ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. Справа № 920/380/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.,

при секретарі судового засідання Кохан Ю.В.,

за участі представників:

позивача не зявився;

відповідача - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 3258С/3-28) на рішення Господарського суду Сумської області від 27 вересня 2017 року по справі № 920/380/17

за позовом ОСОБА_1 міської ради Путивльського району Сумської області, м. Путивль Сумської області;

до Товариства з обмеженою відповідальністю Суминафтосервіс, м. Суми;

про стягнення 71926,52 грн та розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_1 міська рада Путивльського району Сумської області звернулась до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до ТОВ Суминафтосервіс, в якій (з урахуванням зменшених позовних вимог) просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 28.12.2004 та стягнути з відповідача 62725,53 грн заборгованості з орендної плати за 2016 рік та 9200,00 грн пені. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов зазначеного договору оренди земельної ділянки в частині внесення своєчасно та в повному розмірі орендної плати за оренду земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.09.2017 у справі № 920/380/17 (головуючий суддя Котельницька В.Л., суддя Костенко Л.А., суддя Яковенко В.В.) позов задоволено частково. Розірвано договір оренди земельної ділянки від 28.12.2004. Стягнуто з відповідача на користь позивача 62725,53 грн орендної плати та 9168,67 грн пені. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Посилається на завищення розміру орендної плати за землю у звязку з некоректним застосуванням коефіцієнта функціонального використання орендованої земельної ділянки (КФ) в розмірі 2,5 замість 0,5 при визначенні розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджується рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 по справі № 818/2464/14. На виконання зазначеного рішення орендар щороку отримує нові витяги з перерахованою нормативною грошовою оцінкою, на підставі якої здійснює розрахунок нового розміру орендної плати та сплачує її у повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 у справі № 920/380/17 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.11.2017 об 11:30 годині.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 у звязку з відсутністю в судовому засіданні представників позивача та відповідача, відкладено розгляд апеляційної скарги на 07.12.2017 о 10:00 год.

Позивач свого представника в судове засідання 07.12.2017 не направив, у відзиві на апеляційну скаргу від 14.11.2017 за вх. № 11603 не погоджується з доводами апелянта, викладеними в апеляційній скарзі, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що відповідач в односторонньому порядку без оформлення належним чином змін до договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004 змінив розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, що призвело до виникнення заборгованості з орендної плати. Зазначає, що неналежне виконання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки підтверджується рішенням Господарського суду Сумської області від 12.05.2016 у справі № 920/235/16, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2016, яким стягнуто з ТОВ Суминафтосервіс на користь ОСОБА_1 міської ради Путивльського району Сумської області 103791,90 грн заборгованості з орендної плати, що виникла у період з 2014 по 2015 роки, а також просить розглянути справу у відсутності його представника.

Представник відповідача в судове засідання 07.12.2017 не зявився, 05.12.2017 надіслав на електронну поштову скриньку суду клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, з посиланням на неможливість прибути в дане судове засідання.

Враховуючи, що відповідач повідомлений про час та місце судового засідання, його правова позиція достатньо повно викладена в апеляційній скарзі та з огляду на те, що розгляд справи вже відкладався у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача, з метою запобігання невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників судового процесу стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, що суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, колегія суддів залишає без задоволення заявлене представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи та розглядає справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, рішенням 16 сесії 24 скликання ОСОБА_1 міської ради Путивльського району Сумської області від 22.10.2004 ТОВ Суминафтосервіс (відповідачу у справі) надано в оренду земельну ділянку для будівництва автозаправочної станції по вул. Комсомольській (зараз вул. ОСОБА_2), 42а, площею 0,238 га, з послідуючим викупом (а.с. 12)

На підставі зазначеного рішення, 28.12.2004 між ОСОБА_1 міською радою Путивльського району Сумської області (орендодавцем) та ТОВ Суминафтосервіс (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в ДЗК ОСОБА_1 районного відділу земельних ресурсів 30.12.2004 за № 31 та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_1 районного нотаріального округу ОСОБА_3 за № 3608 (а.с. 13-14).

