ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 р. Справа № 15/109-10

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Артан 1" (23310, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, вул. Леніна, буд. 43; код 37819823) в особі ліквідатора Ващишиної Оксани Вікторівни (АДРЕСА_1)

до: Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" (вул. Радянська, б.53, с. Бджільна, Теплицький район, Вінницька область, 23840)

про стягнення 9 867 499, 33 грн.,

в межах справи № 15/109-10

за заявою: Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції, м. Вінниця

до: Державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод", с. Бджільна, Теплицький район, Вінницька область

про визнання банкрутом

Суддя Лабунська Т.І.

Секретар судового засідання Матущак О.В.

за участю:

Арбітражний керуючий (розпорядника майна) - Бойко О.В.;

ДП "Бджільнянський спиртовий завод" - Дарманська О.В.;

Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області - Глінчук К.О.;

ТОВ "Фонд Ріелті Інвест" - Кутаков П.В.;

ТОВ "Ной Хаг" - Костін М.К.;

ТОВ "Датаком" - Хоперія А.Г., директор;

ТОВ "Артан 1" в особі ліквідатора Ващишиної О.В.

Вільний слухач - ОСОБА_9.

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №15/109-10 за заявою ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції про банкрутство державного підприємства (далі по тексту - ДП) "Бджільнянський спиртовий завод", с. Бджільна, Теплицький район, Вінницька область.

Провадження у справі перебуває на стадії процедури розпорядження майном боржника.

15.09.2017 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №01-21/3/47 від 11.09.2017 року товариства з обмеженою відповідальністю (далі по тексту - ТОВ) "Артан 1", м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область в особі ліквідатора Ващишиної Оксани Вікторівни, м. Рівне до ДП "Бджільнянський спиртовий завод", с. Бджільна Теплицький район, Вінницька область про стягнення 9 867 499, 33 грн..

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Вінницької області від 15.09.2017 року справу розподілено судді Тісецькому С.С. з присвоєнням єдиного унікального номеру судової справи №902/872/17.

Ухвалою суду від 18.09.2017 року справу № 902/872/17 за позовом ТОВ "Артан 1" в особі ліквідатора Ващишиної О.В. до ДП "Бджільнянський спиртовий завод" про стягнення 9 867 499, 33 грн. об'єднано в одне провадження зі справою № 15/109-10 про банкрутство ДП "Бджільнянський спиртовий завод", присвоїно їй № 15/109-10 та призначено судове засідання на 25.10.2017 року.

25.10.2017 року суд своєю ухвалою продовжив строк вирішення спору у справі №15/109-10 на п'ятнадцять днів та відклав розгляд позовної заяви ТОВ "Артан 1" про стягнення 9867 499, 33 грн. на 29.11.2017 року.

На підставі розпорядження керівника апарату суду, 08.11.2017 року відповідно до п.п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та рішення зборів суддів від 06.11.2017 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого справу № 15/109-10 передано судді Лабунській Т.І..

Ухвалою суду від 13.11.2017 року справу № 15/109-10 прийнято до свого провадження суддею Лабунською Т.І. та позовну заяву ТОВ "Артан 1" про стягнення 9 867 499, 33 грн. призначено до розгляду на 07.12.2017 року.

На підставі клопотання № 01-21/3/58 від 30.11.2017 року арбітражного керуючого (ліквідатора) Ващишиної О.В., 04.12.2017 року суд виніс ухвалу про проведення судового засідання, призначеного на 07.12.2017 року о 15:00 год. у справі №15/109-10 в режимі відеоконференції.

07.12.2017 року о 14:30 год. судове засідання у справі № 15/109-10 в частині розгляду позовної заяви ТОВ "Артан 1" до ДП "Бджільнянський спиртовий завод" про стягнення 9867499,33 грн. проводилося в режимі відеоконференції. Арбітражний керуючий (ліквідатор) Ващишина О.В. знаходилася в Господарському суді Рівненської області, якому було доручено забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції на визначену дату і час.

07.12.2017 року в судовому засіданні арбітражний керуючий (ліквідатор) Ващишина О.В. підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд задовольнити їх.

Позовні вимоги арбітражним керуючим мотивовані тим, що відповідач ДП "Бджільнянський спиртовий завод" всупереч умовам договору оренди № 27-1/12 від 27.12.2012 року, Додатку №1 до договору від 27.12.2012 року укладеного з ТОВ "Артан 1" та письмової претензії № 01-21/3/29-3 від 01.03.2017 року про досудове врегулювання спору не провів орендну плату за період з 31.03.2013 року по 05.09.2017 року, в результаті чого станом на 05.09.2017 року у відповідача виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 1031 486,00 грн. - основного боргу.

