ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017р. Справа № 917/559/16

за позовом ОСОБА_1, вул. Жовтнева, 45,Гребінка,Гребінківський район, Полтавська область,37400

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина", вул.Броваря, 83, с. Олексіївка, Гребінківський район, Полтавська область,37411

про визнання недійсним рішення загальних зборів від 09.01.2015 року

Суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, серія паспорта КН 044971, виданий Гребінківським РВ УМВС України в Полтавській області 29.02.1996 року

від відповідача: ОСОБА_2 дов. б/н від 06.12.2017 року

Обставини справи: ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників (власників) Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина" оформлені протоколом №09/01-15 від 09.01.2015 року, а саме: 1) призначення ОСОБА_3 головою загальних зборів учасників підприємства, а ОСОБА_4 секретарем загальних зборів учасників підприємства; 2) проведення продажу автомобіля який належав підприємству марки ФольцВаген, модель Пассат Б7, кузов wvwzzz3czcp051564, обєм двигуна 1968 куб. см., рік випуску 2012 року, який зареєстрований 31.07.2012 року у Баришівському РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області; 3)доручення провести знаття з реєстрації в органах Державної атомобівльної інспекції та продаж автомобіля який належить підприємству марки ФольцВаген, модель Пассат Б7, кузов wvwzzz3czcp051564, обєм двигуна 1968 куб. см., рік випуску 2012 року, який зареєстрований 31.07.2012 року у Баришівському РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області гр. гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Суд ухвалою від 06.04.2016 року порушив провадження у справі №917/559/16 та призначив її до розгляду у судовому засіданні на 12.05.2016 року.

05.05.2017 року від позивача до суду надійшов лист (арк. с 38), в якому позивач повідомив суду, що станом на 01.05.2016 року відсутні судові рішення та судові провадження щодо предмету спору та інші документи щодо спірних правовідносин чи питань повязаних зі спірними правовідносинами. Також позивач повідомив суду що відповідно до рішення загальних зборів учасників та засновників ПСП «Ярина» за №26/11/13 від 26.11.2013 року він став учасником (власником) ПСП «Ярина», розмір його частки у статутному капіталі підприємства становив 50%. Відповідно до рішення загальних зборів учасників та засновників ПСП «Ярина» за №05/04/15 від 05.04.2015 року він вийшов із учасників (власників) ПСП «Ярина» та передав свою частку в розмірі 50% у статутному капіталі підприємства іншій особі. До листа позивачем додано: копію протоколу №050415/02 від 05.04.2015 року; копію протоколу №26/11/13 від 26.11.2013 року; копію заяви від 26.11.2013 року; копію Статуту ПСП «Ярина» (арк. с. 39-50).

05.05.2017 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. с. 51-52), в якому відповідач визнав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з посиланням на рішення господарського суду Полтавської області від 31 серпня 2015 року у справі №917/1252/15. До відзиву відповідачем додано: копію протоколу №09/01-15 від 09.01.2015 року; довідку від 03.05.2016 року; довідку від 03.05.2016 року; копію статуту ПСП «Ярина»; копію рішення господарського суду Полтавської області від 31.08.2015 року по справі №917/1252/15; копію виписки з ЄДР; копію наказу №301115/01-К від 30.11.2015 року (арк. с. 53-69).

Як було встановлено судом з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Вищого господарського суду України від 04.05.2016 року у справі № 917/1252/15 рішення господарського суду Полтавської області від 31.08.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2015 у справі №917/1252/15 скасовано, справу №917/1252/15 передано на новий розгляд до господарського суду Полтавської області. Тому суд ухвалою від 12.05.2016 зупинив провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 917/1252/15 та набрання законної сили судовим рішенням у справі №917/1252/15 (арк. с. 74-76).

16.11.2017 року до суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про поновлення провадження у справі в зв'язку з закінченням розгляду справи №917/1252/15 (арк. с. 93). До клопотання позивачем додано: копію рішення господарського суду Полтавської області від 16.05.2017 року по справі №917/1252/15; копію постанови ХАГСУ від 24.07.2017 року по справі №917/1252/17; копію постанови ВГСУ від 24.10.2017 року по справі №917/1252/15 (арк. с. 94-109).

