КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Справа№ 910/14064/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Тищенко А.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 04.12.2017

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ЛІТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2017 (повне рішення складено 23.10.2017)

у справі №910/14064/17 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ЛІТ"

до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.10.2017 у справі №910/14064/17 у позові відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ЛІТ" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2017 у справі №910/14064/17 та прийняти нове рішення суду, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В своїх доводах апелянт посилається на те, що рішення місцевого господарського суду прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2017 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Гаврилюк О.М., Тищенко А.І. прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №910/14064/17 за участю уповноважених представників сторін.

Представник позивача приймав участь у судовому засіданні, в якому надавав свої пояснення, підтримував доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2017 у справі № 910/14064/17 - скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача участі в судовому засіданні не приймали, своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 22 ГПК України не скористались. Про день та час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи. Однак, вказана обставина не перешкоджає розгляду справи, оскільки учасники судового процесу, які не з'явились в судове засідання, були належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи. За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія Літ" (поручитель) та Публічним акціонерним товариства комерційний банк "Приватбанк" (кредитор) укладено договір поруки № 4О15113И/П (надалі - договір поруки), предметом якого (п. 1. договору поруки) є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання TOB "Ойлстрім", (далі - боржник) своїх зобов'язань за кредитним договором від 16.12.2015 № 4О15113И, (далі - кредитний договір), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Пунктом 5 договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником обов'язку п.1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання.

Згідно з п. 6 договору поруки, поручитель, зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

Відповідно до п. 8 договору поруки до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором переходять усі права кредитора за кредитним договором і договору (ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Пунктом 10 договору поруки обумовлено, що кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

У серпні 2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія Літ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про зобов'язання останнього передати позивачу документи, які підтверджують обов'язок Товариства з обмеженою відповідальністю "Ойлстрім" по кредитному договору від 16.12.2015 № 4О15113И, що був укладений між позивачем та TOB "Ойлстрім", а саме - кредитну справу по кредитному договору від 16.12.2015 № 4О15113И.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на той факт, що 28.10.2016 між ним, як новим кредитором та TOB "Ойлстрім", яке виступило у якості боржника, було укладено угоду №4О15113И/П/Ц (надалі - угода), згідно якої боржник визнав, підтвердив та зобов'язався виконати перед новим кредитором свої зобов'язання за кредитним договором від 16.12.2015 року № 4О15113И, а саме - з повернення кредиту та відсотків за користування кредитом на загальну суму 2 165 769 935, 07 грн. (п. 1. угоди).

Відповідно до п. 2. угоди, боржник виконує свої обов'язки по кредитним договорам перед новим кредитором, у зв'язку з виконанням останнім зобов'язань боржника перед первісним кредитором (відповідачем) по поверненню кредитів та сплаті відсотків за користування кредитом по договору поруки №4015113И/П від 26.10.2016 згідно ст. 556 Цивільного кодексу України.

В свою чергу, згідно з п. 4 угоди, до нового кредитора, який виконав обов'язки боржника за кредитними договорами, переходять всі права кредитора за кредитними договорами, договорами поруки і договорами застави (іпотеки), укладеними в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника.

Таким чином, мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що 17.03.2017 він звернувся до TOB "Ойлстрім" з вимогою сплатити в повному обсязі борг за кредитним договором від 16.12.2015 року № 4015113И протягом 3 днів з дня отримання вказаної вимоги, яку останній отримав 23.03.2017 та не виконав, а отже, з урахуванням виконання позивачем зобов'язання за договором поруки та укладеної між ним та TOB "Ойлстрім" угоди, позивач є кредитором TOB "Ойлстрім" про кредитному договору від 16.12.2015 року № 4015113И, в зв'язку із чим він просить надати йому кредитну справу по кредитному договору від 16.12.2015 № 4О15113И. На підтвердження факту перерахування відповідачу грошових коштів на виконання договору поруки позивач надав копію платіжного доручення № 399 від 27.10.2016 на суму 2 165 769 935,07 грн.

