмета застави за договором, а не вчинення останнім дій щодо припинення обтяження на предмет застави та вилучення відповідного реєстраційного запису з державного реєстру є таким, що порушує його законні права та інтереси.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав, в судовому засіданні 05.12.2017р. проти задоволення вимог позивача представники відповідача заперечували в повному обсязі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами факт укладення між останніми Кредитного договору, користування кредитним коштами позивачем та погашення останнім 3 663 905 грн. 76 коп. - боргу за кредитом (платіжне доручення № 4828 від 10.10.2017р.), 76 307 грн. 06коп. - пені за несвоєчасну сплату процентів (платіжне доручення № 4829 від 10.10.2017р.), 234 197 грн. 92 коп. - пені за несвоєчасну сплату кредиту (платіжне доручення № 4830 від 10.10.2017р.), 185 922 грн. 60 коп. - штрафу за порушення сплати процентів та основного боргу (платіжне доручення № 4831 від 10.10.2017р.) та 129 422 грн. 72 коп. - відшкодування витрат на судовий збір (платіжне доручення № 4832 від 10.10.2017р.).

Вказані обставини встановлені в постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 27.09.2017р. у справі № 902/260/17.

Матеріалами справи також підтверджується зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав в частині сплати заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена Долина" в розмірі 31 520 270 грн. 47 коп. на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" по кредитному договору № 88/КЛ/15 від 20.11.2015 р. про надання кредиту у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії та зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" по сплаті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АК "Зелена Долина" боргу за договором про відкриття та обслуговування банківських рахунків юридичної особи № 824 від 20.05.2013 р., договором про відкриття та обслуговування банківських рахунків юридичної особи № 18565 від 13.08.2015 р. та договором банківського рахунку № 23144-ЮР від 18.12.2015 р. на загальну суму 31 520 270 грн. 47 коп.

Вказані обставини встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 10.07.2017р. у справі № 910/6665/17.

За змістом ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду, за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Згідно п. 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Зважаючи на те, що судові рішення у справах № 910/6665/17 та № 902/260/17 набрали законної сили, є чинним станом на час розгляду справи в суді та у встановленому законом порядку не скасовані компетентними судами, встановлені в них обставини не потребують доказування при розгляді даної справи.

Відповідач, обставини відсутності заборгованості у позивача за Кредитним договором та припинення кредитних зобов'язань, а також припинення дії Договору застави належними засобами доказування не спростував та не заперечив.

Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, юридичним наслідком належного виконання зобов'язання відповідно до статей 598, 599 Цивільного кодексу України є припинення зобов'язання.

Як передбачено пунктом 8.10 Кредитного договору договір діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих на себе згідно умов договору.

Так, з моменту виконання боржником зобов'язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов'язків сторін, що складають зміст конкретного зобов'язального правовідношення.

Матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не спростовано, що позивачем була погашена заборгованість за Кредитним договором у повному обсязі, тобто, станом на момент звернення до суду та розгляду даної справи по суті грошові зобов'язання позивача перед відповдачем за Кредитним договором є виконаними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у зв'язку з повним погашенням позивачем заборгованості за Кредитним договором перед відповідачем, на підставі ст. 599 Цивільного кодексу України вказані зобов'язання та дія самого Кредитного договору вважаються припиненими, у зв'язку з чим вимоги позивача в частині визнання виконаним та в повному обсязі зобов'язання за Кредитним договором № 88/КЛ/15 про надання кредиту у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії від 20.11.2015р., з 10.10.2017р. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про визнання припиненим права застави з 10.10.2017р. за Договором застави від 26.11.2015р., посвідченого державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори Іськовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1497 та зобов'язання відповдіача подати держателю, реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву, за якою припинити обтяження, що внесене за реєстраційним записом № 15602751 за Договором застави від 26.11.2015р., посвідченого державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори Іськовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1497, суд відзначає наступне.

За змістом ст. 1 Закону України "Про заставу", ч. 1 ст. 572 Цивільного кодексу України застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, в силу якого кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України "Про заставу" застава припиняється, з-поміж іншого, з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі, зокрема, припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

За системним аналізом зазначених норм права, застава припиняється в разі припинення основного зобов'язання, зокрема, у зв'язку з його повним виконанням.

