КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. Справа№ 927/764/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Гончарова С.А.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників:

від позивача: Таран Ю.М. - за довір. б/н від 12.08.2017;

Зайцева Ю.А. - за довір. № 21 від 12.07.2017;

від відповідача: не з'явився.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Носівської міської ради

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.10.2017.

у справі №927/764/17 (суддя Бобров Ю.М.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Носівський цукровий завод"

до Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області

про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 09.10.2017 позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду Носівська міська рада звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.10.2017 по справі № 927/764/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом позовні вимоги задоволені частково, через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Також у своїй в апеляційній скарзі апелянт просив врахувати позицію Верховного Суду України, згідно якої настання фінансової кризи не є істотною зміною обставин, якими керувались при його укладанні, у зв'язку з тим, що економічна криза має загальний характер та стосується обох договірних сторін, тому це не може бути підставою для зміни або розірвання договору в судовому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2017 апеляційну скаргу Носівської міської ради передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Гончарова С.А., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 прийнято апеляційну скаргу до провадження розгляд справи призначено на 07.12.2017.

01.12.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

06.12.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Представники позивача у судове засідання з'явились, заперечили проти вимог викладених в апеляційній скарзі, просили суд відмовити в її задоволенні, рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.10.2017 залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але 04.12.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надіслав заяву про проведення розгляду справи у відсутності представника скаржника, апеляційну скаргу підтримав, просив суд задовольнити її, рішення господарського суду Чернігівської області від 09.10.2017 скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності представників відповідача є можливим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має скасовано, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між Носівською міською радою (орендодавцем) та ТОВ "Носівський цукровий завод" (орендарем) 16.07.2010 було укладено Договір оренди землі, згідно умов якого позивачу було передано строком на 49 року в оренду земельну ділянку комунальної власності, загальною площею 141 652 кв.м. із земель несільськогосподарського призначення для здійснення виробничої діяльності.

У п.38 Договору сторони визначили, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок не виконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається (п.39 Договору).

Цей договір було зареєстровано у Носівському відділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.08.2010 за № 23.

Кадастровий номер земельної ділянки :01:035:0014.

Як вбачається з матеріалів справи позивач вказує у своїй позовній заяві, що з 2013 року не здійснює господарської діяльності у зв'язку із збитковістю виробництва, недоцільності подальшого утримання обладнання для виробництва цукру та проведення консервації технологічного обладнання. Тобто, ТОВ "Носівський цукровий завод" фактично не користується орендованою земельною ділянкою, але сплачує орендну плату.

У зв'язку з цим, позивач звернувся 24.05.2017 до Носівської міської ради з письмовим клопотанням про припинення Договору оренди землі, в якому просив вирішити питання щодо припинення Договору оренди землі шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, з підписанням Угоди про розірвання договору та акту приймання-передачі до Договору. Проте, міська рада листом від 08.06.2017 у задоволенні клопотання відмовила, посилаючись на те, що вказане клопотання було розглянуто на пленарному засіданні ради 07.06.2017 і, за результатами голосування, рішення про задоволення клопотання депутатами не прийнято.

Посилаючись, зокрема, на приписи ст. 652 ЦК України, позивач звертає увагу на те, що укладаючи Договір оренди землі 16.07.2010 товариство не могло передбачити, що ситуація, яка склалась в країні в цілому, цілковито виплине на здійснення господарської діяльності ТОВ "Носівський цукровий завод" у галузі цукрового виробництва. Позивач вказує, що товариство є збитковим, прибутку від виробництва не отримує, сплата орендної плати за земельну ділянку здійснюється за рахунок наданих дотаційних виплат. Кожен рік, зауважує позивач, відбувається збільшення вартості нормативної грошової оцінки земель у зв'язку з її індексацією.

Позивач просить суд розірвати договір оренди землі від 16.07.2010, укладений між Носівською міською радою Носівського району Чернігівської області, 17100, Чернігівська область, м. Носівка, вул. Центральна, 20, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Носівський цукровий завод", 17101, Чернігівська область, м. Носівка, вул. Заводська, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 36213924, зареєстрований у Носівському відділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.08.2010 за № 23, кадастровий номер земельної ділянки :01:035:0014, загальною площею 141652 метри квадратних.