При прийняті оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Літ" задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ЛІТ" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2017 у справі №910/14064/17 та прийняти нове рішення суду, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія Літ" зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки №4О15113И/П від 26.10.2016, яким було забезпечено виконання TOB "Ойлстрім" своїх зобов'язань перед позивачем за вищезазначеним кредитним договором та з огляду на те, що позивач є кредитором TOB "Ойлстрім" за даним кредитним договором, але не має жодних документів на підтвердження виникнення, забезпечення та виконання вказаного зобов'язання крім договору поруки та платіжного доручення про сплату коштів, вказана обставина унеможливлює стягнення з боржника (TOB "Ойлстрім") грошових коштів.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписами ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Нормами ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 8 договору поруки до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором переходять усі права кредитора за кредитним договором і договору (ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Згідно платіжного доручення № 399 від 27.10.2017 через Інтернет-банк «Приват 24» позивачем перераховано відповідачу кошти в сумі 2 165 769 935,07 грн. В рядку "призначення платежу" зазначено: виконання зобов'язань по кредитному договору №4О15113И від 16.12.2015 згідно з договором поруки № 4О15113И/П від 26.10.2016.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Стаття 469 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка одержала майно за рахунок іншої особи без достатньої підстави, встановленої законом або договором, зобов'язана повернути безпідставно придбане майно цій особі.

Відповідачем, у відзиві на позовну заяву, не спростовується факт отримання коштів від позивача в сумі 2 165 769 935,07 грн. та не подано доказів повернення цих коштів як помилково перерахованих, у зв'язку з відсутністю укладеного з ним договору поруки № 4О15113И/П від 26.10.2016.

Направлення позивачем на адресу ТОВ «ОЙЛСТРІМ» листа з вимогою про сплату боргу за кредитним договором та залишення її без реагування не свідчить про невизнання ТОВ «ОЙЛСТРІМ» прав позивача як нового кредитора.

Посилання позивача на те, що відповідач не визнає факт переходу до позивача прав кредитора жодними належними та допустимими доказами не підтверджується.

Як вже зазначалось вище, відповідно до п. 10 договору поруки кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 556 Цивільного кодексу України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Законодавцем не передбачено передачу кредитором поручителю саме оригіналів документів, які підтверджують обов'язок боржника, оскільки з огляду на ч. 3 ст. 553 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 556 Цивільного кодексу України поручителем може бути кілька осіб і до кожного з них хто виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним.

З норм зобов'язального права, що містяться у розділі І книги п'ятої Цивільного кодексу України не випливає обов'язку відповідача передати позивачу оригінали документів.

Судом першої інстанції встановлено, з чим і погоджується суд апеляційної інстанції, що а ні умовами договору поруки, а ні чинним законодавством України не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника.

Більш того, договором поруки встановлено обов'язок кредитора надати належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором, водночас ані умовами договору поруки, ані чинним законодавством України не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника, якими у даному випадку слід вважати кредитну справу по кредитному договору від 16.12.2015 №4О15113И, яку просить надати позивач.

Крім того, згідно зі ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано жодних доказів, які свідчили б про те, що він звертався до відповідача з вимогою надати документи, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Також позивачем не подано доказів на підтвердження того, що ним були виконані зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором в повному обсязі, а отже - позивачем не доведено то, що ним, як поручителем, виконано обов'язок TOB "Ойлстрім", як боржника за кредитним договором.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач звертався до позивача, як поручителя, з відповідною вимогою, яка передбачена умовами договору поруки, а отже - обов'язок виконання позивачем договору поруки є недоведений.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивач, а метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Так, позивачем не доведено, якими саме діями чи бездіяльністю ПАТ "КБ "Приватбанк" порушує його права та інтереси.

На підставі викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача передати позивачу документи, які підтверджують обов'язок ТОВ "Ойлстрім" по кредитному договору від 16.12.2015 № 4О15113И, що був укладений між позивачем та TOB "Ойлстрім", а саме - кредитну справу по кредитному договору від 16.12.2015 №4О15113И є необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2017 у справі №910/14064/17 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на те, що доводи позивача законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення господарського суду міста Києва від від 18.10.2017 у справі №910/14064/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ЛІТ" - без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ЛІТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2017 у справі №910/14064/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2017 у справі №910/14064/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/14064/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

А.І. Тищенко