РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017Справа №910/15009/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ЕЛЕКТРО ІНТЕРСЕРВІС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДІ ВАН"

про стягнення 391 000,00 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Чебаненко О.І. за довіреністю б/н від 03.11.2017

від відповідача: Забавський Д.А. за довіреністю б/н від 02.11.2017

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ЕЛЕКТРО ІНТЕРСЕРВІС" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДІ ВАН" (відповідач) про стягнення 391 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач згідно Договору купівлі - продажу № 197 від 24.07.2014 укладеного між позивачем та відповідачем, здійснив передоплату за товар на загальну суму 391 000,00 грн., тоді як відповідач не здійснив поставку товару згідно видаткових накладних, а тому позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 391 000,00 грн. за товар, який не був поставлений відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2017 порушено провадження у справі № 910/15009/17 та призначено розгляд справи на 02.10.2017 о 10:30 год.

28.09.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання 02.10.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 08.09.2017 про порушення провадження у справі № 910/15009/17 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання 02.10.2017 не з'явився, але повідомив суд про причини неявки, подавши 28.09.2017 через відділ діловодства суду клопотання, про відкладення розгляду справи, яким просив суд надати відповідачу час для підготовки правової позиції у справі.

В судовому засіданні, призначеному на 02.10.2017, судом розглянуте та задоволене клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Враховуючи нез'явлення представника позивача в судове засідання, невиконання сторонами вимог ухвали господарського суду від 08.09.2017, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та положення п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 02.10.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 відкладено розгляд справи на 06.11.17 о 15:50 год.

06.11.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на здійснення ним поставки товару позивачу, що підтверджується видатковими накладними на загальну суму 368576,87 грн., копії яких відповідачем додано до відзиву на позовну заяву. Крім того, відповідач зазначив, що ним не отримувався лист позивача № 11-08 від 11.08.2015 із сезонним замовленням, тоді як останнє є єдиною підставою для постачання товару згідно умов Договору № 197 від 24.07.2014, а тому, на твердження відповідача, строк поставки товару не настав.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 06.11.2017, з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні 06.11.2017 подав письмові пояснення, якими повідомив суд про відсутність у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також відсутність рішення цих органів з такого спору. Письмові пояснення залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні 06.11.2017 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.11.2017 надав усні заперечення проти заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні 06.11.2017 представник позивача подав клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання позивача про продовження строку вирішення спору судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні 06.11.2017 звернувся до суду з усним клопотанням, яким просив суд відкласти розгляд справи з метою надання часу для ознайомлення з матеріалами справи. Представник відповідача проти заявленого клопотання не заперечував. Усне клопотання представника позивача судом задоволене.

Враховуючи клопотання позивача про продовження строку вирішення спору, усне клопотання про відкладення розгляду справи та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 06.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2017 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 20.11.2017 о 15:30 год.

07.11.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

20.11.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

20.11.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення судово-технічної експертизи документів (експертизи друкарських форм та матеріалів документів), відповідно до якого позивач просив суд призначити у справі № 910/15009/17 судово-технічну експертизу документів, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України. Вказаним клопотанням позивач також надав суду перелік питань, які, на його думку, необхідно поставити на вирішення судовим експертом.

20.11.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення комплексної почеркознавчої експертизи та експертизи друкарських форм, відповідно до якого позивач просив суд призначити у справі № 910/15009/17 комплексну почеркознавчу експертизу та експертизу друкарських форм, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України. Вказаним клопотанням позивач також надав суду перелік питань, які, на його думку, необхідно поставити на вирішення судовим експертом. У вказаному клопотанні позивач також просив суд витребувати оригінали документів, необхідні для проведення експертизи.

20.11.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, відповідно до якого позивач просив суд зупинити провадження у справі № 910/15009/17 до надання експертом висновків за призначеними експертизами.

В судове засідання, призначене на 20.11.2017, представники позивача та відповідача з'явилися.

В судовому засіданні 20.11.17 представник позивача заперечував факт виконання відповідачем зобов'язань за Договором купівлі-продажу від 24.07.2014 № 197 та вказував, що підписи і відтиски печаток позивача у видаткових накладних, наданих відповідачем є підробленими.