При цьому законодавство не вимагає від заставодавця будь-яких дій, пов'язаних з припиненням застави, оскільки застава, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості, припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 11.11.2015р. у справі № 6-2127цс15.

Як було зазначено вище, п. 8.1. Договору застави договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором та цим договором.

З огляду на встановлення судом факту припинення зобов'язання позивача зі сплати грошових коштів на користь відповідача на підставі Кредитного договору, зобов'язання за Договором застави також є припиненими.

Разом з цим, процедура реєстрації обтяжень рухомого майна регламентується Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2003 № 1255-ІV, Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 № 73/5, зареєстрованою в Мін'юсті України 29.07.2004 за № 942/9541.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у правочині, на підставі якого або у зв'язку з яким виникає обтяження, повинен визначатись опис предмета обтяження. У разі відсутності опису предмета обтяження чи якщо існуючий опис не дозволяє ідентифікувати предмет обтяження, таке обтяження є недійсним. Якщо предметом обтяження є окремий об'єкт, його опис надається за індивідуальними ознаками.

Згідно ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача, в якій зокрема зазначаються: - відомості про обтяжувача та боржника: для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код; для фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст; опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації; відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження. Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер.

Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем.

Згідно з пунктом 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 05.07.2004 №830 реєстратори - суб'єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком.

Матеріали справи свідчать, що 30.11.2015р. в Державний реєстр обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис за номером 15602751 щодо майнових прав, які є предметом Договору застави, а відповідач не вчинив дії щодо державної реєстрації припинення обтяження, в тому числі на виконання листа-вимоги позивача № 4677 від 12.10.2017р.

Згідно з пунктом 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 05.07.2004 №830 відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більше як на п'ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача щодо визнання припиненим права застави з 10.10.2017р. за Договором застави від 26.11.2015р., посвідченого державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори Іськовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1497 та зобов'язання вчинити дії, а саме подати держателю, реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву, за якою припинити обтяження, що внесене за реєстраційним записом № 15602751 за Договором застави від 26.11.2015р., посвідченого державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори Іськовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1497, як похідні від першої вимоги також визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/19868/17 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір в розмірі 4 800,00 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати виконаним належним чином та в повному обсязі зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена Долина" (ідентифікаційний код 32721857, адреса: 24200, Вінницька обл., смт. Томашпіль, вул. І.Богуна, буд. 4) перед Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Преміум" (ідентифікаційний код 35264721, адреса: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 1/36) за Кредитним договором №88/КЛ/15 про надання кредиту у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії від 20.11.2015р., з 10.10.2017р.

3. Визнати припиненим право застави з 10.10.2017р. за Договором застави від 26.11.2015р., посвідченого державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори Іськовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1497, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена Долина" (ідентифікаційний код 32721857, адреса: 24200, Вінницька обл., смт. Томашпіль, вул. І.Богуна, буд. 4) та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Преміум" (ідентифікаційний код 35264721, адреса: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 1/36).

4. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Преміум" (ідентифікаційний код 35264721, адреса: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 1/36) подати держателю, реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву, за якою припинити обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що внесене за реєстраційним записом № 15602751 за Договором застави від 26.11.2015р., посвідченого державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори Іськовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1497 (боржник: ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»; обтяжене рухоме майно, а саме: транспортні засоби та сільськогосподарська техніка у кількості 132 одиниці, перелік та опис яких міститься у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору застави, посвідченого 26 листопада 2015 року, державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори Іськовою Н.М., за реєстраційним номер 1497, загальною заставною вартістю в сумі 46 224 754, 00 грн., яке знаходиться за адресою смт. Томашпіль, вул. Молодіжна, 62.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" (ідентифікаційний код 35264721, адреса: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 1/36) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена Долина" (ідентифікаційний код 32721857, адреса: 24200, Вінницька обл., смт. Томашпіль, вул. І.Богуна, буд. 4) 4 800,00 грн. (чотири тисячі вісімсот гривень 00 коп.) судового збору.

6. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.12.2017р.

Суддя С.М. Морозов