КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2017 р. Справа№ 43/122

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Чорної Л.В.

за участі представників сторін:

від апелянта (ліквідатора): не прибув;

від заявника: Бурносов Є.В. - представник за дов. б/н від 09.10.2017 року;

від відповідача : не прибув;

від ТОВ "Укршляхтехнології": Бурносов Є.В. - представник за дов. б/н від 09.10.2017 року;

від Головного територіального управління юстиції у місті Києві: Чернецький С.С. - представник за дов. б/н від 31.07.2017 року;

від ДП "Укроборонпром": Сокур С.О. - представник за дов. №Д-3507/2016 від 22.12.2016 року;

розглянувши апеляційну скаргу ліквідатора Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" арбітражного керуючого Гусака Ю.М.

на постанову Господарського суду міста Києва від 13.02.2014 року

у справі № 43/122 (суддя: Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ІТЕМ"

до Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про визнання Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" банкрутом, оскільки, останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.11 року порушено провадження у справі № 43/122 та зобов'язано Київське управління з питань банкрутства надати суду погоджену кандидатуру арбітражного керуючого з достатнім досвідом роботи для призначення його розпорядником майна Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод".

Ухвалою підготовчого засідання від 27.04.11 року визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІТЕМ", який подав заяву про порушення справи про банкрутство Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" на суму 5744 276, 88 грн, зобов'язано заявника подати за його рахунок у десятиденний строк до офіційного друкованого органу Верховної Ради України чи Кабінету Міністрів України оголошення про порушення справи про банкрутство боржника з метою виявлення всіх кредиторів і можливих санаторів та надати суду докази про надання вищевказаного оголошення протягом двох тижнів з моменту опублікування, призначено по справі № 43/122 розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича (ліцензія серія АВ № 499157 від 26.01.2010 року), що мешкає за адресою: АДРЕСА_1), якого зобов'язано надати суду на затвердження реєстр вимог кредиторів боржника.

Ухвалою попереднього засідання від 26.08.11 року визнано кредиторами Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод":

- товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ІТЕМ" (52204, м. Жовті Води, вул. Петровського, 56/124, ) на суму 5 744 276, 88 грн.

- товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький регіональний технічний центр" (39600, м. Кременчук, вул. Першотравнева, 51-а, ) на суму 1 522 306, 77 грн.;

- товариство з обмеженою відповідальністю "Укршляхтехнології" (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, 7-а, ) на суму 4 739 125, 64 грн;

- управління пенсійного фонду України в Солом'янському р-ні м. Києва (03151,м. Київ, вул. Керченська, 5-а, ) 198 774, 15 грн;

- товариство з обмеженою відповідальністю "Тандем Сервіс" (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, 7-а, ) на суму 346 500, 00 грн;

- публічне акціонерне товариство "Київенерго" в особі структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31, ) на суму 643 762, 16 грн;

- державну податкову інспекцію у Солом'янському районі м. Києва (03151, м. Київ, вул. Смілянська, 6, ) на суму 3 402 254, 30 грн;

- державне агентство резерву України (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 28, ) на суму 9 268, 82 грн.

Затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 16 739 381, 75 грн в тому числі вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати в розмірі 133 113, 03 грн та зобов'язано розпорядника майна боржника Бончака Степана Антоновича повідомити кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів.

12.10.2011 року від Голови комітету кредиторів надійшло клопотання про завершення процедури розпорядження майном боржника, введення процедури санації боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.11 року відкрито процедуру санації боржника - Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод", призначено керуючим санацією боржника керівника Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" - Бєдіна Сергія Анатолійовича, призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича (ліцензія серія АВ № 499157 від 26.01.10), що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) та зобов'язано керуючого санацією протягом трьох місяців з дати прийняття даної ухвали подати на схвалення комітету кредиторів план санації боржника, а протягом чотирьох місяців з дня прийняття ухвали про санацію подати господарському суду для подальшого затвердження.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2012 року прийнято відмову прокуратури Київського гарнізону від апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.11.2011 року у справі № 43/122, апеляційну каргу Міністерства юстиції залишено без задоволення, у ухвалу господарського суду міста Києва від 16.11.2011 року - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду міста Києва від 27.01.2012 року відмовлено Державному концерну "Укроборонпром" у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.11.2011 року у справі № 43/122.