В судовому засіданні, призначеному на 20.11.2017, здійснювався розгляд клопотань позивача, поданих 20.11.2017 через відділ діловодства суду, про призначення у справі № 910/15009/17 судово-технічної експертизи документів, комплексної почеркознавчої експертизи та експертизи друкарських форм.

Представник позивача в судовому засіданні 20.11.2017 підтримав подані ним клопотання про призначення судово-технічної експертизи документів, комплексної почеркознавчої експертизи та експертизи друкарських форм у справі № 910/15009/17.

В судовому засіданні, призначеному на 20.11.2017, представник відповідача проти задоволення клопотань позивача та призначення судових експертиз заперечував.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити судову експертизу у справі № 910/15009/17 та надати сторонам можливість запропонувати суду питання, які на їх думку, необхідно поставити на вирішення судового експерта.

Клопотання позивача про витребування оригіналів документів задоволено частково.

Враховуючи необхідність надання сторонам можливості запропонувати суду питання, які на їх думку, необхідно поставити на вирішення судового експерта, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 20.11.2017.

З метою забезпечення проведення судової експертизи у справі, суд ухвалою від 20.11.2017 відклав розгляд справи на 05.12.17 о 09:40, та, зокрема, зобов'язав відповідача у справі надати оригінали видаткових накладних:

ВН 113-000210 від 07.08.2014 на загальну суму 59711,41 грн.;

ВН 113-000211 від 28.08.2014 на загальну суму 59840,11 грн.;

ВН 113-000212 від 28.08.2014 на загальну суму 6698,57 грн.;

ВН 113-000222 від 04.09.2014 на загальну суму 58810,19 грн.;

ВН 113-000223 від 04.09.2014 на загальну суму 59754,49 грн.;

ВН 113-000224 від 04.09.2014 на загальну суму 34229,27 грн.;

ВН 113-000229 від 12.09.2014 на загальну суму 21331,37 грн.;

ВН 113-000230 від 12.09.2014 на загальну суму 12593,66 грн.;

ВН 113-000236 від 22.09.2014 на загальну суму 55607,80 грн., для проведення експертного дослідження.

05.12.2017 через відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання про залучення доказів, з додатками.

В судове засідання, призначене на 05.12.2017, представники позивача та відповідача з'явилися.

В судовому засіданні, призначеному на 05.12.2017, представник позивача надав суду письмові пояснення.

В судовому засіданні, призначеному на 05.12.2017, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи оригіналів документів, що містять підпис ОСОБА_4

В судовому засіданні, призначеному на 05.12.2017, представник позивача надав суду пояснення щодо отримання зразків підпису ОСОБА_4

Представники позивача і відповідача в судовому засіданні 05.12.2017 надали пояснення з урахуванням здійснення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0007449 та вказали, що суд може прийняти рішення у справі на підставі зібраних у справі доказів.

Подане відповідачем клопотання про залучення доказів, з додатками до матеріалів справи судом задоволено.

Подані позивачем клопотання та пояснення долучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 05.12.2017, позивач позовні вимоги підтримав повністю та додатково повідомив суд, що лист № 24-07 від 24.07.2014 з проханням відправляти куплений товар на адресу ОСОБА_5 не підписувався директором позивача ОСОБА_4, а підпис і печатка на ньому підроблені. У зв'язку з цим, позивач надав суду додатковий перелік питань, які, на його думку, необхідно поставити на вирішення судового експерта.

В судовому засіданні, призначеному на 05.12.2017 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував повністю, призначення судової експертизи у справі вважав недоцільним.

Крім того, представник відповідача повідомив суд про те, що Слідчім відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007449 від 01.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Також, представник відповідача вказав на відсутність у нього оригіналів спірних видаткових накладних, договору купівлі-продажу № 197 від 24.07.2014 та листа про контактну особу № 24-07 від 24.07.2014 з огляду на передачу зазначених документів слідчому СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6, на підтвердження чого послався на лист № 14244 від 01.12.2017, копія якого долучена до матеріалів справи.

З огляду на вказані обставини, представник відповідача вказав на доцільність зупинення провадження у справі № 910/15009/17 до завершення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007449.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані у справі докази у сукупності та враховуючи положення ст. 79 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі № 910/15009/17 до завершення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007449.