Внаслідок несвоєчасного виконання ДП "Бджільнянський спиртовий завод" договірних зобов"язань, позивачем, окрім основного боргу заявлено 8 220 554,18 грн. - пені; 547954,56 грн. - інфляційні втрати, 67 504,59 - 3% річних.

В свою чергу, представник та арбітражний керуючий (розпорядник майна) ДП "Бджільнянський спиртовий завод" проти заявлених позовних вимог заперечили та в обгрунтування своїх позицій надали письмові відзиви № б/н від 04.12.2017 року та № 02-04/120 від 06.12.2017 року.

Суд, заслухавши присутніх учасників судового засідання, ознайомившись з поданими письмовими доказами, дослідивши наведені у них обставини встановив наступне.

27.12.2012 року між ТОВ "Артан 1" (Орендодавець) та ДП "Бджільнянський спиртовий завод" (Орендар) укладено договір оренди № 27-1/12 від 27.12.2012 року, відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування, кожухотрубний теплообмінник (далі по тексту - обладнання), який є об"єктом власності Орендодавця. Орендар використовує отримане за цим договором обладнання у власній господарській діяльності дотримуючись вимог законодавства України та положень цього договору.

Згідно п.1.2 договору Орендодавець передає нове обладнання, яке ще не було у використанні, комплектність обладнання, яке передається Орендарю за цим договором, та його вартість зазначаються в Додатку до даного договору, що є його невід"ємною частиною.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що при передачі Орендарю обладнання за цим договором сторони підписують акт прийому-передачі, який містить необхідні умови, які сторони вважають важливими при підписанні акту.

Початок перебігу строку оренди обладнання, за який нараховується орендна плата, відраховується з підписання акту прийому-передачі такого обладнання, або з дати вказаної в акті прийому-передачі (п.4.1. договору).

Строк оренди обладнання за цим договором становить 5 років з моменту підписання акту прийому-передачі такого обладнання (п.4.2. договору).

Пунктом 6.1 договору Орендар сплачує орендну плату на розрахунковий рахунок Орендодавця щомісячно, починаючи з дати підписання акту прийому-передачі обладнання в оренду згідно п.3.2 договору і закінчуючи датою підписання акту повернення обладнання Орендодавцю згідно п.5.10. договору.

Орендна плата розраховується з урахуванням податку на додану вартість за ставкою 20% (п.6.3 договору).

Період розрахунків Орендаря становить один місяць, в якому здійснюється оренда обладнання. Орендна плата за один місяць становить 19 462,80 грн. (з урахуванням 20% ПДВ). В кінці місяця сторони підписують акти, якими засвідчують факт здійснення (надання) оренди обладнання за вказаний період (п.6.4).

27.12.2012 року між ТОВ "Артан 1" та ДП "Бджільнянський спиртовий завод" укладено Додаток до договору оренди № 27-1/12 від 27.12.2012 року Специфікація, відповідно до якого сторони погодили, що кожухотрубний теплообмінник передається в наступній комплектації: 1. Підігрівач бражки верхній - 1 шт., вартістю - 273533,53 грн.; 2. Підігрівач бражки нижній - 1шт., вартістю 267100,00 грн..

Відповідно до розділу 2 даної Специфікації загальна балансова вартість обладнання переданого в оренду по зазначеному договору складає 540 633,33 грн..

На виконання умов договору, 31.03.2013 року ТОВ "АРТАН 1" передало ДП "Бджільнянський спиртовий завод" у строкове платне користування кожухотрубний теплообмінник у передбаченій комплектації вартістю 267100,00 грн., про що сторонами було підписано акт прийому-передачі.

В п.1.6 акту прийому-передачі сторони визначили, що дата підписання акту являється датою з якої починається нарахування орендної плати.

Згідно із п.п. 6.4., 6.5 розділу 6 договору орендна плата за один місяць становить 19 462,80 грн. та вноситься не пізніше 10 календарних днів з дня закінчення розрахункового періоду. Орендар повинен самостійно сплачувати орендну плату, визначену в п.6.4. договору. Інакше Орендар буде вважатись таким, що прострочив.

Як вбачається з матеріалів справи, акт прийому-передачі обладнання був підписаний сторонами 31.03.2013 року (а.с. 117, т.11). Саме з цієї дати, з урахуванням умов договору, у ДП "Бджільнянський спиртовий завод" виник обов"язок щодо здійснення орендної плати за користування обладнанням.

Судом встановлено, що 09.10.2013 року між сторонами договору оренди укладено Додаткову угоду. Згідно умов якої ДП "Бджільнянський спиртовий завод" припинив використовувати обладнання, передбачене умовами договору.

Зокрема, п.1, 2 Додаткової угоди передбачено, що підписанням даного документа сторони підтверджують факт зупинки експлуатації кожухотрубного теплообмінника, переданого в оренду згідно договору оренди № 27-1/12 від 27.12.2012 року. Сторони дійшли згоди, що з моменту зупинки експлуатації обладнання Орендар звільняється від оплати орендної плати за договором оренди.