Постановою Вищого господарського суду України 29.03.2012 року касаційну скаргу Державного концерну "Укроборонпром" залишено без задоволення, ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2012 у справі № 43/122 залишено в силі.

06.02.2012 року від Державного концерну "Укроборонпром" надійшла заява про залучення до участі у справі, як орган уповноважений управляти майном боржника.

02.03.12 року від Державного концерну "Укроборонпром" надійшла заява про розгляд питання щодо звільнення Бєдіна С.А. від виконання повноважень керуючого санацією боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.12 року залучено до участі у справі Державний концерн "Укроборонпром".

16.05.2012 року від керуючого санацією боржника до суду першої інстанції надійшов план санації боржника.

24.05.12 року від Державного концерну "Укроборонпром" лр суду першої інстанції надійшли письмові пояснення, відповідно до яких державний концерн просить звільнити Бєдіна С.А. від виконання повноважень керуючого санацією та призначити новим керуючим санацією директора Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" Ахметова Р.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2012 року достроково припинено повноваження керуючого санацією державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" Бєдіна Сергія Анатолійовича, призначено керуючим санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" директора державного підприємства "Кивський автомобільний ремонтний завод" Ахметова Равіля Мусайовича, зобов'язано Бєдіна С.А. передати керуючому санацією боржника Ахметову Р.М. всю документацію та інші матеріали, що стосуються санації Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод", зобов'язано керуючого санацією боржника Ахметова Р.М. надати на затвердження господарському суду план санації.

27.08.2012 року до Господарського суду міста Києва від керуючого санацією боржника Ахметова Равіля Мусайовича надійшов на затвердження план санації Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2012 року клопотання керуючого санацією боржника - Державного підприємства "Кивський автомобільний ремонтний завод" Ахметова Р.М. про затвердження плану санації задоволено, затверджено план санації державного підприємства "Кивський автомобільний ремонтний завод".

28.11.2012 року від Державного концерну "Укроборонпром" надійшло клопотання про звільнення Ахметова Р.М. від виконання повноважень керуючого санацією та призначити новим керуючим санацією виконуючого обов'язки директора Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" Хижняка О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2012 року задоволено клопотання Державного концерну "Укроборонпром", достроково припинено повноваження керуючого санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" Ахметова Р.М., призначено керуючим санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" виконуючого обов'язки директора Державного підприємства "Київський автомобільний ромонтний завод" Хижняка О.В., зобов'язано Ахметова Р.М. передати керуючому санацією боржника Хижняку О.В. всю документацію та інші матеріали, що стосуються санації Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод".

21.05.2013 року від Хижняка О.В. надійшло клопотання про припинення його повноважень як керуючого санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод".

31.05.2013 року від арбітражного керуючого Бончака С.А. до суду першої інстанції надійшло клопотання про дострокове припинення обов'язків розпорядника майна боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2012 року задоволено клопотання Державного концерну "Укроборонпром", достроково припинено повноваження керуючого санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" Ахметова Р.М., призначено керуючим санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" виконуючого обов'язки директора Державного підприємства "Київський автомобільний ромонтний завод" Хижняка О.В., зобов'язано Ахметова Р.М. передати керуючому санацією боржника Хижняку О.В. всю документацію та інші матеріали, що стосуються санації Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод".

21.05.2013 року від Хижняка О.В. надійшло клопотання про припинення його повноважень як керуючого санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод".

31.05.2013 року від арбітражного керуючого Бончака С.А. надійшло клопотання про дострокове припинення обов'язків розпорядника майна боржника.

