ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" грудня 2017 р. № 903/504/16

зза позовом: Заступника військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави в особі:
-1) Міністерства оборони України , м.Київ
- 2) Військової частини НОМЕР_1 , м.Львів
до відповідачів: -1) Державного підприємства Камінь-Каширське лісове господарство, м.Камінь-Каширський
-2) Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства, м.Луцьк
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Волинська обласна державна адміністрація, м.Луцьк
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, м.Луцьк
про визнання не чинними та скасування лісорубних квитків

Головуюча судд Дем`як В.М.
Судді Костюк С.В.
Якушева І.О.
Представники:
від позивача-1: не прибув
від позивача-2: Філімонова І.О. довіреність від 04.08.2015р.
від відповідача-1: Обушко Р.М. довіреність №91 від 23.01.2017р.
від відповідача-2): Багацький Є.Г. довіреність №7 від 01.11.2017р.
від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (Волинської обласної державної адміністрації): Ралець О.В. довіреність №3590/58/217 від 13.06.2017р.
від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (Головного управління Держгеокадастру у Волинській області): Хитрик Н. В. довіреність №0-3-0.6-8197/2-16 від 13.12.2016р.
від військової прокуратури Луцького гарнізону: не прибув

Суть спору: Заступник військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 звернувся з позовом до відповідачів Державного підприємства Камінь-Каширське лісове господарство, Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства та просить:
- визнати не чинними та скасувати лісорубні квитки серії 02 ЛКБ №462412 від 04.01.2016 у частині здійснення вирубки на кварталах за № 24, 42. 51, 58; серії 02 ЛКБ № 462407 від 04.01.2016 у частині здійснення вирубки на кварталах за № 28, 34; серії 02 ЛКБ № 462421 від 14.01.2016 у частині здійснення вирубки на кварталі за № 25; серії 02 ЛКБ № 462433 від 08.02.2016 у частині здійснення вирубки на кварталі за № 41; серії 02 ЛКБ № 462434 від 08.02.2016 у частині здійснення вирубки на кварталі за № 18; серії 02 ЛКБ № 462438 від 10.02.2016, серії 02 ЛКБ № 462445 від 10.02.2016 у частині здійснення вирубки на кварталах за № 21, 24, 44; серії 02 ЛКБ №462469 від 09.03.2016 у частині здійснення вирубки на кварталі за № 24; серії 02 ЛКБ № 462476 від 16.03.2016 у частині здійснення вирубки на кварталах за № 33, 25; серії 02 ЛКБ № 462481 від 16.03.2016 у частині здійснення вирубки на кварталах за № 28, 31, 34, 44, 50; серії 02 ЛКБ № 462487 від 04.04.2016, серії 02 ЛКБ № 462488 від 04.04.2016 , серії 02 ЛКБ № 462493 від 25.04.2016 у частині здійснення вирубки на кварталах за № 17, 19, 26, 35, 37, 45, 51; серії 02 ЛКБ 462494 від 25.04.2016 у частині здійснення вирубки на кварталі за № 25; серії 02 ЛКБ № 509338 від 05.05.2016 у частині здійснення вирубки на кварталі за № 31; серії 02 ЛКБ № 509339 від 05.05.2016 у частині здійснення вирубки на кварталах за № 21, 29, 33; серії 02 ЛКБ № 509340 від 05.05.2016 у частині здійснення вирубки на кварталі за № 23, виданих Державним підприємством Камінь-Каширське лісове господарство та Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.
- зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні земельними ділянками, які належать позивачу на підставі державного акту № ХІ1-1-5 від 01.11.1968, шляхом припинення фактичного використання земельної ділянки та припинення рубки лісів на цій земельній ділянці.
В обґрунтування позову посилається на те, що у період з січня по травень 2016р. посадовими особами Державного підприємства Камінь-Каширське лісове господарство за відсутності правових підстав та звернень до землекористувача проводилась вирубка лісу на земельній ділянці площею 6947,8 га , яка належить до земель оборони та перебуває на праві постійного користування у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідачі проти позову заперечують та доводять, що лісорубні квитки відані відповідно до законодавства про ведення лісового господарства та на земельній ділянці, що належить Державному підприємству Камінь-Каширське лісове господарство на праві користування, що підтверджено витягами з реєстру прав та технічною документацією.
Крім того, Державне підприємство Камінь-Каширське лісове господарство доводить, що при вирішенні питання стосовно перебування земельної лісової ділянки в користуванні державних лісогосподарських підприємств, необхідно враховувати положення п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України.
Ухвалою господарського суду від 06.12.2016. провадження у справі №903/504/16 було зупинено для проведення земельно-технічної експертизи.
08.11.2017р. на адресу суду надійшов лист за вх. №01-117/159/16 (вих. №152 від 03.11.2017.) в якому зазначено, що у зв`язку з відсутністю оплати за проведення експертизи та незадоволенням клопотання експерта, ухвала залишається без виконання.
Ухвалою господарського суду від 08.11.2017р. справу прийнято до колегіального розгляду, провадження у справі поновлено та призначено до розгляду на 12.12.2017р.
Заступник військового прокурора Луцького гарнізону в призначене судове засідання не прибув, письмових пояснень по суті заявленої позовної заяви суду не подав, явку повноважного представника не забезпечив.
Представник Міністерства оборони України в призначене судове засідання також не прибув. 11.12.2017р. на електронну пошту суду надіслав клопотання за вх. №01-54/11249/17, в якому повідомив, що за дорученням директора Юридичного департаменту Міністерства оборони України та підставі наказів Міністерства оборони України від 30.12.2016 року №744 та від 16.05.2016 року №259 представництво інтересів Міністерства оборони України у справі № 903/504/16 покладено на Західний територіальний юридичний відділ .
Відповідно до розподілу справ у Західному територіальному юридичному відділу, представництво інтересів Міністерства оборони України у даній справі покладено на старшого офіцера відділу підполковника юстиції ПОПОВИЧА Ю.І., у зв`язку з участю останнього з 9.00 год. 12.12.2017 р. у судовому засіданні у справі №803/1078/17, що відбудеться у Львівському апеляційному адміністративному суді просить перенести слухання у даній справі на інший час та дату.
Представник Державного підприємства Камінь-Каширське лісове господарство та Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства в судовому просить та в додаткових поясненнях за вх. №01-54/11326/17 від 12.12.2017р. прость припинити провадження у справі, посилаючись на наступне:
- доводять, що Державним підприємством «Камінь-Каширське лісове господарство» лісорубні квитки виписувались у відповідності до вимог Лісового кодексу України ст.69 та Порядку використання лісових ресурсів , затверджений постановою КМУ від 23.05.2007р. №761 .
- підставою для видачі лісорубних квитків були матеріали лісовпорядкування та розрахункова лісосіка, затверджені в установленому порядку.
- статтею 69 ЛК України обумовлено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток. Спеціальний дозвіл на використання лісових ресурсів анулюється в разі: припинення права користування лісами з підстав, передбачених статтею 22 цього Кодексу; припинення права використання лісових ресурсів з підстав, передбачених статтею 78 цього Кодексу.
- зазначає, що пунктом 14 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007р. №761 передбачено, що лісорубний або лісовий квиток може бути анульований за рішенням органів Держлісагентства, власників лісів або постійних лісокористувачів, які видали квиток, відповідно до закону.
- відповідно до додатку №1 до Порядку №761 обов`язковим реквізитом лісорубного квитка є термін його дії, по закінченню якого закінчується дія спеціального дозволу.
- вказані в позовній заяві лісорубні квитки були видані лісгоспом строком дії не пізніше як до 31.12.2016року, і в більшій частині за якими підрядними організаціями проведені рубки та використано право спеціального користування лісовими ресурсами.
- лісорубний квиток - є ненормативним актом індивідуальної дії і відноситься до актів одноразового застосування, які вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. Припинення дії акта може бути фактичним і юридичним. Фактичне - це коли закінчився термін дії акта. Видання рішення про його припинення в цьому випадку не потрібно (Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. №7-рп/2009).
- також положеннями чинного законодавства не передбачено можливість анулювання лісорубних квитків, за якими право використання лісових ресурсів припинено. Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 07.06.2016року у справі №К/800/4/16. При прийнятті рішення у справі № 813/2962/16 Львівським окружним адміністративним судом, зазначено,що лісові квитки, строк дії яких закінчився вже є анульованими та їх повторне анулювання є неможливим.