Викладене дає підстави вважати, що з підписанням сторонами Додаткової угоди від 09.10.2013 року у ДП "Бджільнянський спиртовий завод" обов"язок щодо здійснення орендної плати припинився. Відтак, нарахування орендної плати з цього моменту, а саме після вересня 2013 є безпідставним.

Щодо вимог про стягнення орендної плати за період до жовтня 2013 року, суд вважає за необхідне відмітити те, що дана вимога не може підлягати задоволенню і стягненню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Законодавець поділяє позовну давність на загальну та спеціальну.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст. 267 ЦК України).

Стронами у справі заявлено про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення заборгованості по орендній платі за період до жовтня 2013 року.

З аналізу позовних вимог про стягнення основного боргу по орендній платі за період до жовтня 2013 року вбачається, що до вказаних вимог застосовується правила загальної позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Судом з`ясовано, що позивач обраховує розмір основного боргу за договором оренди з 31.03.2013 року, дати підписання акту прийому - передачі, звернувшись з вказаним позовом до суду 15.09.2017 року. З викладеного слідує, що на момент подання позовної заяви минув строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, до вимог про стягнення орендної плати за період до жовтня 2013 року, зокрема до 09.10.2013 року - дати підписання Додаткової угоди до договору оренди.

Крім основного боргу у розмірі 1 031486,00 грн., арбітражним керуючим (ліквідатором) заявлено до стягнення 8 220 554,18 грн. - пені; 547954,56 грн. - інфляційні втрати, 67 504,59 - 3% річних за період з 01.05.2013 року по 05.09.2017 року.

Згідно ч.1 ст.231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст.231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В п.9.1.1. зазначено, що за кожен день прострочення внесення орендної плати згідно строків оплати визначених договором, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 1% від несвоєчасної сплаченої грошової суми за кожен день прострочення.

Суд, розглянувши позовні вимоги в частині стягнення пені, індексу інфляції, 3% річних вважає за необхідне відмітити, що дані вимоги нараховуються на суму несвоєчасно сплаченої орендної плати. З наявних у матеріалах справи документів слідує, що з 09.10.2013 року припинилися зобов`язання ДП "Бджільнянський спиртовий завод" щодо проведення орендної плати за договором. Тому, нарахування відповідачем пені, індексу інфляції, 3% річних з 09.10.2013 року є безпідставним.

Щодо вимог про стягнення пені, індексу інфляції, 3% річних до 09.10.2013 року слід відмітити слідуюче.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст. 267 ЦК України).

Стронами у справі заявлено про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення пені, індексу інфляції, 3% річних до 09.10.2013 року.

На дані вимоги поширюється правила спеціальної позовної давності. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Строк спеціальної позовної давності до заявлених вимог минув, що є підставою для відмови в їх задоволенні.

До того ж суд встановив, що нарахування пені арбітражним керуючим (ліквідатором) проведено з порушенням вимог ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань» відповідно до якої розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Натомість позивачем пеня обрахована за період з 01.05.2013 року по 05.09.2017 року, що перевищує шестимісячний термін від дня, коли зобов'язання мало бути виконано та за відсотковою ставкою 1% від несвоєчасно сплаченої грошової суми за кожен день прострочення.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги року ТОВ «Артан 1» в особі ліквідатора Ващишиної Оксани Вікторівни, м. Рівне до ДП "Бджільнянський спиртовий завод» про стягнення 9 867 499, 33 грн. є безпідставними та в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 258, 261, 267, 625 ЦК України, ст.ст. 231, 232 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань", ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Артан 1" (23310, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, вул. Леніна, буд. 43; код 37819823) в особі ліквідатора Ващишиної Оксани Вікторівни (АДРЕСА_1) до державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" (вул. Радянська, б.53, с. Бджільна, Теплицький район, Вінницька область, 23840) про стягнення 9 867 499, 33 грн., з яких 1031 486,00 грн. - основного боргу; 8 220 554,18 грн. - пені; 547954,56 грн. - інфляційні втрати, 67 504,59 - 3% річних.

2. Ухвалу надіслати згідно переліку.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "АРТАН 1", 23310, Вінницька область, Тиврівський район, м. Гнівань, вул. Леніна, буд. 43;

3 - арбітражному керуючому (ліквідатору ТОВ "Артан 1") Ващишиній О. В, АДРЕСА_1;

4 - ДП "Бджільнянський спиртовий завод", с. Бджільна Теплицького району Вінницької області;

5 - арбітражний керуючий (розпорядник майна ДП "Бджільнянський спиртовий завод") Бойко О.В..