Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

05.12.2017 Справа № 927/1026/17

За позовом Північного офісу Держаудитслужби, вул.Січових Стрільців,18, м.Київ, 04053

адреса для листування: вул. Єлецька,11,м.Чернігів, 14000

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Ратібор, вул. Гонча, 23, м. Чернігів, 14000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 агропромислового розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації, пр. Миру, 14, м. Чернігів, 14000

про стягнення 152110 грн. 00 коп.

суддя Демидова М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №26-16-17-17/11332 від 21.11.17;

ОСОБА_3, довіреність №26-16-18-18/10788 від 03.11.17;

від відповідача: ОСОБА_4, паспорт серія НК 828621, виданий Новозаводським ВМУМВС України у Чернігівській області 15.08.2000, наказ №1 від 20.03.2002, директор;

від третьої особи: ОСОБА_5, довіреність №10-08/2762 від 24.11.2017;

ОСОБА_6, довіреність №16-06/2763 від 27.11.2017;

ОСОБА_7, паспорт серія МА 260499, виданий Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області 12.02.1997;

в с т а н о в и в:

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача до Державного бюджету України 152110 грн. 00 коп. грошових коштів, які, за доводами позивача, незаконно перераховані третьою особою відповідачеві не для розвитку птахогосподарства, а для власних господарських потреб.

Відповідно до положень ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України здійснено автоматизований розподіл зазначеної позовної заяви та її передано на розгляд судді Цимбал-Нарожній М.П.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області порушене провадження у справі № 927/972/17, розгляд справи призначено на 27.11.2017.

У звязку з довготривалою відпусткою судді Цимбал-Нарожної М.П., на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду 27.11.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 927/1026/17. За результатами повторного автоматизованого розподілу зазначену господарську справу передано на розгляд судді Демидовій М.О.

В судовому засіданні 27.11.2017 учасникам судового процесу розяснено право відводу складу суду відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України. Відводів складу суду не заявлено.

Суд перейшов до розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 27.11.2017 на підставі положень ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 05.12.2017.

У поданому відповідачем відзиві на позовну заяву від 27.11.2017 відповідач щодо позовних вимог заперечив у повному обсязі.

Від третьої особи на адресу суду надійшли письмові пояснення №16-05/2752 від 24.11.2017 по суті спору.

Дослідивши обставини справи, надані докази у їх сукупності, вислухавши присутнього під час судового розгляду справи представників сторін, суд встановив такі фактичні обставини.

Дотримуючись вимог Порядку використання коштів, передбачених у Державному бюджеті для здійснення підтримки суб'єктів господарювання агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів та компенсації лізингових платежів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.08. 2010 №794 із змінами (далі за текстом Постанова № 794), Товариство з додатковою відповідальністю Торговий дім Ратібор звернулося до Міністерства аграрної політики та продовольства України про надання державної підтримки через механізм здешевлення кредитів.

Наказами Мінагрополітики та продовольства України №632 від 19.10.2012 та №745 від 30.11.2012 відповідно до Порядку №794 зареєстрована кредиторська заборгованість за Товариством з додатковою відповідальністю Торговий дім Ратібор у сумі 184200 грн. 00 коп. на 01.01.2013(а.с. 57,59).

На підставі листа Міністерства аграрної політики та продовольства України №37-21-4-12/10298 від 27.05.2013 ОСОБА_1 доручено надати інформацію про суми кредиторської заборгованості по субєктах господарювання агропромислового комплексу, які залучили кредити та використали їх виключно для розвитку тваринницької та птахівницької галузей (а.с. 33).

