ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Справа № 42/336

Вищий господарський суд України в складі колегії:

Головуючого судді суддівКорсака В.А., Данилової М.В., Ходаківської І.П.
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецьктепло"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 28.08.2017
у справі № 42/336 Господарського суду м. Києва
за заявоюДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз Україна"
пропоновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз Україна"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецьктепло"
простягнення коштів
в судовому засіданні взяли участь представники:
- позивачаТіщенко А.А., Столярець О.В.
- відповідачане з'явився

ВСТАНОВИВ:

24.07.2017 Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до Господарського суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 04.01.2011 № 42/336 до виконання та про видачу дублікату наказу на підставі ст.ст. 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на поважність причин пропуску такого строку та втрату наказу не з вини позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 (суддя Курдельчук І.Д.) в задоволенні заяви Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2017 (головуючого судді Кропивної Л.В., суддів: Жук Г.А., Смірнової Л.Г.) апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 скасовано та прийнято нове рішення, яким заяву позивача про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецьктепло" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

У запереченні на касаційну скаргу Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз Україна" просить суд залишити оскаржувану постанову апеляційного господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сєвєродонецьктепло" не реалізувало процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, хоча про час та місце його проведення було повідомлено належним чином.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2010 у справі №42/336 позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Сєвєродонецьктепло" на користь ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 3 887 281,66 грн. боргу, 431 972,74 грн. пені, 239 039,21 грн. інфляційних втрат, 95 666,00 грн. 3% річних, 25 500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вказане рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

04.01.2011 на виконання даного рішення місцевий господарський суд видав відповідний наказ про примусове виконання рішення, який дійсний для пред'явлення до 04.01.2014.

16.02.2011 за наказом Господарського суду міста Києва №42/336 від 04.01.2011 відкрите виконавче провадження ВП 24489277, а 25.11.2011 - державним виконавцем винесено постанову про повернення на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчого документу стягувачеві.

Матеріали справи містять заяви позивача до ВДВС щодо надання інформації про перебіг виконавчого провадження (а.с. 94-95).

З листа ВДВС від 07.07.2017 (а.с. 75) вбачається, що згідно з перевіркою журналу вхідної кореспонденції за листопад 2011 року наказ Господарського суду міста Києва від 04.01.2011 №42/336 разом з постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.11.2011 на адресу стягувача не надсилалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.

Відповідно до ст. 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Згідно з ч. 1 ст. 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Звертаючись до господарського суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу, позивач послався на те, що він не був обізнаний про існування постанови державного виконавця від 25.11.2011 про повернення виконавчого документа - наказу Господарського суду міста Києва № 42/336 від 04.01.2011 стягувачу та не отримував від відділу ДВС вказаний наказ, а дізнався про факт його повернення лише з листа ВДВС від 07.07.2017, тобто після спливу строку пред'явлення наказу до виконання, що, на думку заявника, свідчить про існування у нього поважних причин пропуску такого строку. Крім того, враховуючи втрату наказу відділом державної виконавчої служби, просив видати його дублікат, оскільки виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист, передбаченого ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Частиною першою ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов державного виконавця, зокрема про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Однак, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, постанова про повернення виконавчого документа від 25.11.2011 та оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 04.01.2011 №42/336 всупереч вимог ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу не надсилалися.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій про доведеність існування поважних причин пропуску позивачем строку для пред'явлення наказу до виконання, на які позивач послався у заяві про поновлення такого строку, оскільки відсутність у стягувача інформації щодо існування постанови державного виконавця від 25.11.2011 про повернення виконавчого документа та відсутність у стягувача самого виконавчого документа унеможливили своєчасне подання ним судового наказу до виконання.

Статтею 124 Конституції України, з якою кореспондуються положення ст.115 ГПК України, передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Врахувавши викладене, суд апеляційної інстанції обґрунтовано поновив ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз Україна" строк для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва № 42/336 та правомірно доручив господарському суду видати дублікат вказаного наказу.

Таким чином, оскаржувана постанова апеляційного господарського суду у даній справі відповідає вимогам чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2017 у справі №42/336 залишити без змін.

Головуючий суддя В. А. Корсак

С у д д і М. В. Данилова

І. П. Ходаківська