РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017Справа №910/5035/17

За позовом ОСОБА_1

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс»

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2

Про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача ОСОБА_3 (за дов.)

від відповідача Петренко С.В. (за дов.)

від третьої особи ОСОБА_5 (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернувся з позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» (далі - Товариства) про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлених протоколом № 1 від 20.01.2015, про звільнення з посади директора ОСОБА_1 за власним бажанням та призначення директором ОСОБА_2;

- скасування реєстраційної дії (рішення) від 22.01.2015 № 022051, якою вчинено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», не пов'язану зі змінами до установчих документів, проведену на підставі протоколу зборів учасників № 1 від 20.01.2015 державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації Шубіною Т.Я..

За твердженням позивача, оскаржуване рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує трудові права ОСОБА_1, оскільки звільнення минулим днем не передбачено законодавством (вирішено звільнити з 20.01.2014), ОСОБА_1, як директора Товариства, не було проінформовано про те, що підготовлено питання про його звільнення і воно буде винесено на загальні збори. Таким чином, як вважає позивач, були порушені його корпоративні права на участь в управлінні товариством, одержувати інформацію про діяльність товариства та отримувати його частку, а також охоронюваний законом інтерес, як учасника товариства, який полягає в тому, що всі рішення Товариства повинні відповідати закону.

Суд своєю ухвалою від 29.03.2017 порушив провадження у справі № 910/5035/17.

Відповідач позовні вимоги визнав повністю, зазначивши, що збори, на яких було прийнято оскаржуване рішення, проведені з порушенням законодавства: у Товаристві відсутні докази повідомлення учасників про час і місце проведення зборів; ОСОБА_1 заяви про звільнення не подавав; збори проведені без участі нотаріуса; реєстраційні дії проведені без волевиявлення ОСОБА_1.

Під час розгляду справи суд залучив до участі у справі третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2.

Третя особа проти позову заперечила повністю. За твердженням третьої особи у протоколі № 1 від 20.01.2015 міститься помилка щодо дати звільнення як з 20.01.2014, а тому відсутні будь-які безумовні порушення для визнання недійсним рішення з підстав, наведених позивачем. Також третя особа вважає, що підставою позову є порушення трудових прав позивача, а не корпоративних прав. Обставини щодо порушення корпоративних прав позивача, у тому числі і щодо додержання процедури скликання зборів та присутності позивача на них були предметом дослідження господарським судом міста Києва у справі № 910/3353/15-г за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_7, ОСОБА_2, про визнання недійсними рішень зборів, оформлених протоколом № 1 від 20.01.2015. Рішенням суду у даній справі встановлено відсутність порушення корпоративних прав ОСОБА_1.

Також під час розгляду справи надійшло клопотання ОСОБА_7 про залучення його до участі у справі як третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (у клопотанні не визначено, на стороні якої сторони - позивача чи відповідача). Клопотання обґрунтовано тим, що рішення у справі може вплинути на права ОСОБА_7, як учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», оскільки у разі задоволення позову буде порушено його право на вибір виконавчого органу, суд нав'яже ОСОБА_7 керівника Товариства, будуть порушені його права на отримання інформації про Товариство та його управління.

Вирішуючи дане клопотання суд виходить з того, що рішення юридичної особи є актом ненормативного характеру, що породжує певні правові наслідки, які є обов'язковими для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим рішення суду, прийняте за результатами розгляду позову про його недійсність, може впливати на права та обов'язки тих осіб, для яких рішення товариства породжувало певні правові наслідки. Права ОСОБА_7 на участь в управлінні Товариством, визначення складу його виконавчого органу, отримання інформації про діяльність Товариства є правами, які засновані та гарантовані законом, і їх виникнення чи припинення не пов'язано з прийняттям оскаржуваного рішення. А тому відсутні ті обставини, які, відповідно до вимог ст. 27 ГПК України, повинні бути покладені в основу рішення про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у зв'язку з чим суд відхилив клопотання ОСОБА_7.