Листом №10-06/1541 від 28.05.2013 ОСОБА_1 повідомив, що для розвитку тваринницької та птахівничої галузей було використано кредити, залучені ТОВ «Ратібор» у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» відповідно до вимог Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення фінансової підтримки субєктів господарювання агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів та компенсації лізингових платежів, затвердженого Кабінетом Міністрів України №794 від 11.08.2010, зі змінами, через механізм здешевлення кредитів та компенсації лізингових платежів у 2012 році. У листі були зазначені угоди №16211К4 від 05.05.2011, №76112К3 від 19.03.2012, №76108К7 від 14.04.2018 із зазначенням напрямків використання коштів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на постанову Кабінету Міністрів України № 246 від 02.03.2011 (далі за текстом Постанова № 246), якою встановлений порядок використання сум податку на додану вартість, сплачених переробним підприємством до спеціального фонду до державного бюджету, що і є підставою для виконання бюджетної програми за КПКВ 2801540 (згідно з паспортом на 2013 та 2014 роки).

20.03.2015 Державною фінансовою інспекцією у Чернігівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ОСОБА_1 агропромислового розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації (далі ОСОБА_1) за період з 01.05.2013 по 31.01.2015, за результатами якої складено відповідний акт № 25-0721/003 (а.с. 12-25).

Вказаним актом встановлено, що ОСОБА_1 за наявності непогашеної кредиторської заборгованості за рахунок видатків за КПВК 2801540 «Державна підтримка галузі тваринництва» спеціального фонду у 2013 році було перереєстровано, а у 2014 році погашено прострочену кредиторську заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім» Ратібор» (далі ТОВ «Ратібор») у сумі 184200 грн. 00 коп., яка мала місце на початок 2014 року за загальним фондом КПКВ 2801180 «Фінансова підтримка заходів в агропромисловому комплексі». Виконання бюджетної програми за КПКВ 2801540 «підтримка галузі тваринництва» було передбачене за спеціальним фондом держаного бюджету.

В Акті ревізії також зазначено, що за кредитними угодами №76111К4 від 05.05.2011 та №76112К3 від 19.03.2012 відкрито кредитні лінії у розмір 3200000 грн. 00 коп. кожна, але частина коштів була використана не за призначенням та безпідставно включена до наказу №353 від 07.06.2013 Мінагрополітики «Про перереєстрацію кредиторської заборгованості» фінансову підтримку за ТОВ «Ратібор» на загальну суму 152110 грн. 00 коп. Операції відображено за дебетом рахунку 813 «Видатки за іншими надходженнями спеціального фонду», кредитом рахунку 675 «розрахунки іншими кредиторами».

У позовній заяві позивач послався на те, що до мети розвитку тваринницької та птахівничої галузей не відносяться укладені відповідачем:

- угода від 05.05.2011 № 76111К4 на придбання комбікорму, молодняку с/г птиці, оплату електроенергії (сума нарахованої фінансової підтримки 113483 грн. 00 коп.);

- угода від 19.03.2012 № 76112КЗ на поповнення обігових коштів (придбання комбікорму, молодняку с/г птиці, оплату електроенергії) (сума нарахованої фінансової підтримки 38627 грн. 00 коп.);

- угода від 14.04.2008 № 76108К7 для придбання комплекту кліткового обладнання для вирощування ремонтного молодняку курей-несучок (сума нарахованої фінансової підтримки 32090 грн. 00 коп.).

Позивач послався також на те, що за укладеною відповідачем кредитною угодою від 19.03.2012 № 76112КЗ із загальної суми залучених коштів на закупівлю молодняку птиці (тобто розвиток галузі) було використано лише 50000 грн. 00 коп., які були залучені 07.09.2012 та погашені 13.09.2012. Решта коштів залучалася на придбання комбікорму та оплату електричної енергії, тобто на поточні витрати відповідача, які, на думку позивача, не є витратами на розвиток галузі птахівництва. Аналогічні доводи виклав позивач і стосовно кредитної угоди від 05.05.2011 № 76111К4 (із загальної суми залучених коштів на закупівлю молодняку птиці (розвиток галузі) було використано кошти у загальній сумі 157741 грн. 00 коп.; решта коштів залучалася на придбання комбікорму та оплату електроенергії, тобто поточні витрати).

За висновком позивача відсутні підстави для нарахування фінансової підтримки за погашення відсоткової ставки внаслідок спрямування кредитних коштів на підтримку тваринництва.

Як зазначає позивач, у порушення ОСОБА_1 абз. 2 пп.2 п. 2 та п. 19 Постанови № 246 у 2013 було незаконно перереєстровано, а у 2014 році перераховано фінансову підтримку відповідачу на загальну суму 152110 грн. 00 коп., що призвело до збитків, завданих Державному бюджету України.

З метою усунення порушень ОСОБА_1 предявлялась вимога №25-07-18-14/2349 від 30.03.2015 про усунення виявлених ревізією порушень, у звязку з невиконанням якої позивач звернувся до суду з даним позовом.

Додатковими письмовими поясненнями по суті спору позивач зазначив, що головним розпорядником бюджетних коштів є Міністерство аграрної політики України, а розпорядником коштів нижчого рівня ОСОБА_1 агропромислового комплексу Чернігівської обласної державної адміністрації. Відповідач як одна із сторін зобовязання та одержувач набув кошти у сумі 152110 грн. 00 коп. безпідставно за рахунок іншої сторони, а саме розпорядника коштів, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача, які підлягають поверненню до Державного бюджету України на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві від 10.01.2017 № 9 на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись на норми Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та зазначив, що позивач має право звертатися до суду з позовом до підконтрольної установи за невиконання законних вимог, а відповідач, у свою чергу, не є підконтрольною організацією та не отримував жодних вимог про порушення законодавства. Відповідач пояснив, що дії ОСОБА_1 агропромислового розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації не могли вплинути на перерозподіл бюджетних коштів, оскільки такий порядок був чітко визначений Постановою Кабінету Міністрів України №794 від 11.08.2010. Крім того, кошти з бюджету надавались у рамках механізму здешевлення кредитів, а не використання ПДВ.

У письмових пояснення третя особа вказала, що при перерахуванні фінансової підтримки відповідачу ОСОБА_1 керувався п. 3 Порядку № 246, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №292 від 05.08.2014 «Про затвердження розподілу коштів, передбачених у 2014 році на погашення кредиторської заборгованості, зареєстрованої в органах Державної казначейської служби, поточного характеру за бюджетною програмою 2801540 «Державна підтримка галузі тваринництва». Проти позову третя особа заперечила.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, вислухавши присутніх у судових засіданнях представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню повністю з таких підстав.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків.и У відповідності з приписами ч.1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з приписами частини 2 статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються господарські санкції, однією з яких є відшкодування збитків. Підставою господарсько - правової відповідальності учасника господарських правовідносин є скоєне ним правопорушення у сфері господарювання. Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин повинен відшкодувати спричинені ним збитки суб'єкту, права чи законні інтереси якого були порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата чи пошкодження її майна, а також неотримання доходів, які управнена сторона отримала б при належному виконанні зобов'язання іншою стороною.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Позивач у позові вказує на те, що ОСОБА_1 агропромислового розвитку Чернігівської обласної державної адміністрації у 2013 було незаконно перереєстровано, а у 2014 році перераховано фінансову підтримку відповідачу на загальну суму 152110 грн. 00 коп., що призвело до збитків Державному бюджету України та порушило умови абз. 2 пп.2 п. 2 та п. 19 Порядку № 246.

Відповідно до п. 3 Порядку №794 компенсація надається позичальникам за кредитами, залученими у національній валюті у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діє на дату нарахування відсотків за користування кредитами, та в іноземній валюті у розмірі 7 відсотків річних, але не вище розмірів, передбачених кредитними договорами, за такими напрямами:

2) за короткостроковими кредитами, залученими у 2011 та поточному роках, в тому числі пролонгованими або рефінансованими у 2011 і 2012 роках, відсотки за користування якими нараховані і сплачені у поточному році: сільськогосподарським підприємствам, включаючи навчально - і науково-дослідні господарства аграрних вищих навчальних закладів (зокрема, їх структурні підрозділи, що провадять діяльність з виробництва сільськогосподарської продукції) - для покриття виробничих витрат, пов'язаних із закупівлею пально-мастильних матеріалів, насіння, мінеральних добрив вітчизняного виробництва, засобів захисту рослин, кормів, сировини для виробництва комбікормів, ветеринарних препаратів, молодняку сільськогосподарських тварин та птиці, яєць для інкубації, обладнання, запасних частин для ремонту сільськогосподарської і зрошувальної техніки та обладнання, енергоносіїв, та оплати послуг, повязаних з виконанням ремонтних робіт, робіт (послуг) з підготовки та обробітку ґрунту, захисту рослин від хвороб і шкідників, збирання врожаю;