06.06.2013 року від Державного концерну "Укроборонпром" надійшло клопотання про звільнення виконуючого обов'язки директора боржника - Хижняка О.В. від виконання повноважень керуючого санацією та призначення керуючим санацією директора державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" Кривовязенка О.І., припинення повноважень розпорядника майна - арбітражного керуючого Бончака С.А. та призначення розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Поліщука А.П.

06.06.2013 року від директора Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" надійшла згода про участь у справі в якості керуючого санацією боржника.

Господарський суд міста Києва, розглянувши удане клопотання розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Бончака С.А., дійшов висновку про задоволення даного клопотання.

Крім того, у судовому засіданні суду першої інстанції, було розглянуто клопотання Хижняка О.В. про припинення його повноважень як керуючого санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" та клопотання Державного концерну "Укроборонпром" надійшло клопотання про звільнення виконуючого обов'язки директора боржника - Хижняка О.В. від виконання повноважень керуючого санацією та призначення керуючим санацією директора державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" Кривовязенка О.І., припинення повноважень розпорядника майна - арбітражного керуючого Бончака С.А. та призначення розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Поліщука А.П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2013 року задоволено клопотання розпорядника майна Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" - арбітражного керуючого Бончака С.А., достроково припинено повноваження розпорядника майна Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" - арбітражного керуючого Бончака С.А., задоволено клопотання Державного концерну "Укроборонпром", призначено розпорядником майна Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" - арбітражного керуючого Поліщука Андрія Павловича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 934 від 16.05.2013 року, достроково припинено повноваження керуючого санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" Хижняка О.В., призначено керуючим санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" директора Державного підприємства "Київський автомобільний ромонтний завод" Кривовязенка О.І., зобов'язано Хижняка О.В. передати керуючому санацією боржника Кривовязенку О.І. всю документацію та інші матеріали, що стосуються санації Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод".

27.06.2013 року від Голови комітету кредиторів надійшло клопотання про продовження строку процедури санації на шість місяців, звільнення керуючого санацією - директора Кривовязенка О.І. від виконання повноважень керуючого санацією боржника, перехід провадження по справі № 43/122 з ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до ст. 17 вказаного Закону та призначення керуючим санацією боржника - арбітражного керуючого Поліщука А.П.

Враховуючи викладене, розгляд справи було призначено на 23.07.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2013 року залишено без задоволення клопотання Голови комітету кредиторів Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" в частині звільнення керуючого санацією - директора Кривов'язенка О.І. від виконання ним повноважень керуючого санацією боржника, переходу провадження по справі № 43/122 до загальної процедури санації, задоволено клопотання комітету кредиторів боржника в частині продовження процедури санації Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" та продовжено процедуру санації боржника на шість місяців, тобто до 23.01.2014 року, продовжено повноваження керуючого санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" - керівника боржника Кривов'язенка Олега Ігоровича на шість місяців, тобто до 23.01.2014 року та продовжено повноваження розпорядника майна Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" - арбітражного керуючого Поліщука Андрія Павловича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 934 від 16.05.2013 року, на шість місяців, тобто до 23.01.2014 року.

21.01.2014 року до суду першої інстанції від розпорядника майна надійшло клопотання про припинення процедури санації боржника, визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

27.01.2014 року від керуючого санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" Кривовязенка О.І. надійшов звіт на виконання ухвали суду від 21.01.2014 року.

10.02.2014 року від заявника надійшло клопотання про визнання Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

11.02.2014 року від Державного концерну "Укроборонпром" до суду першої інстанції надійшло клопотання про призначення ліквідатором банкрута - Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" арбітражного керуючого Поліщука А.П.

