ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Справа № 925/363/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого,
Ковтонюк Л.В.,
Корнілової Ж.О.,
розглянувши матеріали касаційної
скаргитовариства з обмеженою відповідальністю "Центральна районна аптека №30"
напостанову Київського апеляційного господарського суду від 04.07.17 та рішення господарського суду Черкаської області від 30.05.17
у справігосподарського суду Черкаської області №925/363/17
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Центральна районна аптека №30"
доЗолотоніської центральної районної лікарні
проусунення перешкод у користуванні орендованим майном,

представники сторін - не з'явилися,

У С Т А Н О В И В:

30.05.2017 рішенням господарського суду Черкаської області (суддя Довгань К.І.), залишеним без змін 04.07.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду (судді Алданова С.О., Зубець Л.П., Ткаченко Б.О.) у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна районна аптека №30" до Золотоніської центральної районної лікарні про усунення перешкод у користуванні орендованим майном відмовлено повністю.

У касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна районна аптека №30" посилалися на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст.9, 17, 26, 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст.759, 763, 764 ЦК України, тому просили постанову та рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задоволити повністю, усунути перешкоди у користуванні об'єктом оренди шляхом зобов'язання відновити електропостачання орендованого приміщення.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог скарги виходячи з наступного.

При вирішенні спору у цій справі, господарськими судами встановлено, що 30.12.2013 між Золотоніською центральною районною лікарнею (орендодавець) та ТОВ "Центральна районна аптека №30" (орендар) укладено договір оренди комунального майна №13-1310, згідно п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежиле приміщення загальною площею 18 кв. м., яке знаходиться на балансі Золотоніської центральної районної лікарні з метою його використання для здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами та виробами медичного призначення.

У розділі 3 вказаного договору сторони передбачили розмір орендної плати, строки та порядок її сплати, перегляду її розміру та розмір пені за несвоєчасну сплату орендної плати і у п. 3.5 зазначили, що крім орендної плати орендар сплачує орендодавцеві загально експлуатаційні витрати, пов'язані з експлуатацією майна, комунальні видатки, компенсацію земельного податку. Оплата комунальних та інших послуг, а також витрат на утримання здійснюється орендарем за окремою угодою з орендодавцем. Наявність угоди є обов'язковою для дії договору оренди.

Пунктом 9.1 договору, визначено строк дії цього договору з 30.12.2013 р. по 30.11.2016 р.

Згідно п. 9.6 договору, за два місяці до закінчення строку дії договору орендар повинен подати письмову заяву для укладення нового договору.

30.12.2013 р. у відповідності до п. 3.5 договору сторони уклали угоду про надання послуг у зв'язку з орендою, якою передбачили зобов'язання орендаря сплачувати орендодавцеві плату за комунальні послуги в орендованому приміщенні згідно з калькуляцією та передбачені законодавством податки, встановили строк сплати і відповідальність за прострочення оплати.

20.10. 2016 відповідач у відповідь на лист позивача про продовження дії договору повідомив останнього відсутність наміру продовжувати дію договору на новий строк. У подальшому відповідач направив позивачу лист від 15.12.2016 за №2007 про небажання продовжувати дію договору та вимагав звільнити орендоване приміщення.

01.02.2017 позивач направив відповідачу претензію з вимогою невідкладно відновити електропостачання орендованого за договором приміщення та припинити будь-які інші дії, що безпосередньо чи опосередковано перешкоджатимуть реалізації прав позивача на це приміщення.

Як видно зі змісту позовної заяви, в обгрунтування її вимог, позивач зазначав, що за укладеним ним з відповідачем договором оренди комунального майна від 30.12.2013 №13-1310 зі строком дії 30.12.2013-30.11.2016, він одержав від відповідача у строкове платне користування нежиле приміщенням загальною площею 18 кв. м. для здійснення у ньому господарської діяльності з роздрібної торгівлі лікарськими засобами та виробами медичного призначення. Ураховуючи відсутність заяв сторін цього договору про припинення останнього або зміну його умов протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, цей договір в силу ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були ним передбачені, тобто з 30.11.2016 по 30.10.2019. Проте всупереч договірним відносинам сторін, відповідач припинив електропостачання об'єкта оренди, що позбавило позивача можливості використовувати його за призначенням і тим самим порушило його права як орендаря на користування орендованим майном.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст.763 ЦК України).

Згідно ст.764 ЦК України що у разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Положеннями статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Частиною 2 статті 26 цього Закону визначено, що договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

За змістом статті 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності. Орендар може зажадати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним, відшкодування шкоди, завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, господарські суди виходили з того, що 30.11.2016 термін дії договору, на який його було укладено, закінчився. При цьому частиною 2 статті 17 Закону, якою регламентовано порядок продовження дії договору оренди після закінчення терміну його дії, обумовлюється відсутністю заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору. На підставі зазначеного, заява однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору може бути виражена і доведена до іншої сторони в будь-якій формі, у тому числі і шляхом вчинення дій, які означають про таке бажання сторони. Напротивагу цьому, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Судами встановлено, що у листах 20.10.2016 №1793 та від 15.12.2016 №2007, Золотоніська центральна районна лікарня повідомляла позивача, що відмовляє в укладенні договору на новий строк у зв'язку з будівництвом Центру надання екстреної медичної допомоги. Дії відповідача щодо відключення орендованого позивачем приміщення від електроживлення після закінчення строку дії договору також свідчать про його небажання продовжувати дію договору на новий строк.

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши обставини та зібрані у справі докази, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний, на підставі повного та всебічного розгляду справи установив, що договір було припинено. Виходячи з чого, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Належних обґрунтувань, які б спростовували висновки судів двох інстанцій, заявником не наведено, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваних постанови та рішення, при ухваленні якиї здійснено всебічний, повний та об'єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надано належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам й твердженням сторін, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі не заслуговують на увагу, зводяться до переоцінки доказів, що в силу положень ст. 111-7 ГПК України не відноситься до компетенції касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна районна аптека №30"залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 та рішення господарського суду Черкаської області від 30.05.2017 у справі №925/363/17 - без змін.

Головуючий суддя В.Я. Карабань

Суддя Л.В. Ковтонюк

Суддя Ж.О. Корнілова