ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Справа № 916/1608/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіКорсака В.А.
суддів Алєєвої І.В., Данилової М.В.
розглянувши матеріали касаційної скарги Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017
у справі № 916/1608/15-г Господарського суду Одеської області
за позовомГромадської організації "Добровільне товариство рибалок-аматорів "Крижанівка", причал № 218
до 1. Обслуговуючого кооперативу "Житлово- будівельний кооператив "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" 2. Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області
провизнання незаконним та скасування рішення сесії Крижанівської сільської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

в судовому засіданні взяли участь представники :

- позивачане з'явились,
- відповідача-1не з'явились,
- відповідача-2не з'явились,
- третьої особине з'явились

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2015 року Громадська організація "Добровільне товариство рибалок-аматорів "Крижанівка", причал № 218 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" та Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення Крижанівської сільської ради від 30.09.2008 №578-V "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" для проведення противозсувних і берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації"; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 12.10.2010 між відповідачами та скасування його реєстрації.

Позов з посиланням на статті 123, 151, частину 2 статті 152 Земельного кодексу України обґрунтовано незаконним позбавленням позивача права постійного користування земельною ділянкою, наданого на підставі рішення Крижанівської сільської ради народних депутатів від 03.09.1997 №84-ХХІІ та оформленого державним актом на право постійного користування серія І-ОД №000764.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.07.2017 (головуючий суддя Смелянець Г.Є., судді: Цісельський О.В., Малярчук І.А.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 (у складі головуючого судді Колоколова С.І., суддів: Разюк Г.П., Лисенко В.А.) у даній справі позов задоволено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, з урахуванням письмових пояснень, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Громадська організація "Добровільне товариство рибалок-аматорів "Крижанівка", причал № 218, Крижанівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області, Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області не скористались правом, наданим статтею 1112 Господарського процесуального кодексу України, не надіслали не надіслали відзиви на касаційну скаргу, що в силу положень зазначеної статті не перешкоджає перегляду судового акту, що оскаржується.

Сторони та третя особа у справі також не реалізували процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції 13.12.2017, хоча про час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У справі, яка переглядається, господарські суди встановили, що Добровільному товариству рибалок-аматорів "Крижанівка" відповідно до державного акта на право постійного користування землею серія І-ОД №000764 від 15.04.1998, виданого на підставі рішення Крижанівської сільської ради народних депутатів від 03.09.1997 №84-ХХІІ, надано у постійне користування 2,54 га землі в межах с. Крижанівка згідно з планом землекористування для розташування причалу човнів. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №8.

19.03.2007 комісією, створеною на підставі рішення голови Крижанівської сільської ради від 19.03.2007 №220-У, проведено обстеження земельної ділянки, передбаченої для проведення протизсувних і берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації на землях Крижанівської сільської ради (в межах населеного пункту), за результатами якого встановлено, що вибрана земельна ділянка придатна для проведення протизсувних і берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації, про що складений відповідний акт вибору земельної ділянки.

Рішенням Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 30.05.2007 №268-V "Про затвердження акта вибору земельної ділянки, передбаченого для проведення противозсувних та берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації ПП "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77", та надання дозволу на розробку проекту берегоукріплюючих та протизсувних споруд та проведення проектно-пошукових робіт щодо берегоукріплюючих та протизсувних споруд":

- затверджено акт вибору земельної ділянки, передбаченої для проведення протизсувних та берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації ПП "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" орієнтовною площею 3,5 га на території с. Крижанівка (в межах населеного пункту) Комінтернівського району Одеської області;

- надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт щодо берегоукріплюючих та протизсувних споруд ПП "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77";

- надано дозвіл ПП "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" на розробку проекту берегоукріплюючих та протизсувних споруд щодо земельної ділянки орієнтовною площею 3,5 га на території с. Крижанівка (в межах населеного пункту), передбаченої для проведення протизсувних та берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації.