Водночас, суд дійшов висновку про неможливість призначення у справі № 910/15009/17 судової експертизи, з огляду на відсутність в матеріалах справи оригіналів спірних видаткових накладних, які мали бути безпосередньо об'єктом дослідження судової експертизи.

Представник позивача в судовому засіданні 05.12.2017 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.12.2017 надав усні заперечення проти заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні 05.12.2017 представники позивача та відповідача вказали на можливість вирішення справи по суті на підставі зібраних у справі доказів.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 05.12.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

24.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ЕЛЕКТРО ІНТЕРСЕРВІС" (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІДІ ВАН" (продавець, відповідач) укладено Договір купівлі - продажу № 197 (далі - Договір або Договір купівлі - продажу № 197 від 24.07.2014), за умовами якого відповідач зобов'язувався продати позивачу товари торгівельної марки "ВІДІВАН" (далі - товар), а також торгівельне обладнання з метою повноцінної діяльності магазину, а позивач зобов'язувався прийняти та оплатити товар та торгове обладнання на умовах, зазначених в Договорі (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. п. 1.2, 2.1, 2.3, 2.4, 3.1, 3.2 Договору відповідач зобов'язувався передати позивачу товар на підставі накладних, в яких мала визначатися його вартість.

Згідно п. 4.1. Договору позивач зобов'язувався оплачувати товар на умовах 100% передплати на рахунок відповідача.

Позивач здійснив оплату згідно Договору на рахунок відповідача платіжними дорученнями № 26 від 08.08.2014, № 29 від 13.08.2014, № 30 від 14.08.2014 № 31 від 15.08.2014, № 32 від 18.08.2014, № 36 від 02.09.2014, № 40 від 12.09.2014, № 41 від 22.09.2014 на загальну суму 391 000, 00 грн.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечувались представниками сторін.

Позивач вважає, що ним належним чином виконано грошове зобов'язання щодо проведення на користь відповідача попередньої оплати товару в загальній сумі 391 000, 00 грн., який підлягав постачанню відповідачем.

Проте, як стверджує позивач, відповідач не виконав своє зобов'язання щодо поставки та передачі позивачу товару, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 391 000, 00 грн. попередньої оплати.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував повністю, вказував на те, що ним поставлено товар позивачу за видатковими накладними. На підтвердження передачі товару позивачу відповідач надав видаткові накладні, лист позивача № 24-07 від 24.07.2014 з проханням відправляти куплений товар на адресу ОСОБА_5, квитанції про прийом вантажу, в яких в якості отримувача вантажу зазначено - ОСОБА_5. Оригінали зазначених доказів оглянуто судом в судових засіданнях.

Водночас, стверджуючи про поставку товару позивачу, відповідач вказав на відсутність сезонного замовлення з боку позивача, яке є єдиною підставою для поставки товару відповідно до умов договору, у зв'язку з чим вважає, що строк поставки товару не настав.

В наданих суду письмових поясненнях та усно в судових засіданнях позивач заперечував факт отримання товару від відповідача та вказував, що лист № 24-07 від 24.07.2014 з проханням відправляти куплений товар на адресу ОСОБА_5, рівно як і видаткові накладні, надані відповідачем, є підробленими документами.

Врахувавши доводи та заперечення представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи, оскільки для розгляду справи по суті необхідно з'ясувати питання, чи дійсно видаткові накладні, на які посилається відповідач, булі підписані зі сторони позивача ОСОБА_4. Судом враховано, що вказане питання (щодо особи, яка підписала видаткові накладні зі сторони позивача) виникло саме під час вирішення господарського спору у справі № 910/15009/17 і вирішення такого питання потребує спеціальних знань.

Як зазначалося, 05.12.2017 відповідач через відділ діловодства суду подав клопотання про залучення доказів, з додатками.

Зокрема, представником відповідача надано копію витягу з кримінального провадження № 0007449, за змістом якого судом встановлено, що ОСОБА_7 01.12.2017 звернувся з заявою, за результатом розгляду якої Слідчім відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007449 від 01.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

За твердженням відповідача, ОСОБА_7 представляє інтереси відповідача.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0007449 також вбачається, що невстановлена особа протягом серпня-вересня 2014 року підробила підписи директора ТОВ "КОМПАНІЯ "ЕЛЕКТРО ІНТЕРСЕРВІС" у видаткових накладних між вказаним товариством та ТОВ "ВІДІВАН".

