Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" листопада 2017 р. Справа № 906/841/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Львова Т.М., директор, наказ №545 від 19.10.2016$

від відповідача: не прибув.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМП" (м.Нововолинськ, Волинська область)

до Фізичної особи-підприємця Мішура Юзефи Йосипівни

про стягнення 10148,52 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 10148,52 грн. заборгованості згідно договору поставки №188-16/Ж. з яких: 8999,48 грн. - основний борг,622,53 грн. - пеня, 373,53 грн. - 15% річних, 152,98 грн. - інфляційних.

Представник позивача в судовому засіданні подав для долучення до матеріалів справи наступні документи: бухгалтерську довідку від 29.11.2017; акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2017 по 29.11.2017; платіжні доручення № @2PL586359 від 13.09.2017, №@2PL525648 від 03.10.2017, № @2PL947180 від 12.10.2017.

Також представник позивача в судовому засіданні пояснив, що відповідач сплатив суму основного боргу, що підтверджується поданими до матеріалів справи платіжними дорученнями та актом звірки. При цьому, просив задоволити позов в частині стягнення пені, річних та інфляційних.

Відповідача уповноваженого представника в судове засідання не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчить копія реєстру на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції за 24.11.2017.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Також в матеріалах справи містяться пояснення відповідача від 03.10.2017 (а.с. 22), з яких вбачається, що сума основного боргу сплачена.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 18,05.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «ВМП» (Постачальник/Позивач) та Фізичною особою-підприємцем Мішура Юзефою Йосипівною (Покупець/Відповідач) було укладено договір поставки №188-16/Ж (договір), відповідно до якого Постачальник (Позивач) зобов'язується постачати Покупцю (Відповідачу) ковбасні вироби та копченості (Товар), а Покупець (Відповідач) зобов'язався приймати цей Товар та своєчасно оплачувати його в порядку та на умовах, визначених Договором (п.п. 1.1. договору).

Згідно п.п. 4.1. договору розрахунок за поставлений Товар здійснюється в готівковій формі шляхом внесення коштів в касу або в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (Позивача).

Також п.п. 4.2. договору передбачено, що оплата за Товар здійснюється з відтермінуванням протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару Покупцем.

Крім цього, сторони п.п. 7.5. договору погодили. що за прострочення терміну оплати поставленого Товару Покупець (Відповідач) сплачує Постачальнику (Позивачу) неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день затримки платежу, а також вартість Товару з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та п'ятнадцять відсотків річних від простроченої суми.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 але в будь-якому випадку до проведення повних взаєморозрахунків між сторонами.

Позивач на виконання умов договору за період з 20.05.2017 по 14.08.2017 поставив Відповідачу товар на суму 11646,81 грн., що підтверджується видатковою накладною (а.с. 16).

Відповідач оплатив поставлений товар частково в сумі 2648,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № @PL607372, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 18).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день звернення до суду становила 8999,48 грн.

Разом з тим, відповідачем після пред'явлення позову до суду відповідачем сплачено основну суму боргу в розмірі 8999,00 грн., що також підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду справи відсутні, що підтверджується довідкою від 29.11.2017.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, виходячи з наявних матеріалів справи. су прийшов до висновку. що відповідачем прострочено виконання грошового зобов'язання щодо оплати товару згідно договору №188-16/Ж від 18.05.2016.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 8), розмір пеня визначений вірно та складає 622,53 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, наведеного в тексті позовної заяви, та перевіреного судом, розмір 15% річних та інфляційних складає 373,53 грн. та 152,98 грн. відповідно.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 622,53 грн. - пені, 152,98 грн. - інфляційних та 373,53 грн. - 15% річних обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В частині позову щодо стягнення 8999,48 грн. основного боргу суд припиняє провадження на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору, оскільки даний борг був сплачений відповідачем після звернення позивача до суду.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мішура Юзефи Йосипівни (АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМП" (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Луцька, 3, ід. код 36266887) 622,53 грн. - пені, 152,98 грн. - інфляційних та 373,53 грн. - 15% річних, а також 181,16 грн. сплаченого судового збору.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 8999,48 грн. основного боргу на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 06.12.17

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек.)

3 - відповідачу (рек. з повід.)