ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" листопада 2017 р.Справа № 924/850/17

за позовом приватного акціонерного товариства "Фірма Бакалія", м. Хмельницький

до дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства "Подільський цемент "Санаторій "Лісова пісня", с. Привороття Друге Кам'янець-Подільського району Хмельницької області

про стягнення 119905,48 грн. основного боргу, 2574 грн. 3% річних, 22989,71 грн. пені, 12201,49 грн. інфляційних втрат

Суддя Смаровоз М.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 03.01.2017р.;

відповідача: не з"явився.

У судовому засіданні 28.11.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що склалась станом на 21.08.2017р., а саме: 119905,48 грн. основного боргу, 2574 грн. 3% річних, 22989,71 грн. пені, 12201,49 грн. інфляційних втрат на підставі укладеного між сторонами договору поставки № 87/83 від 01.02.2016р.

В обґрунтування поданої позовної заяви, позивач відзначив, зокрема, що між приватним акціонерним товариством "Фірма Бакалія" та дочірнім підприємством публічного акціонерного товариства "Подільський цемент "Санаторій "Лісова пісня" 01.02.2016р. було укладено договір поставки № 87/33, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передавати у власність покупця товар вільний від будь-яких прав та претензій третіх осіб, про які на момент укладення договору постачальник знав чи повинен був знати, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати товар на умовах даного договору. Таким чином, як стверджує позивач, кожна із сторін, уклавши вказаний вище договір, взяла на себе зобов'язання, а саме позивач поставити товар, а відповідач оплатити його в порядку та на умовах визначених вказаним вище договором. На підставі даного договору дочірньому підприємству публічного акціонерного товариства "Подільський цемент "Санаторій "Лісова пісня" по товарно-транспортних накладних був поставлений товар на загальну суму 131158,91 грн.

Також, як вказує позивач, п. 5.1. договору передбачає, що оплата за товар здійснюється протягом 7 календарних днів з моменту поставки товару. При цьому, як зазначив позивач, відповідач частково оплатив товар в розмірі 11253,44 грн., а решта суми 119905,47 грн. залишилось не оплаченою. Крім того, як стверджує позивач, згідно з актом звірки №75247 від 01.03.2017р. станом на 31.01.2017р. заборгованість відповідача складає 119905,48 грн.

Разом з тим, позивач відзначив, що надіслана претензія №3485 від 16.12.2016р. залишена без відповіді та задоволення.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позов задовольнити.

Незважаючи на те, що відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (ухвали у справі було надіслано за належною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань), відзив на позов не подав, позовні вимоги за суттю та розміром не оспорив, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

01.02.2016р. між приватним акціонерним товариством "Фірма Бакалія" (постачальником) та дочірнім підприємством публічного акціонерного товариства "Подільський цемент "Санаторій "Лісова пісня" (покупцем) було укладено договір поставки № 87/33 (далі договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передавати у встановлений строк у власність покупця товар вільний від будь-яких прав та претензій на нього третіх осіб, про які на момент укладення договору постачальник знав чи повинен був знати, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати товар на умовах даного договору (п. 1.1. договору).

Предметом договору є товар (партія товару), вказаний у накладних (п. 1.2.).

Ціну договору складає сума цін усіх накладних, відповідно до яких здійснюється постачання товару (п. 1.3.).

Постачальник здійснює поставку товару згідно із замовленням покупця (п. 1.4.).

Згідно із п. 2.9. договору перехід права власності на товар та ризику випадкової загибелі чи пошкодження відбувається в момент підписання уповноваженими представниками сторін накладної, що засвідчує момент приймання-передачі товару.

Розділом 3 договору визначені права та обовязки сторін, де в п. 3.1. вказано, що постачальник має право, зокрема: вимагати своєчасної оплати за прийнятий покупцем товар.

В свою чергу покупець має право, зокрема: вимагати від постачальника належного та своєчасного виконання всіх зобовязань визначених договором (п. 3.3.).

Розділом 5 договору визначений порядок розрахунків, де в п.п. 5.1., 5.2. вказано, що оплата за товар здійснюється протягом 7 календарних днів з моменту поставки товару. Розрахунок за поставлений товар здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника або за домовленістю сторін готівкою в касу постачальника.

Як передбачено п. 6.1. договору у випадку порушення зобовязань за даним договором, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та діючим законодавством України. Порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання). За порушення зобовязання винна сторона відшкодовує спричинені ним збитки.

Відповідно до п. 6.2. договору у випадку несвоєчасної оплати за отриманий товар покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочки від суми неоплаченого товару та три проценти річних від простроченої суми.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016р. (п. 9.1.).