Рішенням Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 10.08.2007 №331-V "Про затвердження містобудівного обґрунтування для проведення противозсувних і берегоукріпюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги Чорного моря, в межах, згідно містобудівного обґрунтування на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області ПП "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" відповідачу-1 надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги Чорного моря, в межах, згідно містобудівного обґрунтування на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

Рішенням Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 10.08.2007 №332-V "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди строком на 49 років для проведення противозсувних та берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації в с.Крижанівка (в межах населеного пункту) на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області ПП "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" відповідачу-1 надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки на умовах довгострокової оренди строком на 49 років загальною площею 3,5 га для проведення противозсувних та берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації в с. Крижанівка (в межах населеного пункту) на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

Рішенням Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 30.09.2008 №578-V "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" для проведення противозсувних і берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації" вирішено, зокрема:

- затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Приватному підприємству "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" для проведення противозсувних і берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації загальною площею 3,5004 га за адресою: с. Крижанівка, Комінтернівський район, Одеська обл.;

- при передачі ПП "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" земельної ділянки загальною площею 3,5004 га (в т.ч. по угіддям: пасовища - 1,1997 га, піски - 0,4008 га, кам'янисті місця (порушені землі, зсуви) - 1,8999 га) в довгострокову оренду строком на 49 років для проведення противозсувних і берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (в межах с. Крижанівка) із земель рекреаційного призначення, що перебувають у запасі Крижанівської сільської ради та не надані у власність або користування, врахувати вимоги, зазначені в Законі України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №309-YI від 03.06.2008.

20.11.2008, на виконання рішення Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 30.09.2008 №578-V, проведено встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки площею 3,5004 га, про що свідчить відповідний акт приймання-передачі межових знаків.

Додатком до акту приймання-передачі межових знаків від 20.11.2008 є, зокрема, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, з якого вбачається, що ПП "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" за рішенням Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 30.09.2008 №578-V передана в оренду земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0801.

12.10.2010 між Крижанівською сільською радою (орендодавець) та Приватним підприємством "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" (нині - Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77", орендар) укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для проведення противозсувних і берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації, яка знаходиться на території Крижанівської сільської ради с. Крижанівка Крижанівського району Одеської області на підставі рішення Крижанівської сільської ради від 30.09.2008 №578-V.

Згідно з пунктом 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,5004 га, що визначена у плані (схемі) земельної ділянки та є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 3.1. договору, строк дії договору становить 49 років.

Згідно з пунктом 5.1. договору земельна ділянка передається в оренду для проведення противозсувних і берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації.

Відповідно до пунктів 6.1.-6.2. договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення. Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом одного місяця після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Договір зареєстрований в Комінтернівському районному відділі Одеської регіональної філії центру ДЗК у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, запис від 25.10.2010 за №50.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 25.10.2010, на виконання умов договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у платне користування строком на 49 років земельну ділянку для проведення противозсувних і берегоукріплюючих робіт та розміщення комплексу об'єктів стаціонарної рекреації, яка знаходиться на території Крижанівської сільської ради с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області, загальною площею 3,5004 га, про що складений відповідний акт приймання-передачі земельної ділянки.

08.04.2015 державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Комінтернівському районі розглянуто заяву Громадської організації "Добровільне товариство рибалок-аматорів "Крижанівка" Причал №218 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 08.04.2015 (реєстраційний номер №ЗВ-015) разом із доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення №РВ-015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав:

- невідповідності поданих документів вимогам установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: згідно отриманого обмінного файлу координати даної земельної ділянки частково співпадають з координатами земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0801, площа співпадає на 6,7052%;

- знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Крижанівської сільської ради від 30.09.2008 №578-V та визнання недійсним укладеного 12.10.2010 на його підставі договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно з частиною 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (тут і надалі, в редакції станом на 30.09.2008) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

За приписами статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Розглядаючи спір в частині визнання незаконним та скасування рішення Крижанівської сільської ради від 30.09.2008 №578-V, суди попередніх інстанцій виходили з того, що у висновку проведеної у справі судової земельно-технічної експертизи №3276 зазначено про накладання меж земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0801, на площу земельної ділянки, що знаходиться у постійному землекористуванні Громадської організації "Добровільне товариство рибалок-аматорів "Крижанівка", згідно з Державним актом про постійне користування землею І-ОД №000764 від 15.04.1998.