Згідно з пп. 1.1, 1.2 договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004, орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування з послідуючим викупом земельну ділянку для несільськогосподарського призначення - землі комунальної власності, яка знаходиться за адресою: Сумська область, м. Путивль, вул. Комсомольській (зараз вул. ОСОБА_2), 42а, загальною площею 0,238 га.

Договір оренди земельної ділянки від 28.12.2004 укладено терміном на 49 років до 2053 року (п. 2.1 договору). Передача земельної ділянки орендареві підтверджена Актом приймання-передачі від 28.12.2004 (а.с 17).

У відповідності до п. 1.5 договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004, загальна нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 167552,00 грн.

В пункті 3.1 зазначеного договору оренди земельної ділянки сторони узгодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі: до введення в експлуатацію обєкта будівництва - на рівні податку на землю, що становить 1675,523 грн та з моменту введення в експлуатацію обєкта будівництва - в 5-кратному розмірі податку на землю, що становить 8377,60 грн.

Згідно з п. 11.1 договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а в разі недосягнення згоди щодо умов договору спір вирішується в судовому порядку.

Договором № 2 від 17.12.2010 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004, (а.с. 18) сторони збільшили розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки на 2010 рік до 374612,00 грн та змінили порядок сплати та розмір орендної плати, встановивши, що:

- орендна плата на рік становить 12,0% від нормативної грошової оцінки землі;

- складовими частинами розрахунку орендної плати є: розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки постійна величина, що застосовується для проведення розрахунку орендної плати; нормативна грошова оцінка землі станом на момент укладення договору;

- розмір річної орендної плати на 2010 рік становить 44953,44 грн, що становить 3746,12 грн за місяць.

У подальшому протягом 2010-2014 років відповідач сплачував орендну плату у розмірі, встановленому договором оренди земельної ділянки від 28.12.2004, з урахуванням змін, внесених договором № 2 від 17.12.2010 про внесення змін до зазначеного договору оренди земельної ділянки.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 у справі № 818/2464/14 задоволено адміністративний позов ТОВ Суминафтосервіс до Відділу Держземагенства у ОСОБА_1 районі Сумської області. Визнано протиправними дії Відділу Держземагенства щодо застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки у м. Путивль по вул. Комсомольській, 42а, коефіцієнта функціонального використання земельних ділянок КФ 2,5. Зобовязано Відділ Держземагенства вчинити дії щодо видачі ТОВ Суминафтосервіс витягу про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки з використанням при їх розрахунку коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки КФ 0,5 (а.с. 21-23).

На виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 у справі № 818/2464/14 Відділом Держземагенства у ОСОБА_1 районі Сумської області видано ТОВ Суминафтосервіс (відповідачеві у даній справі) Витяг з технічної документації по грошовій оцінці землі № 2824 від 05.12.2014, згідно з яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2380 м2 по вул. Комсомольська, 42а, у м. Путивль, складає 62570,00 грн (а.с. 25).

Відповідач - ТОВ Суминафтосервіс в порушення п. 11.1 договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004, без укладення з орендодавцем додаткової угоди про внесення змін до зазначеного договору оренди земельної ділянки, 11.12.2014 подав до Глухівської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області уточнюючий розрахунок з орендної плати за земельну ділянку площею 2380 м2 по вул. Комсомольська, 42а, за 2014 рік, в якому в односторонньому порядку значно зменшив нараховану до сплати орендну плату за земельну ділянку, що підтверджується листом Глухівської ОДПІ від 20.01.2016 № 65/18-12-15-034 (а.с. 20).

Порушення відповідачем зобовязань за договором оренди земельної ділянки від 28.12.2004 щодо односторонньої зміни розміру орендної сплати, що є істотною умовою договору , встановлено рішенням Господарського суду Сумської області від 12.05.2016 у справі № 920/235/16, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2016, яким стягнуто з ТОВ Суминафтосервіс на користь ОСОБА_1 міської ради Путивльського району Сумської області 103791,90 грн заборгованості з орендної плати, що виникла у період з 2014 по 2015 роки (а.с. 26-28, 30-32, 33-35).