- доводить, що всі квитки, які зазначені в позовній заяві видані на 2016 рік, і фактично втратили свою чинність, а отже на сьогодні відсутній предмет спору, що є підставою для припинення провадження у справі. (Аналогічна правова позиція у справі №6/33-12 від 18.03.2013р. Господарського суду Волинської області).
- зазначає, що 11 жовтня 2017 року Верховним судом України прийнято постанову у справі, якою визначено в яких випадках прокурор має право представляти інтереси держави в особі державних органів. Вважаємо, що у даній справі відсутні підстави для представництва інтересів заступником прокурора.
- вказує, що у Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 01.06.2010 р. за N 781/11/13-10 нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного суду України від 28 лютого 2017 року у справі № 21-3829а 16.
Додатково долучив ухвалу господарського суду Волинської області від 18.03.2013 року у справі №6/33-12; Рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/2962/16 ; Постанову Вищого адміністративного суду України від 07.06.2016р. у справі №
К/800/4/16; Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. у справі №7-рп/2009;
Постанову Верховного суду України від 11.10.2017р.
Заслухавши в судовому засіданні прокурора та уповноважених представників сторін, дослідивши долучені до справи матеріали, господарський суд, -встановив:
Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства постійному лісокористувачу ДП «Камінь-каширське лісове господарство» у січні травні 2016 р. були видані лісорубні квитки на ведення спеціального лісокористування на території Карпиліського та Стобихівського лісництв.
Підставою видачі лісорубних квитків є порядку використання лісових ресурсів , затверджений постановою КМУ від 23.05.2007р. №761
Згідно ст.69 Лісового кодексу України та п.3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 р. № 761, лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держкомлісгоспу на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.
Як визначено ч.4 ст.43 Лісового кодексу України розрахункова лісосіка затверджується центральним органом виконавчої влади з питань лісового господарства в установленому порядку.
У відповідності до п.4 Порядку використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007 р. № 761 були надані відповідні документи: заявка на використання лісових ресурсів під час проведення рубок головного користування, відомість чергової лісосіки, польова перелікова відомість, карта технологічного процесу розробки лісосіки, план лісосіки.
Волинським обласним управлінням лісового господарства та мисливського господарства лісорубні квитки були видані ДП «Камінь-каширське лісове господарство» Порядку затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007р. №761.
Статтею 69 Лісового кодексу України визначено органи, підстави, порядок видачі та відмови у видачі лісорубних квитків. Як визначено даною нормою Закону підставами для прийняття рішення про відмову у видачі спеціального дозволу є:
- прийняття в установленому порядку рішення про зміну поділу лісів на категорії, в межах яких знаходяться лісові ділянки, виділені для спеціального використання лісових ресурсів, або про виділення особливо захисних лісових ділянок;
- прийняття рішення про припинення діяльності лісокористувача;
- невстановлення лімітів використання лісових ресурсів або їх перевищення;
- недотримання встановленого порядку видачі спеціального дозволу на використання лісових ресурсів.
Слід зазначити, що ст.78 Лісового кодексу України передбачено, що право використання лісових ресурсів припиняється в разі: в т.ч.: закінчення строку, на який було надано право використання лісових ресурсів. Як визначено даною нормою Закону, припинення права використання лісових ресурсів здійснюється в установленому порядку шляхом анулювання лісорубного квитка або лісового квитка тими органами, які їх видали.
Як визначено ст.69 Лісового кодексу України та Порядком використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007 р. № 761 лісорубний квиток видається територіальними органами Держкомлісгоспу на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.
Беручи до уваги зазначене, лісорубні квитки, які були видані на 2016 рік фактично втратили свою чинність.
Крім того, відсутня на даний час правова підстава для видачі лісорубних квитків.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору, що є підставою для припинення провадження у справі.
Суд вважає надані докази достатніми та допустими, а факт відсутності між сторонами предмету спору доведеним, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає припиненню.
При цьому, судом враховано п.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Господарський суд припиняє провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами, у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.
Згідно з ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.
Керуючись, п. 1-1, ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Головуюча суддя В. М. Дем`як
Судді С.В. Костюк
І.О. Якушева