Суд ухвалою від 16.11.2017 року поновив провадження у справі №917/559/16 та призначив справу до розгляду в судовому засіданні на 07.12.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі.

В судовому засіданні 07.12.2017 року суд оголосив вступну і резолютивну частини рішення та повідомив дату складення повного тексту рішення згідно статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Згідно Статуту Приватне сільськогосподарське підприємство "Ярина" створене на підставі частини першої ст. 42 Конституції України, відповідно до чинного законодавства України, яке регулює порядок створення підприємств та їх діяльність.

Як свідчать матеріали справи, 9 січня 2015 року відбулися загальні збори учасників ПСП "Ярина" (відповідач) за участю гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4, які були оформлені протоколом №09/01-15 (арк. с. 19-21).

До порядку денного на даних зборах були включені наступні питання:

1. про обрання обрання голови та секретаря загальних зборів учасників (власників) підприємства;

2. про продаж автомобіля який належав підприємству марки ФольцВаген, модель Пассат Б7, кузов wvwzzz3czcp051564, об'єм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2012 року , який поставлений на облік 31.07.2012 року у м. Баришівському РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області;

3. про доручення провести зняття з реєстрації в органах Державної автомобільної інспекції та продаж автомобіля який належить підприємству марки ФольцВаген, модель Пассат Б7, кузов wvwzzz3czcp051564, об'єм двигуна 1968 куб. см., рік випуску 2012 року, який поставлений на облік 31.07.2012 року у м. Баришівському РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області, гр. гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6

За результатами розгляду вказаних питань були прийняті наступні рішення:

1. Призначено ОСОБА_3 головою загальних зборів учасників підприємства, а ОСОБА_4, секретарем загальних зборів учасників підприємства.

2. Провести продаж автомобіля який належав підприємству марки ФольцВаген, модель Пассат Б7, кузов wvwzzz3czcp051564, об'єм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2012 року, який поставлений на облік 31.07.2012 року у м. Баришівському РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області.

3. Доручити провести зняття з реєстрації в органах Державної автомобільної інспекції та продаж автомобіля який належить підприємству марки ФольцВаген, модель Пассат Б7, кузов wvwzzz3czcp051564, об'єм двигуна 1968 куб. см., рік випуску 2012 року, який поставлений на облік 31.07.2012 року у м. Баришівському РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області, гр. гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 (позивач) посилається на те, що він з 26.11.2013 року по 05.04.2015 року був учасником Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина" (відповідач). Розмір його частки у статутному капіталі підприємства становив 50% (п.3.2 статуту ПСП "Ярина"), другим учасником Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина" на той час була ОСОБА_3, розмір її частки у статутному капіталі підприємства становив 50% (п.3.2 статуту ПСП "Ярина"). Однак загальні збори учасників ПСП "Ярина" від 9 січня 2015 року були проведені без його участі, як учасника ПСП "Ярина". Ніякого повідомлення про вищевказані збори позивач не отримував. ОСОБА_4 не являлася учасником ПСП "Ярина" на момент проведення зборів, оскільки 26.11.2013 року вона написала заяву про вихід зі складу учасників ПСП "Ярина", яка була належним чином оформлена (нотаріально посвідчена), зазначене її рішення було розглянуто та затверджено зборами учасників ПСП "Ярина". Викладене позивач також підтверджує рішенням суду по справі №917/1252/15.