Відповідач 27.10.2016 за № 93 звернувся до позивача з пропозицією про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004.

За результатами розгляду пропозиції відповідача ОСОБА_1 міською радою Путивльського району Сумської області ухвалено рішення № 677-МР від 22.12.2016 (а.с. 37), яким встановлено, що земельну ділянку у м. Путивль по вул. Комсомольській, 42а, було надано в оренду ТОВ Суминафтосервіс для комерційного використання з метою будівництва АЗС, однак станом на грудень 2016 року будівництво АЗС не розпочато. Застосування коефіцієнту Кф у розмірі 0,5 спричинить зменшення орендної плати майже у 5 разів, що негативно відобразиться на міському бюджеті. На підставі викладеного, з метою ефективного та раціонального землекористування в ринкових умовах, враховуючи пропозиції постійної комісії з земельних питань, промисловості, будівництва, благоустрою, транспорту, комунального господарства щодо недоцільності внесення запропонованих змін до договору оренди земельної ділянки, в інтересах територіальної громади міста громади, ОСОБА_1 міською радою Путивльського району Сумської області вирішено:

1) відмовити ТОВ Суминафтосервіс у внесенні змін до договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004 в частині застосування нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 2016 рік з урахуванням коефіцієнту функціонального використання КФ 0,5;

2) рекомендувати міській раді розглянути питання припинення дії договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004 на підставі п. 1.4 ст. 416 Цивільного кодексу України, яким передбачено, що невикористання земельної ділянки під забудову протягом трьох років підряд тягне за собою припинення права користування такою земельною ділянкою.

Зазначене рішення 10.01.2016 за № 21 листом з рекомендованим поштовим повідомленням було направлено на адресу орендаря (а.с. 38, 39).

За приписами ст. 188 Господарського кодексу України, у разі недосягнення сторонами згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частинами 3, 4 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний, зокрема, за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору.

За приписами ст.ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі", орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення останнім орендної плати, а орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 416 Цивільного кодексу України право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі, зокрема, невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Статтею 143 Земельного кодексу України передбачено, що підставою примусового припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

В пункті 11.1 договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004 сторони визначили умови припинення дії договору шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок не виконання іншою стороною обовязків, передбачених договором.

Відповідно до ст. 141 Земельного коексу України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Як вбачається з договору № 2 від 17.12.2010 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004, орендна плата на рік становить 12,0% від нормативної грошової оцінки землі (374612,00 грн), що становить 44953,44 грн або 3746,12 грн за місяць.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач не виконував належним чином свої зобовязання щодо внесення орендних платежів своєчасно та в повному розмірі.

Згідно з листа Конотопської ОДПІ № 360/15-038 від 20.07.2017, відповідачем щомісячно було нараховано та сплачено орендну плату у розмірі 1477,74 грн, тобто меншому розмірі, ніж передбачено у договорі. Сума недоплаченої орендної плати за 2016 рік по договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004 становить 62725,53 грн.

Відповідачем не надано доказів сплати недоплаченої орендної плати в розмірі 62725,53 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 62725,53 грн заборгованості з орендної плати за 2016 рік.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 9200,00 грн пені.

Згідно ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Сторони передбачили в п. 3.5 договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004 обовязок орендаря у разі невнесення орендної плати у строки, визначені в договорі, сплатити пеню в розмірі 2% від несплаченої суми за кожен день прострочення

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 9168,67 грн пені.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобовязань по договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004 в частині сплати орендної плати у передбачених в договорі порядку та розмірі та в частині здійснення будівництва на орендованій земельній ділянці автозаправної станції, а також приймаючи до уваги недосягнення сторонами згоди з питання щодо внесення змін в договір оренди земельної ділянки від 28.12.2004 в частині розміру орендної плати, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди земельної ділянки від 28.12.2004.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 27 вересня 2017 року по справі № 920/380/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 12.12.2017.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.