3) за середньостроковими кредитами, залученими у поточному та трьох попередніх роках, та кредитами, пролонгованими або рефінансованими у 2010-2012 роках, відсотки за користування якими нараховані і сплачені у поточному році:

- сільськогосподарським підприємствам, включаючи навчально - і науково-дослідні господарства аграрних вищих навчальних закладів (зокрема, їх структурні підрозділи, що провадять діяльність з виробництва сільськогосподарської продукції) для:

- покриття виробничих витрат, пов'язаних із закупівлею кормів, сировини для виробництва комбікормів, ветеринарних препаратів, молодняку сільськогосподарських тварин та птиці, яєць для інкубації, обладнання, запасних частин для ремонту сільськогосподарської і зрошувальної техніки та обладнання, енергоносіїв, та оплати послуг, повязаних з виконанням ремонтних робіт;

- придбання племінної худоби та основних засобів сільськогосподарського призначення, обладнання для тваринницьких та птахівничих комплексів; покриття витрат, повязаних з будівництвом і реконструкцією таких комплексів, сховищ для зберігання овочів та картоплі, виробничих обєктів сільськогосподарського призначення, впровадженням енергозберігаючих технологій, вирощуванням сільськогосподарської продукції рослинництва в закритому ґрунті, а також придбання систем, матеріалів і обладнання для теплиць, послуг з їх будівництва, обладнання для сортування, пакування, палетизації та зберігання сільськогосподарської продукції власного виробництва.

Відповідно до п. 9 ст. 51 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів здійснює перерозподіл обсягів узятих бюджетних зобов'язань за загальним фондом бюджету для проведення видатків за цими зобов'язаннями із спеціального фонду бюджету.

Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №292 від 05.08.2014 затверджено розподіл коштів передбачених у 2014 році на погашення кредиторської заборгованості, зареєстрованої в органах Державної казначейської служби, поточного характеру за бюджетною програмою 2801540 «Державна підтримка галузі тваринництва» за напрямком «на здійснення фінансової підтримки субєктів господарювання агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів та компенсації лізингових платежів», де у Чернігівській області передбачено кошти у сумі 184200 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при перерахуванні фінансової підтримки відповідачу правомірно керувався п. 3 Порядку № 794, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №292 від 05.08.2014 «Про затвердження розподілу коштів, передбачених у 2014 році на погашення кредиторської заборгованості, зареєстрованої в органах Державної казначейської служби, поточного характеру за бюджетною програмою 2801540 «Державна підтримка галузі тваринництва».

Позивачем у справі не доведено та не подано належних доказів, що спірні витрати не є витратами на розвиток птахівництва (оскільки електроенергія використовується для підтримки нормальної температури в курятниках та для забезпечення роботи птахофабрики в цілому, комбікорм - для годування птахів). Таким чином, посилання позивача на те, що вказані витрати не спрямовані на розвиток галузі птахівництва, є безпідставними, документально і нормативно не обґрунтованими.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо віднесення спірних витрат у бухгалтерському обліку позивача до господарських витрат, оскільки вони не свідчать про те, що вказані господарські втрати самі по собі не направлені на розвиток птахівництва.

Також суд погоджується із доводами відповідача у частині того, що кошти з бюджету надавались у рамках механізму здешевлення кредитів, а не використання ПДВ, на що як на підставу позову посилається позивач, використовуючи норми Постанови № 246.

З урахуванням викладеного вище у задоволенні позову про стягнення з відповідача 152110 грн. 00 коп. як незаконно перерахованих слід відмовити у повному обсязі.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 05.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 11.12.2017.

Суддя М.О. Демидова