Окрім цього, суди зазначили про те, що у висновоку проведеної у справі додаткової судової земельно-технічної експертизи №3901 від 15.06.2017, в якому зазначено що:

- при зіставленні площ, конфігурації та лінійних розмірів меж земельної ділянки площа, лінійні розміри і конфігурація зовнішніх меж земельної ділянки позивача вказаних у Державному акті на право постійного користування землею серія І-ОД №000764 від 15.10.1998 і у Технічному звіті з кадастрової зйомки земельної ділянки позивача, складеному у 2015 році ТОВ "ІНАГРО Комінтернівське" встановлено, що площа, лінійні розміри та конфігурація зовнішніх меж земельної ділянки позивача тотожні;

- при дослідженні Технічного звіту з кадастрової зйомки земельної ділянки відповідача-1, складеного у 2016 році ФОП Барковим Г.О. встановлено, що у даному звіті відсутні каталоги координат в СК-63 та будь-які плани з вказанням конфігурації та лінійних розмірів досліджуваної земельної ділянки, що унеможливлює співставлення меж земельної ділянки відповідача-1 відповідно до даних договору оренди земельної ділянки від 12.10.2010 з межами земельної ділянки у вище вказаному технічному звіті з кадастрової зйомки;

- при подальшому зіставленні геодезичних даних (каталогів координат в СК-63), які містяться у землевпорядній документації на досліджувані земельні ділянки відповідача-1 та позивача встановлено, що має місце накладання меж досліджуваних земельних ділянок, площа якої становить 0,17 га;

- в результаті досліджень топографо-геодезичних даних встановлено, що земельні ділянки не тільки межують, а і перетинаються і частково накладаються, в той час як у землевпорядній документації на досліджувані ділянки містяться суперечливі дані щодо суміжних землекористувачів.

Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що у спірних правовідносинах має місце накладення меж земельної ділянки Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" і Громадської організації "Добровільне товариство рибалок-аматорів "Крижанівка", причал №218, площа якого становить 0,17 га, внаслідок чого незаконно припинено право позивача на частину земельної ділянки, належну йому на праві постійного користування.

Відповідно до пункту 18 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з'ясовувати:

- чи було додержано вимоги законодавства у призначенні та проведенні судової експертизи;

- чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі;

- компетентність експерта, якщо проведення судової експертизи доручено окремій особі, і чи не вийшов він за межі своїх повноважень;

- повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним;

- узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи;

- обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

У разі необхідності господарський суд може зобов'язати судового експерта з'явитися в судове засідання на виклик суду, дати додаткові роз'яснення щодо поданого ним висновку, поставити йому усні питання, а також зобов'язати його відповісти на усні питання сторін у справі

В свою чергу, відповідач-1 наголошував на суперечливості висновків судової експертизи положенням висновку державної експертизи від 02.09.2008 №880-08 щодо наявності та відсутності, відповідно, суміжних землекористувачів стосовно земельної ділянки, наданої в оренду відповідачу-1 за спірним договором, а також процедурних порушень, допущених складанні висновків судової експертизи.

Між тим, рішення суду першої інстанції з цього приводу не містить мотивів відхилення доводів та аргументів заявника. Ці доводи не перевірені: не прийняті, але і не спростовані.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Ігнорування судом аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Захищене статтею 6 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий судовий розгляд передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх. Європейський суд з прав людини розглядає реалізацію принципу змагальності крізь призму забезпечення рівності прав учасників судового розгляду, тобто за цієї позиції обвинувачення і захист діють на одному рівні, під контролем відносно пасивного суду.

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх та вимагати рівності щодо подання своїх доказів.

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції.

Обґрунтовуючи мотиви відхилення вищенаведених доводів відповідача-1, суд апеляційної інстанції посилався лише на те, що вищевказані висновки судових експертиз узгоджуються між собою щодо часткового перетину (накладення) меж наданої відповідачу-1 в оренду земельної ділянки із земельною ділянкою позивача.

Висновок державної експертизи від 02.09.2008 №880-08 не досліджувався та не оцінювався як самостійно, так і у порівнянні з висновком судового експерта. При цьому, слід зазначити, що висновок державної експертизи хоча й не має статусу висновку судового експерта, однак у розумінні статті 32 Господарського процесуального кодексу України є письмовим доказом та містить інформацію, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторони у справі, а також інші обставини, які мають значення для справи. Цей доказ підлягає оцінці за правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому колегія не може визнати достатньо обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про не відповідність дійсності положень висновку державної експертизи від 02.-9.2008 №880-08 в частині відсутності з усіх сторін світу, в т.ч. на півдні щодо земельної ділянки відповідача-1 суміжних землекористувачів, оскільки принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи, а допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування. Суд апеляційної інстанції послався лише на неналежність вказаного доказу, однак при цьому не зробив ніякого висновку щодо його допустимості.