Постановою Господарського суду міста Києва від 13.02.2014 року, зокрема, припинено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод". Припинено повноваження розпорядника майна Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" арбітражного керуючого Поліщука Андрія Павловича. Припинено процедуру санації Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод". Припинено повноваження керуючого санацією Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" Кривов'язенка Олега Ігоровича. Визнано Державне підприємство "Київський автомобільний ремонтний завод" банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" арбітражного керуючого Поліщука Андрія Павловича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 934 від 16.05.13), адреса: АДРЕСА_2). Підприємницьку діяльність банкрута завершено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції від 13.02.2014 року, боржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Господарського суду міста Києва від 13.02.2014 року по справі № 43/122 скасувати та повернути справу до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо переходу до ліквідаційної процедури.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та права процесуального, зокрема,

Також, скаржник зазначив, що суд першої інстанції приймаючи рішення про визнання ДП «Київський автомобільний ремонтний завод» банкрутом та відкриваючи ліквідаційну процедуру, керувався виключно рішенням комітету кредиторів. При цьому, поза увагою Господарського суду міста Києва залишився звіт керуючого санацією як належний та допустимий доказ у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2017 року у справі № 43/122 апеляційну скаргу ліквідатора Державного підприємства „Київський автомобільний ремонтний завод" арбітражного керуючого Гусака Ю.М. на постанову Господарського суду міста Києва від 13.02.2014 року у справі № 43/122 прийнято до провадження.

12.09.2017 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від боржника до суду надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.

Розгляд справи здійснювався різними колегіями суддів.

Протоколом автоматичної зміни колегії суддів від 15.11.2017 року, у зв'язку з участю судді Гаврилюка О.М., (який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем) у первинному кваліфікаційному оцінюванні 16.11.2017 року, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 43/122 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Майданевич А.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 року прийнято апеляційну скаргу ліквідатора Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" арбітражного керуючого Гусака Ю.М. на постанову Господарського суду міста Києва від 13.02.2014 року на постанову Господарського суду міста Києва від 13.02.2014 року у справі № 43/122 до свого провадження у новому складі колегії суддів: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Майданевич А.Г., Чорна Л.В.

29.11.2017 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від боржника до суду надійшло клопотання, в якому останній підтримав подану заяву про відмову від своєї апеляційної скарги та просив її розглянути без участі ліквідатора.

30.11.2017 року в судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду представники заявника, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укршляхтехнології», Головного територіального управління юстиції та Державного концерну «Укроборонпром» підтримали доводи апеляційної скарги, просили відмовити в заяві про відмову від апеляційної скарги, а апеляційну скаргу задовольнити,

За результатом розгляду справи Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що немає підстав для задоволення заяви про відмову від апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до винесення постанови.

Згідно з ч. 2 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд має право не приймати відмову від скарги з підстав, визначених у частині шостій статті 22 цього Кодексу.

Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (ч. 6 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 3 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про прийняття відмови від скарги апеляційний господарський суд виносить ухвалу, якщо рішення місцевого господарського суду не оскаржено іншою стороною.

За правилами ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Вищий господарський суд України, поновлюючи ліквідатору строки на апеляційне оскарження вказаної вище постанови, у постанові від 01.08.2017 року по справі №43/122 зазначив, що органом, уповноваженим управляти майном боржника, згідно із Законом України «Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» є Державний концерн «Укроборонпром».

Згідно з проміжним звітом ліквідатора, що міститься в матеріалах справи, метою діяльності боржника є виконання ремонту та модернізації озброєння, військової, спеціальної і цивільної техніки за державним замовленням за договорами (контрактами) для потреб Збройних Сил України. Тоді як, постанова про визнання боржника банкрутом є одним із основних судових актів у справі про банкрутство, а наслідком відкриття ліквідаційної процедури є, зокрема, завершення господарської діяльності банкрута, продаж його майна, та ліквідація юридичної особи.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств (Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року по справі №1-1/99 № З-рп/99)

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року у справі №1-10/2004 зазначено, що Конституція України, вказуючи на наявність національних інтересів, інтересів національної безпеки, економічного добробуту, територіальної цілісності, громадського порядку, здоров'я і моральності населення, політичних, економічних, соціальних, культурних інтересів, інтересів суспільства, інтересів усіх співвітчизників, інтересів громадянина, інтересів держави, спільних інтересах територіальних громад сіл, селищ та міст тощо, підкреслює необхідність їх забезпечення (стаття 18), задоволення (стаття 36) чи захисту (статті 44, 127).

Також, статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012. №11-рп/2012 зазначено, що право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов'язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

У справі «ТОВ «Фріда» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що надмірний формалізм під час відмови у розгляді скарги, суттєво обмежив право підприємства-заявника на перегляд справи у касаційному порядку та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на викладене та враховуючи, що реалізація права скаржника на відмову від апеляційної скарги суперечить закону та призводить до порушення прав інших осіб (порушує майнові права та законні інтереси Кредитор), заява про відмову від апеляційної скарги не підлягає задоволенню.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що постанова Господарського суду міста Києва від 13.02.2014 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" арбітражного керуючого Гусака Ю.М. - задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 1 ст. 8 Закону про банкрутство передбачено, що ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону про банкрутство, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції Закону від 19.01.2013р.) (надалі - Закон про банкрутство), банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року №4212-VI, що набрав чинності з 19.01.2013 року) встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, враховуючи те, що провадження у справі про банкрутство ДП «Київський автомобільний ремонтний завод» порушено до набуття чинності Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України від 22.12.2011 року № 4212-УІ), то правові підстави прийняття постанови про визнання . боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше І чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідації процедури - за його новою редакцією.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону про банкрутство (в редакції Закону від 04.11.2012 року), відповідно до цього Закону щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства:

1. розпорядження майном боржника;

2. мирова угода;

3. санація (відновлення платоспроможності) боржника;

4. ліквідація банкрута.

Відповідно до ч. 8 ст. 16 Закону про банкрутство (в редакції Закону від 04.11.2012р.) передбачено, що до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про, зокрема, звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу засідання комітету кредиторів від 13.01.2014 року, кредиторами було прийнято рішення не затверджувати звіт керуючого санацією та одностайно прийнято рішення про визнання Державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

В той же час, ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. (ч. 2 ст. 43 ГПК України).

З огляду на положення ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд м. Києва, приймаючи рішення про визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури зобов'язаний керуватись не лише рішенням комітету кредиторів, викладеного у відповідному протоколі, а й досліджувати інші докази, що свідчать про неспроможність боржника відновити свою платоспроможність не інакше як через ліквідаційну процедуру.

Таким чином, при прийнятті постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, господарський суд повинен з'ясувати наявність або відсутність у боржника ознак банкрутства, зокрема: наявність непогашених, визнаних судом грошових вимог кредиторів; перевищення грошових зобов'язань боржника над його майном (пасиву над активом, порівнявши відомості обох величин та встановивши недостатність майна для задоволення вимог кредиторів (неспроможність); незадовільний результат застосування заходів фінансового оздоровлення боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, Господарським судом міста Києва було прийнято оскаржувану постанову на підставі дослідження протоколу засідання комітету кредиторів від 13.01.2014 року.

Водночас, як правильно зазначено скаржником, Господарським судом міста Києва не було опрацьовано звіт керуючого санацією боржника Кривовязенка О.І. від 13.01.2014 року, в якому зазначалось про результати проведеної інвентаризації активів Підприємства (вказана інформація також відображена в протоколі засідання комітету кредиторів від 13.01.2014 року).

Так, під час інвентаризації виявлено матеріальних цінностей на суму 30 746 231,42 гри, з яких основних засобів - 24 077 685,77 грн, залишків виробництва - 109 990,00 грн, грошових коштів на рахунках боржника - 949 423,65 грн, грошових коштів у касі боржника - 1 847,98 грн, дебіторської заборгованості на суму 2 670 000,00 грн (в т.ч. векселя - 269 000,00 грн).

Згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2011 реєстр вимог кредиторів затверджено на суму 16 739 381, 75 грн.

Відповідно до Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку» підлягають списанню не сплачені на день набрання чинності цим Законом суми заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу (у тому числі встановлені судовими рішеннями та реструктуризовані) з платежів до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Також підлягає списанню заборгованість підприємств оборонно-промислового комплексу (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) за електричну енергію перед суб'єктами господарювання, що здійснюють постачання електричної енергії за регульованим тарифом, яка виникла станом на 01.09.2012 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2-2 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що підлягає списанню податковий борг (у тому числі встановлений судовими рішеннями) станом на 01.07.2012 року, не сплачений станом на дату набрання чинності цим Законом, платників податків - підприємств оборонно-промислового комплексу, які включені до складу Державного концерну «Укроборонпром» (далі - підприємства оборонно-промислового комплексу), перед бюджетом (у тому числі податковий борг, який виник у зв'язку з порушеннями податкового, валютного та митного законодавства), а також грошові зобов'язання, які виникнуть у зв'язку із застосуванням механізму списання відповідно до статті 2 Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку».

Так, за посиланнями Державного концерну «Укроборонпром» заборгованість перед: АТ «Київенерго» м. Київ у розмірі 599 150,29 грн, перед ПФУ у Солом'янському районі м. Києва - 108 515,96 грн, ДПІ у Солом'янському районі м. Києва - 2 821 921,63 грн, яка відображена в плані санації боржника та затвердженому реєстрі кредиторів, вважається погашеною та підлягає списанню. Крім цього, борг по заробітній платі у сумі - 133 113,03 грн відповідно до інформації, вказаній у плані санації Підприємства, погашено.

Тобто, враховуючи вищенаведені норми, залишок кредиторської заборгованості боржника перед конкурсними кредиторами на момент винесення оскаржуваної постанови становив 13 076 680,80 грн.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд встановив, що суд першої інстанції зазначених посилань та обстежень не врахував, зокрема, сума активів боржника більша за кредиторську заборгованість, що свідчить про можливість Підприємства самостійно погасити кредиторську заборгованість, не припиняючи при цьому своєї діяльності.

Господарський суд міста Києва, ухвалюючи оскаржувану постанову, дійшов передчасного висновку щодо недостатності у підприємства активів для задоволення вимог кредиторів.

Крім того, колегія суддів відзначає, що за аналізом балансів Підприємства за 2010 - 2012 р.р. виявлено: вартість нематеріальних активів боржника згідно з балансом станом на 31.12.2010 року становила 80398,0 тис. грн, аналогічна сума вказана і у балансі Підприємства станом на 31.12.2011 року. Відповідно до балансу боржника станом на 31.12.2012 року баланс за 2012 рік додається, сума нематеріальних активів на початок звітного періоду становить 80 398,0 тис. грн, на кінець звітного періоду не відображена, що свідчить про те, що балансова вартість Підприємства скоротилася на вказану суму та становить 13 528,0 тис. грн.

Згідно з Актом Державної фінансової інспекції в місті Києві від 20.03.2014 року №072-30/532 (наявний в матеріалах справи) за період з 01.01.2011 року по 30.11.2013 року за результатами аналізу наявності в обліку боржника основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, нематеріальних активів та запасів за даними оборотно-сальдових відомостей ДП «КАРЗ» по субрахунках встановлено, що станом на 30.11.2013 року загальна вартість активів - 110 853 660,43 грн, у тому числі матеріальні активи у сумі 80 427 741,83 грн.

Таким чином, вбачається не відображення у фінансовій звітності фактичної вартості заявлених на Підприємстві активів.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги інформацію, вказану в аудиторському звіті Державного фінансового аудиту діяльності боржника за 2008-2010 та І квартал 2011 року від 12.09.2011 року №19-32/5 (наявний в матеріалах справи), У складі нематеріальних активів на рахунку 122 «Право користування майном» відображено вартість земельних ділянок - 75 581,0 тис. грн.

Законом України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 визначено, бюджетні установи, які мають державні акти на право власності на земельні ділянки або право на постійне користування ними, повинні обліковувати такі земельні ділянки в бухгалтерському обліку за експертною грошовою оцінкою.

Так, беручи до уваги те, що має проводитись індексація нормативної грошової оцінки земель щорічно до 15 січня, Держагентство земельних ресурсів України на виконання пункту 289.3 Податкового кодексу України інформує про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Про індексацію нормативної грошової оцінки земель Держагенство земельних ресурсів України листом від 14.01.2015 року № 6-28-0.22-215/2-15 повідомило, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, Ю00 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 1009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0 та за :014 рік - 1,249. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалась. Кумулятивне значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель з 1995 року станом на 1 січня 2015 року становить 3,997.

Відповідно до Витягу з технічної документації №Ю-13180/2007, наданим Головним управлінням земельних ресурсів від 05.12.2007 року №2036 (наявний в матеріалах справи), нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні ДП «КАРЗ», становить 74 961 851,96 грн.

Отже, враховуючи індексацію, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на кінець 2013 року становила 93 702 314,90 грн.

Також, в письмових поясненнях ДК «Укроборонпром» від 13.01.2016 року №UOР - 3.01-180 повідомлено наявність відомостей про державне нерухоме майно ДП «КАРЗ» станом на 01.04.2014 року (форма № 2б(д)), згідно з якими вбачається, що індексація вартості частини об'єктів нерухомості підприємства взагалі не проводилася. Лише 10.08.2011 року проводилась індексація вартості частини майна.

Вказане свідчить про наявність у Підприємства активів, які не були відображені у фінансовій звітності, та можливість боржника самостійно відновити платоспроможність шляхом здійснення санаційних заходів, що не було досліджено судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що на підтвердження заниження балансової вартості активів ДК «Укроборонпром» листом від 13.01.2016 року №UOР - 3.01-180 надав до Господарського суду міста Києва копії звітів про незалежну оцінку майна боржника, складених ТОВ «Експертне бюро Айстра» в період з травня по липень 2014 року (наявні в матеріалах справи).

Відповідно до вказаних звітів загальна вартість необоротних активів становить 62 173 844,0 грн без врахування податку на додану вартість, що еквівалентно 5 329 324,31 доларів США, у тому числі комплекс будівель та споруд загальною площею 35 696,9 кв. м, що розташовані на земельній ділянці площею 9,8168 га. Відповідно до балансу боржника станом на 30.09.2015 року загальна вартість запасів, яка обліковується на балансі, становить 6 516,0 тис. грн, що не відповідає ринковій вартості, визначеної у звітах про незалежну оцінку ТОВ «Експертне бюро «Айстра» від 25.06.2014 та від 18.07.2014, яка встановлена в розмірі 39 560 916,22 грн.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що загальна вартість майнових активів боржника станом на травень-липень 2014 становила 101734760,22 грн без рахування податку на додану вартість.

Таким чином, вартість майнових активів «Київський автомобільний ремонтний завод» банкрутом перевищує вартість пасивів в 4,3 рази, що вказує на можливість відновлення платоспроможності боржника шляхом застосування процедури санації.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з твердженням скаржника, що суд першої інстанції передчасно прийняв рішення про визнання ДП «Київський автомобільний ремонтний завод» банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру.

Вищевикладені обставини справи підтверджують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому приймаються судом, як належні.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для скасування чи зміни рішення, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, постанова Господарського суду міста Києва від 13.02.2014 року у справі №43/122 підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування матеріального та процесуального права (ч.1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України) з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції на стадію, яка передувала винесенню оскаржуваної постанови, а апеляційна скарга Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" арбітражного керуючого Гусака Ю.М. - задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції, покладаються: при відмові в позові - на позивача.

Судові витати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта, а при задоволенні апеляційної скарги - на іншу сторону.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Київський автомобільний ремонтний завод" арбітражного керуючого Гусака Ю.М. задовольнити.

2. Постанову Господарського суду міста Києва від 13.02.2014 року у справі №43/122 скасувати.

3. Матеріали справи №43/122 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

Л.В. Чорна