Договір скріплений підписами та печатками сторін.

Як вбачається із видаткових накладних № ЦБ № 0056069 від 19.07.2016р. на суму 12723,90 грн., № ЦБ-0058229 від 26.07.2016р. на суму 14735,48 грн., № ЦБ-0059837 від 02.08.2016р. на суму 10946,20 грн., № ЦБ-0061161 від 09.08.2016р. на суму 11220,28 грн., № ЦБ-0062644 від 16.08.2016р. на суму 10106,21 грн., № ЦБ-0066070 від 30.08.2016р. на суму 8596,67 грн., № ЦБ-0068242 від 06.09.2016р. на суму 662,52 грн., № ЦБ-0068254 від 06.09.2016р. на суму 5764,35 грн., № ЦБ-0070180 від 13.09.2016р. на суму 7523,90 грн., №ЦБ-0072706 від 20.09.2016р. на суму 7402,51 грн., № ЦБ-0074378 від 27.09.2016р. на суму 11385,77 грн., № ЦБ-0077037 від 04.10.2016р. на суму 8783,99 грн., № ЦБ-0081932 від 18.10.2016р. на суму 8466,25 грн., № ЦБ-0081933 від 18.10.2016р. на суму 158 грн., № ЦБ-0084043 від 25.10.2016р. на суму 5116,44 грн., № ЦБ-0085670 від 01.11.2016р. на суму 7566,44 грн. був поставлений товар відповідачеві.

Між приватним акціонерним товариством "Фірма Бакалія" та дочірнім підприємством публічного акціонерного товариства "Подільський цемент "Санаторій "Лісова пісня" було складено та підписано акт звірки взаєморозрахунків № 75247 станом на 31.01.2017р., відповідно до якого сальдо станом на 31.01.2017р. становить 119905,48 грн.

У претензії № 3485 від 16.12.2016р., адресованій керівнику дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства "Подільський цемент "Санаторій "Лісова пісня", приватне акціонерне товариство "Фірма Бакалія" вимагає, посилаючись на часткову оплату товару, станом на 16.12.2016р. сплатити суму боргу в розмірі 119905,29 грн. на відповідний рахунок позивача.

Факт надіслання вказаної претензії підтверджується копіями списку внутрішніх поштових відправлень та фіскального чеку № 9359 від 24.12.2016р.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом обставини, неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань з оплати заборгованості, що виникла у звязку із поставкою товару на підставі укладеного між сторонами договору поставки № 87/83 від 01.02.2016р., суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 119905,48 грн. основного боргу, 2574 грн. 3% річних, 12201,49 грн. інфляційних втрат, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Водночас, на думку суду, позовні вимоги про стягнення з відповідача на підставі договору поставки № 87/83 від 01.02.2016р. 22989,71 грн. пені підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Проте, при вирішенні питання про стягнення неустойки судом враховується, що згідно з ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, зменшується, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Аналогічна за змістом і норма ст.233 Господарського кодексу України, відповідно до якої у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Також, згідно з п.3 ч.1 ст.83 Господарського кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Крім того, відповідно до п.3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 року, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Оцінивши в сукупності вищезазначені обставини та надані докази, зважаючи на зміст розрахунку заборгованості, беручи до уваги обставини, які призвели до виникнення боргу, а також з огляду на розмір інфляційних втрат та річних, що підлягають стягненню з відповідача, суд вважає за необхідне зменшити розмір загальної суми пені, що підлягає стягненню з відповідача, до 11494,85 грн. Тому, позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 11494,85 грн. підлягають задоволенню, а у решті суми пені відмові.

Судові витрати згідно зі ст. 49 ГПК України підлягають покладенню на відповідача. При цьому судом враховується, що, незважаючи на зменшення судом розміру пені, згідно з пунктом 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 року, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43-49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов приватного акціонерного товариства "Фірма Бакалія", м. Хмельницький до дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства "Подільський цемент "Санаторій "Лісова пісня", с. Привороття Друге Кам'янець-Подільського району Хмельницької області про стягнення 119905,48 грн. основного боргу, 2574 грн. 3% річних, 22989,71 грн. пені, 12201,49 грн. інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства "Подільський цемент "Санаторій "Лісова пісня" (с. Привороття Друге Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, ідентифікаційний код 22985309) на користь приватного акціонерного товариства "Фірма Бакалія" (м. Хмельницький, вул. Шевченка, 70, ідентифікаційний код 01553416) 119905,48 грн. основного боргу, 2574 грн. 3% річних, 11494,85 грн. пені, 12201,49 грн. інфляційних втрат, 2365,06 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Повний текст рішення складено 04.12.2017р.

Суддя М.В. Смаровоз