В той же час, висновок суду апеляційної інстанції про визнання як належного та допустимого доказу лише висновку судового експерта, колегія також не може вважати достатньо обґрунтованим, оскільки частиною 5 статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу, тобто у сукупності з іншими доказами.

В свою чергу, зазначаючи про неспроможність доводів відповідача-1 щодо недоліків висновку №3901 додаткової судової земельно-технічної експертизи, в частині оцінки можливого зміщення земельної ділянки позивача на північ, суд апеляційної інстанції посилався лише на те, що такі доводи виходять за межі предмета спору в цілому, разом з тим не спростував того, що встановлення відповідних обставин про можливе зміщення земельної ділянки позивача на північ може вплинути на результат вирішення спору.

Окрім цього, в процесі судового розгляду даної справи, Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "ЮГСПЕЦСТРОЙ-77" було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 стаття 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою №14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

У Цивільному кодексі України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України).

Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 Цивільного кодексу України).

Визначення початку відліку позовної давності міститься в статті 261 Цивільного кодексу України, зокрема, відповідно до частини 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, повинен довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

При цьому, Закон не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір.

До висновку про поважність причин пропущення строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред'явлення позову неможливим або утрудненим. Не може бути підставою для захисту права за позовом, заявленим з пропущенням строку позовної давності, непред'явлення заінтересованою особою позову навмисно або по необережності.

Якщо суд дійде висновку про те, що строк позовної давності пропущено з поважної причини, то у своєму рішенні приводить відповідні мотиви у підтвердження своїх висновків.

Отже, закон не наводить навіть приблизного переліку поважних причин, за наявності яких може бути поновлено строк позовної давності, і покладає розв'язання цього питання безпосередньо на юрисдикційний орган - суд, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог з врахуванням всіх обставин справи.

Відповідач-1, заявляючи про застосування строків позовної давності, посилався на те, що в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2014 у справі №815/286/14 встановлено факт того, що позивач дізнався про порушення своїх прав 23.02.2012 з листа Відділу Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області №13-13-02/493 про неможливість внесення земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні позивача, до кадастрового плану з присвоєнням кадастрового номеру.

Відтак, на думку відповідача-1, строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом сплинув 23.02.2015.

Водночас відхиляючи наведені доводи віддповідача-1, суди попередніх інстанцій виходили виключного з того, що предметом спору в адміністративній справі №815/286/14 було зобов'язання Управління Державного земельного агентства у Комінтернівському районі Одеської області скасувати запис у Поземельній книзі щодо реєстрації спірного договору оренди земельної ділянки від 12.10.2010 площею 3,5004 га. Суди зазначили про те, що в межах даної справи розглядається спір з іншим предметом спору, а саме про визнання незаконним та скасування рішення відповідача-2, та визнання недійсним укладеного на підставі цього рішення договору оренди земельної ділянки, тобто дві пов'язані між собою вимоги.

Колегія суддів відхиляє такий висновок судів попередніх інстанцій з мотивів того, що закон (стаття 261 Цивільного кодексу України) пов'язує момент початку перебігу позовної давності із об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про реальну можливість для особи дізнатися про порушення прав та інтересів, а не із суб'єктивною поведінкою внаслідок звернення цієї особи до суду іншої юрисдикції з позовними вимогами, предмет яких є відмінній від предмету спору у даній справі.

Таким чином, відмінність предмета спору у даній господарській справі №916/1608/15-г та адміністративній справі №815/286/14 жодним чином не може свідчити про обізнаність або необізнаність особи щодо порушення свого цивільного права, позаяк така обставина встановлюється під час розгляду спору.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Такої ж позиції дотримується також Верховний Суд України у своїй постанові від 20.05.2014 у справі № 64/366-10.

Таким чином, колегія дійшла висновку про порушення судами принципу рівності сторін у процесі в розумінні "справедливого балансу" між сторонами.

Отже, як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустились помилкового застосування приписів статті 42, частини 1 статті 47 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до частини 1 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування судових рішень у справі та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а судові рішення попередніх інстанцій - скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати все вищевикладене, всебічно і повно з'ясувати обставини справи, дійсні права та обов'язки сторін. В залежності від встановленого, вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 та рішення Господарського суду Одеської області від 07.07.2017 у справі №916/1608/15-г скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя В. А. Корсак

С у д д і І. В. Алєєва

М. В. Данилова