Під час розслідування вказаного кримінального провадження слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області дійшов висновку про необхідність проведення почеркознавчої експертизи, у зв'язку з чим 01.12.2017 звернувся до відповідача з клопотанням № 14244 від 01.12.2017 про витребування оригіналів документів, в тому числі видаткових накладних.

Відповідач надав слідчому оригінали видаткових накладних, а також Договір купівлі-продажу № 197 від 24.07.2014 та лист про контактну особу № 24-07 від 24.07.2014.

В судовому засіданні 05.12.2017 суд встановив, що судова експертиза у справі 910/15009/17 не може бути призначена і проведена, з огляду на ту обставину, що відповідач у справі не виконав вимоги ухвали суду від 20.11.2017 в частині надання оригіналів видаткових накладних для проведення експертного дослідження та вказав на неможливість їх надання з огляду на порушення кримінального провадження № 0007449.

Таким чином, суд дійшов висновку про неможливість призначення у справі № 910/15009/17 судової експертизи, з огляду на відсутність в матеріалах справи оригіналів спірних видаткових накладних, які мали бути безпосередньо об'єктом дослідження судової експертизи.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на приписи статті 33 ГПК України, суд відзначає, що обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується, в тому числі, і відповідача, який заперечував заявлені позивачем позовні вимоги про повернення передоплати за непоставлений товар з огляду на поставку такого товару позивачу за видатковими накладними. Тобто, посилаючись на відповідні обставини в заперечення позовних вимог, відповідач мав довести наявність таких обставин належними доказами.

При цьому суд не заперечує право особи звертатися з відповідними заявами про вчинення кримінального злочину, однак в спірному випадку суд має сумніви у добросовісному здійсненні відповідачем його процесуальних прав та виконанні обов'язку щодо надання доказів суду.

Так, відповідно до частини 2 статті 22 ГПК України сторони мають право, зокрема, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, тощо.

Водночас, приписами частини 3 статті 22 ГПК України визначено обов'язок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Щодо наявності у суду сумнівів у добросовісному здійсненні відповідачем його процесуальних прав та виконанні обов'язку щодо надання доказів, то суд звертає увагу, що провадження у даній справі порушено ухвалою суду від 08.09.2017, відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечував позовні вимоги з огляду на поставку ним товару позивачу, подано відповідачем через відділ діловодства суду 06.11.2017, ухвалою від 20.11.2017 суд зобов'язав відповідача у справі надати оригінали видаткових накладних для проведення експертного дослідження. Проте, незважаючи на судовий розгляд справи № 910/15009/17 та на покладений на відповідача судом обов'язок надати оригінали видаткових накладних для проведення експертного дослідження, останній не надав суду оригінали видаткових накладних.

Крім того, сумніви у добросовісності відповідача виникають у суду і з підстав того, що в судовому засіданні 05.12.2017 представник відповідача вважав призначення судової експертизи недоцільним, тоді як 04.12.2017 супровідним листом № 171 направив слідчому СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області документи для проведення почеркознавчої експертизи, в тому числі оригінали спірних видаткових накладних.

В судовому засіданні 05.12.2017 представники сторін вказали на можливість вирішення справи по суті на підставі зібраних у справі доказів.

Згідно з ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивач здійснив попередню оплату згідно Договору № 197 від 24.07.2014 на рахунок відповідача платіжними дорученнями № 26 від 08.08.2014, № 29 від 13.08.2014, № 30 від 14.08.2014 № 31 від 15.08.2014, № 32 від 18.08.2014, № 36 від 02.09.2014, № 40 від 12.09.2014, № 41 від 22.09.2014 на загальну суму 391 000,00 грн.

Факт здійснення позивачем оплати на підставі Договору у вищенаведеній сумі відповідачем не заперечувався.

Проте, як зазначалось, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та надав спірні видаткові накладні, які, на думку відповідача, підтверджують поставку ним товару позивачу.