На підставі вищевикладеного позивач з посиланням на ГК України, ЦК України, Закон України « Про господарські товариства», постанову пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13, просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів учасників (власників) Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина" оформлені протоколом №09/01-15 від 09.01.2015 року, а саме: 1) призначення ОСОБА_3 головою загальних зборів учасників підприємства, а ОСОБА_4 секретарем загальних зборів учасників підприємства; 2) проведення продажу автомобіля який належав підприємству марки ФольцВаген, модель Пассат Б7, кузов wvwzzz3czcp051564, обєм двигуна 1968 куб. см., рік випуску 2012 року, який зареєстрований 31.07.2012 року у Баришівському РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області; 3)доручення провести знаття з реєстрації в органах Державної атомобівльної інспекції та продаж автомобіля який належить підприємству марки ФольцВаген, модель Пассат Б7, кузов wvwzzz3czcp051564, обєм двигуна 1968 куб. см., рік випуску 2012 року, який зареєстрований 31.07.2012 року у Баришівському РЕВ при УДАЇ ГУМВС України у Київській області гр. гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6

При прийнятті рішення зі спору суд керувався наступним.

Статтею 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно із положеннями статті 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у пунктах 17, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", вирішуючи питання про те, чи є корпоративним спір, пов'язаний із визнанням недійсними рішень загальних зборів товариства, судам необхідно враховувати суб'єктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовується відповідна вимога.

Судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При цьому, відповідно до п. п. 2.12, 2.13, 2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25 лютого 2016 року N 4, рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства").

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Реалізуючи передбачене Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб"єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об"єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Пленумом Верховного суду України в п.19 постанови від 24.10.2008р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується.

Як свідчить протокол №09/01-15 загальних зборів учасників (власників) ПСП "Ярина" від 09.01.2015 р., оскаржувані рішення прийняті учасниками які у сукупності володіють 100% голосів, а саме за участі: гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4

Зі зробленого судом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на дату проведення вказаних вище загальних зборів (09 січня 2015 року) (арк. с. 33-35) вбачається, що на дату проведення загальних зборів учасниками ПСП «Ярина» були гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4

Рішенням суду у справі №917/1252/15 за позовом ОСОБА_4 до Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ПСП "Ярина", оформленого протоколом № 26/11-13 від 26 листопада 2013 року (яким призначено ОСОБА_4 головою загальних зборів учасників підприємства, а ОСОБА_3 секретарем загальних зборів учасників підприємства; виведено зі складу ПСП "Ярина" учасника ОСОБА_4 та прийняти до складу учасників ОСОБА_1 та внести зміни в статутні документи ПСП "Ярина"; доручено внести зміни і провести державну реєстрацію статутних документів директору ПСП "Ярина" ОСОБА_7І.) встановлено, що ОСОБА_4 передала в повному обсязі свою частку в статутному капіталі ПСП "Ярина" ОСОБА_1 і це затверджено загальними зборами учасників ПСП "Ярина від 26.11.2013 року. Однак дані зміни не були зареєстровані у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про господарські товариства" зміни, які сталися в установчих документах товариства і які підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

У пункті 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25 лютого 2016 року N 4, зазначено, що право безпосередньої участі у ТОВ або ТДВ третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства.

Закон не пов'язує момент виникнення права участі у ТОВ або ТДВ з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників ТОВ або ТДВ. Водночас згідно з положеннями статті 89 ЦК України відомості про зміни у складі учасників ТОВ або ТДВ підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру. Правові наслідки наявності або відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному реєстрі визначено статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Отже, позивачем не доведено, що на момент прийняття загальними зборами учасників ПСП "Ярина" рішень, оформлених протоколом №09/01-15, його права, як учасника товариства, були порушені, оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач не був учасником ПСП "Ярина". Рішення від 09.01.2015 року були ухвалені належним складом учасників ПСП "Ярина", доказів невідповідності прийнятих рішень вимогам законодавства, чинного на час їх прийняття, суду не надано.

Суд також враховує, що позивач на даний час не є учасником відповідача, отже позивачем не доведено наявності порушеного права і того факту яким чином це право буде відновлено з огляду на відсутність статусу учасника товариства на даний час.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Крім того, суд керуючись ч. 6 ст. 22 ГПК України не приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки позивачем не доведено наявності порушеного права оспорюваним рішенням.

Сплата судового збору покладається на позивача у відповідності до приписів статті 49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 33,43,49,82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено 12.12.2017 року

Суддя Тимощенко О.М.

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією