УХВАЛА

07.12.2017Справа № 910/6325/13

За скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк»

на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерблок плюс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство з

іноземними інвестиціями «Відродження»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

від третьої особи не з'явився

від ВДВС не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2013 у справі № 910/6325/13 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задоволено повністю та

звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 2007-151/4 від 25.03.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1396, - нерухоме майно, а саме: нежилий будинок, загальною площею 483,4 кв. м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Артема, 55 (літера В), що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтерблок плюс» для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в розмірі 28.326.087,09 грн.;

встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки за договором іпотеки № 2007-151/4 від 25.03.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н. В., зареєстрованим в реєстрі за № 1396, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною у розмірі 8 282 400,00 грн. (в тому числі ПДВ), встановленою звітом від 02.09.2013 про оцінку нежилого приміщення загальною площею 483,4 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Артема, 55 (літера В), що виконаний суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Канзас»;

стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерблок плюс» на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» 1.147,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

28.10.2013 Господарським судом міста Києва на виконання рішення видано відповідні накази.

27.02.2017 на адресу суду від позивача надійшла скарга № 15-11б.б/1767 від 21.02.2017 на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ, в якій просить:

- визнати дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Руденка Юрія Олексійовича щодо винесення постанови по виконавчому провадженню № 52496682 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2016 неправомірними;

- скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Руденка Юрія Олексійовича від 28.12.2016 по виконавчому провадженні № 52496682 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Скарга мотивована тим, що оскаржуваною постановою державний виконавець повернув наказ суду № 910/6325/13 від 28.10.2013 (про стягнення 1.147,00 грн.) стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 закону України «Про виконавче провадження» посилаючись на те, що вжитими заходами виявити майно боржника, на яке можливо звернути стягнення не виявилось можливим. Скаржник вважає, що державним виконавцем було порушено вимоги ст.ст. 10, 28 Закону України «Про виконавче провадження» чим суттєво перешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме не здійснені усі необхідні дії визначені Законом. Державний виконавець недбало поставився до своїх прямих обов'язків, що призвело до порушення прав АТ «Родовід Банк».

Позивачем (скаржником) 28.02.2017 до відділу діловодства суду подано клопотання, в якому просить розглядати скаргу без участі його представника за наявними матеріалами у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 розгляд скарги призначено на 04.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2017, у заявку з нез'явленням в засідання суду представників сторін та органу ДВС та невиконанням останнім вимог суду викладених в ухвалі суду від 02.03.2017, розгляд скарги було відкладено до 25.04.2017.

Не погоджуючись з прийнятою Київським апеляційним господарським судом постановою № 910/6325/13 від 15.02.2017, якою скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва № 910/6325/13 від 23.11.2016 (суддя Андреїшина І. О.), Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано касаційну скаргу, у зв'язку з чим матеріали справи № 910/6325/13 повинні бути направлені до Київського апеляційного господарського суду для подальшого скерування їх до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 зупинено провадження по розгляду скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ у справі № 910/6325/13 до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 у справі № 910/6325/13.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 у справі № 910/6325/13 скасовано та справу передано на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва № 910/6325/13 від 23.11.2016 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6325/13 від 09.11.2017 поновлено провадження по розгляду скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ у справі № 910/6325/13; розгляд скарги призначено на 28.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6325/13 від 28.11.2017 розгляд скарги відкладено на 07.12.2017.

Позивач (скаржник) в судове засідання 07.12.2017 не з'явився.

Відповідач в судове засідання 07.12.2017 не з'явився.

Третя особа в судове засідання 07.12.2017 не з'явилась.

Шевченківський РВДВС міста Київ в судове засідання 07.12.2017 представника не направив, вимог ухвал суду від 02.03.2017, від 24.04.2017, від 09.11.2017, від 28.11.2017 не виконав.

Згідно з ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва, встановив:

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

28.12.2016 державний виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Руденко Ю.О. при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва № 910/6325/13 від 28.10.2013 про стягнення ТОВ «Інтерблок плюс» на користь ПАТ «Родовід Банк» 1.147,00 грн. винесено постанову по виконавчому провадженню № 52496682 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Скаржник вказує на те, що він отримав зазначену постанову 13.02.2017, про що свідчить відмітка про вхідний номер (№ 1271) та дату отримання, а також копія поштового конверту про відправлення рекомендованою кореспонденцією за № 453.

З витягу з офіційного сайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» вбачається, що Шевченківським РВДВС міста Київ було здійснено відправлення за штрихкодовим ідентифікатором № 453 - 10.02.2017 та отримано скаржником 13.02.2017 о 16:08.

Дані обставини не заперечено та не спростовано Шевченківським РВДВС міста Київ.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи скарга Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» надіслана до суду 23.02.2017 та отримана судом 27.02.2017.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що скаржником не пропущено строк для звернення з даною скаргою до суду.

Суд вважає за необхідне відзначити, що статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанови про повернення виконавчого документа стягувачу надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Проте, всупереч даної норми постанова Шевченківського РВДВС міста Київ від 28.12.2016 про повернення виконавчого документа стягувачеві була надіслана через півтора місяця після її винесення, що свідчить про грубе порушення вказаної норми.

Оскаржувана постанова винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та в ній зазначено, що вжитими державним виконавцем заходами виявити майно боржника, на яке можливо звернути стягнення у відповідності до Закону, не виявилось можливим (відповідно до вимог статті 52 Закону стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору). Інформація щодо сплати боргу до відділу не надходила. Згідно інформації отриманої від Державної податкової служби України боржника має розрахункові рахунки, в банківських установах, але звернути стягнення на кошти не виявляється можливим в зв'язку з ліквідацією зазначених банківських установ. Згідно оновленої інформації з ДПС України нові рахунки в банківських установах боржником не відкривались.

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Шевченківський РВДВС міста Київ жодних належних та допустимих доказів того, що державним виконавцем здійснено всі примусові дії направлені на виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/6325/13 від 28.10.2013 визначені ст. 18 Закону не подано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку що дії Шевченківського РВДВС міста Київ щодо винесення постанови від 28.12.2016 ВП № 52496682 про повернення виконавчого документа стягувачеві є неправомірними, а постанова підлягає визнанню недійсною.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (зі змінами та доповненнями), за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ задовольнити повністю.

2. Визнати дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Руденка Юрія Олексійовича щодо винесення постанови по виконавчому провадженню № 52496682 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2016 неправомірними.

3. Визнати недійсною постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Руденка Юрія Олексійовича від 28.12.2016 по виконавчому провадженні № 52496682 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

СуддяВ.В. Сівакова