Здійснюючи розгляд справи по суті, суд дійшов висновку, що надані відповідачем в якості доказів виконання зобов'язань за Договором купівлі-продажу № 197 від 24.07.2014 копії видаткових накладних, а саме: ВН 113-000210 від 07.08.2014 на загальну суму 59711,41 грн.; ВН 113-000211 від 28.08.2014 на загальну суму 59840,11 грн.; ВН 113-000212 від 28.08.2014 на загальну суму 6698,57 грн.; ВН 113-000222 від 04.09.2014 на загальну суму 58810,19 грн.; ВН 113-000223 від 04.09.2014 на загальну суму 59754,49 грн.; ВН 113-000224 від 04.09.2014 на загальну суму 34229,27 грн.; ВН 113-000229 від 12.09.2014 на загальну суму 21331,37 грн.; ВН 113-000230 від 12.09.2014 на загальну суму 12593,66 грн.; ВН 113-000236 від 22.09.2014 на загальну суму 55607,80 грн., а всього на суму 368576,56 грн., не можуть бути визнані судом належними доказами без проведення судової експертизи у справі та встановлення, чи дійсно підпис на оригіналах цих видаткових накладних належить саме ОСОБА_4, з огляду при цьому на твердження позивача про те, що підписи і відтиски печаток позивача у видаткових накладних, наданих відповідачем, є підробленими.

Суд наголошує, що про необхідність призначення у справі судової експертизи було зазначено в ухвалі суду від 20.11.2017, тобто до того, як 01.12.2017 було подано заяву ОСОБА_7, за якою здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0007449.

Суд критично оцінює надані відповідачем на підтвердження виконання ним зобов'язань за Договором купівлі-продажу № 197 від 24.07.2014 копії листа про контактну особу № 24-07 від 24.07.2014 та квитанцій про прийом вантажу, оскільки зазначені документи жодним чином не підтверджують виконання відповідачем умов Договору купівлі-продажу № 197 від 24.07.2014 в повному обсязі, а рівно такі лист про контактну особі та квитанції про прийом вантажу не приймаються судом у якості належних і допустимих доказів у справі в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач не надав достатніх доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов'язань за Договором купівлі-продажу № 197 від 24.07.2014, які у своїй сукупності дали суду можливість дійти висновку про наявність або відсутність тих обставин справи, на які відповідач посилався в якості заперечень позовних вимог, а саме, дали б суду можливість дійти висновку про виконання або невиконання відповідачем зобов'язань за вказаним договором купівлі-продажу.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Аналогічні приписи містить частина 1 статті 193 ГК України, згідно якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується здійснення позивачем попередньої оплати за товару на загальну суму 391000,00 грн., який мав бути поставлений відповідачем, проте належні докази здійснення відповідачем такої поставки в матеріалах справи відсутні та не залучені відповідачем до матеріалів справи.

При цьому суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані заперечення відповідачем позовних вимог з підстав не направлення йому позивачем сезонного замовлення, враховуючи, що стверджуючи про здійснення спірної поставки товару позивачу відповідач зазначав, що здійснив її незважаючи на відсутність сезонного замовлення позивача.

Враховуючи наведені правові норми та зважаючи на встановлені судом обставини справи, а саме: одержання відповідачем попередньої оплати вартості товару, який підлягав поставці позивачу на загальну суму 391000,00 грн., однак не виконання відповідачем свого обов'язку щодо передачі позивачу товару на вказану суму, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 391 000, 00 грн., у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Як визначено частиною 1 статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позовних вимог повністю, судовий збір у розмірі 5865,00 грн. повністю покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 34, 41, 43, 44, 49, 82-85,116 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДІ ВАН" (01004, м. Київ, вул. Басейна, буд. 21, кв. 16; ідентифікаційний код 30305087) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "ЕЛЕКТРО ІНТЕРСЕРВІС" (61050, м. Харків, вул. Харківська Набережена, буд. 6, поверх 2, кімната 7; ідентифікаційний код 39012420) 391 000, 00 грн. (триста дев'яносто одну тисячу гривень 00 коп.) попередньої оплати, 5865,00 грн. (п'ять тисяч вісімсот шістдесят п'ять гривень 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.12.2017

Суддя Гумега О.В.