15.06.2017 суд зупинив провадження у справі № 910/5035/17 до вирішення справи № 910/3353/15.

04.09.2017 суд поновив провадження у справі.

Третя особа подала клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки є рішення господарського суду між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Обґрунтовуючи дане клопотання заявник послався на те, що рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/3353/15 вже вирішено спір про недійсність оскаржуваного рішення.

Суд клопотання відхилив, оскільки підставою позову у справі № 910/3353/15 було неповідомлення ОСОБА_1 про загальні збори, а в даній справі підставою позову є невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства в частині грубого порушення норм трудового законодавства щодо незаконного звільнення позивача минулим днем без його волі.

Розглянувши надані учасниками справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

28.01.2008 проведені збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Плато Плюс» (протокол №28-01/2008 від 28.01.2008). На зборах було ухвалено низку рішень, а саме: про створення Товариства, затвердження редакції статуту, його державну реєстрацію та призначення на посаду директора, за пропозицією ОСОБА_7, ОСОБА_1. Статутний фонд розділений на дольові частки, якими ОСОБА_1 і ОСОБА_7 володіють у розмірі 50 % кожен.

20.01.2015 проведені збори учасників ТОВ «Плато Плюс», рішення яких оформлені протоколом №1 від 20.01.2015.

На вказаних загальних зборах було вирішено:

- звільнити з посади директора ОСОБА_1 за власним бажанням з 20.01.2014;

- призначити директором ОСОБА_2 з 21.01.2014;

- включити до Єдиного державного реєстру ОСОБА_9, який має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори;

- уповноважити ОСОБА_2 провести зміни до відомостей про юридичну особу, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до протоколу №1 від 20.01.2015, на зборах були присутні ОСОБА_1 (50% статутного капіталу) та ОСОБА_7 (50% статутного капіталу).

Участь ОСОБА_1 на зборах 20.01.2015 була підставою позову, а даний факт предметом дослідження у справі № 910/3353/15-г за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_7, ОСОБА_2, про визнання недійсними рішень зборів, оформлених протоколом № 1 від 20.01.2015.

Рішенням господарського суду міста Києва у даній справі від 18.08.2016, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 27.07.2017, встановлено, що ОСОБА_1 брав участь у проведенні оскаржуваних загальних зборів 20.01.2015, був ознайомлений з його порядком денним, голосував за прийняті рішення та реалізував свої корпоративні права на управління Товариством.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на це, оскільки не всі порушення закону є порушеннями корпоративних прав, вирішення спору полягає у з'ясуванні суті даного права.

Законодавче визначення корпоративних прав наведено у ст. 167 Господарського кодексу України, відповідно до якої корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Оскільки позивач є учасником Товариства та, на момент прийняття оскаржуваного рішення, був посадовою особою Товариства, звільнення якого ґрунтується на прийнятому рішенні, розмежування корпоративних і трудових прав позивача полягає у визначенні мети розгляду спору.

Для визначення такої мети слід виходити з підстав позову та їх впливу на корпоративні відносини, тобто відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника, товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; здійснити відчуження часток у статутному капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Таким чином, в даному випадку, підстава позову, яка наведена позивачем - невідповідність змісту рішення вимогам трудового законодавства, не впливає безпосередньо на обсяг прав, які наведені у Цивільному кодексі України та Законі України «Про господарські товариства», та є корпоративними правами. Фактично, звернення до суду з позовом пов'язано з метою захисту трудових прав позивача як керівника, а не корпоративних прав як учасника.

Водночас відновлення трудових прав позивача мало місце рішенням Макарівського районного суду Київської області від 17.07.2015 у справі №370/890/15-ц.

З огляду на викладене, оскільки порушення трудового законодавства при звільненні позивача, як керівника Товариства, не порушує його корпоративних прав, як учасника Товариства, а спір пов'язаний саме з відновленням корпоративних прав позивача, факт відсутності такого порушення є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 06.12.2017.

Суддя С. А. Ковтун