Відповідач проти позову заперечував, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, зокрема, на те, що згідно приписів ст.652 ЦК України, на яку посилається у позовній заяві позивач як на підставу розірвання укладеного сторонами Договору оренди землі, у разі істотної зміни обставин договір може бути розірваним або зміненим не лише за згодою сторін, а і на підставі рішення суду. При цьому, розірвання договору допускається лише при наявності одночасно чотирьох обов'язкових умов, зміст яких викладено у п.п.1-4 ч.2 ст.652 України.

Відповідач вважає, що укладаючи у 2010 році Договір оренди землі, керівництво ТОВ "Носівський цукровий завод" не могло не знати про негативні тенденції як в економіці України, в тому числі і у виробництві цукру, так і в цілому у світовій економіці, які склалися внаслідок фінансової кризи 2008 року. Тобто, причини, що викликали ускладнення у виконанні укладеного сторонами Договору, вважає відповідач, були наявними при його укладенні.

Таким чином, посилання позивача на те, що під час укладення Договору оренди землі він виходив з того, що зміна істотних обставин не настане, є, на думку відповідача, безпідставним.

Відповідач також вважає безпідставним і посилання позивача на те, що зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагаються, оскільки, відповідно до доданого позивачем до позовної заяви протоколу № 1 загальних зборів учасників ТОВ "Носівський цукровий завод", випливає, що однією з причин, що вплинула на рентабельність виробництва цукру, є значний знос основних фондів. Будь-яких пропозицій по модернізації виробництва, з метою виведення його на рівень рентабельності, учасники зборів не запропонували і була лише одна пропозиція провести демонтаж обладнання цукрозаводу і здати його на металобрухт.

Також позивач зазначає, що ТОВ "Носівський цукровий завод" залишає в оренді ряд інших розташованих поряд земельних ділянок, на яких розгортає роботи по сушці та переробці зерна.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 09.10.2017р. позов задоволено в повному обсязі, розірвано договір оренди земельної ділянки від 16 липня 2010 року укладений між Носівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Носівський цукровий завод", розташованої у м. Носівці по вул. Заводській, 2; ділянка № 8 загальною площею 141652 кв. м, кадастровий номер :01:035:0014.

Рішення місцевого господарського суду вмотивовано тим, що надані позивачем докази підтверджують, що при укладенні Договору ТОВ "Носівський цукровий завод" не могло передбачити, що після його укладення істотно збільшиться в рази витрати на виробництво цукру, істотно зменшаться об'єми сировини для виробництва і, у зв'язку з цим, не отримання товариством прибутку та збитковість виробництва, проведення консервації технологічного обладнання цукрового виробництва та, як наслідок, фактичне не використання орендованої за Договором земельної ділянки у підприємницькій (господарській) діяльності позивача. Виходячи з вищенаведеного, місцевий суд дійшов до висновку про правомірність застосування у даному спорі приписів ст. 652 ЦК України - розірвання Договору у зв'язку з істотною зміною обставин, тобто дійшов висновку про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Умови розірвання договору передбачені пунктами 36-40 Договору оренди.

В силу приписів ст. 652 Цивільного кодексу України для розірвання договору необхідна одночасна наявність таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована особа не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майновий інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована особа.

Київський апеляційний господарський суд зазначає, що фінансова криза в країні, суттєва зміна кон'юнктури ринку, девальвація гривні, а також ситуація, яка склалась в країні в цілому стосується обох договірних сторін, зазначені обставини мають загальний характер, є комерційними ризиками сторін та у повній мірі стосуються обох сторін договору, а тому не можуть бути віднесені до обставин, якими сторони керувалися при укладенні спірного договору і виходили з того, що вони не настануть, у зв'язку з якими виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а тому не є підставами для розірвання спірного договору.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову, тому рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.10.2017р. по справі №927/764/17 підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи Носівської міської ради, викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим рішення Господарського суду міста Чернігівської області від 09.10.2017р. по справі №927/764/17 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з задоволенням її на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Носівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.10.2017 у справі №927/764/17- залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.10.2017 у справі №927/764/17 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Носівський цукровий завод" відмовити в повному обсязі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Носівський цукровий завод" на користь Носівської міської ради 1760 (одну тисячу сімсот шастдесят) грн., 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Матеріали справи №927/764/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді С.А. Гончаров

С.Р. Станік