ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року Справа № 904/4258/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Антоніка С.Г.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 05.07.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 04/09/2017 від 04.09.2017 р.,

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "ЮГ-ПУТЬКОМПЛЕКТ", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2017 року у справі № 904/4258/17

за позовом Приватної виробничо-комерційної фірми "Стройснабсервіс", м. Харків

до Закритого акціонерного товариства "ЮГ-ПУТЬКОМПЛЕКТ", м. Дніпро

про стягнення 473 552,33 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулась Приватна виробничо-комерційна фірма "Стройснабсервис" (далі Позивач) з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства "ЮГ-Путькомплект" (далі Відповідач) про стягнення 473 552,33 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області 21.08.2017 року у справі № 904/4258/17 (суддя Ніколенко М.О.) позов задоволено частково, стягнуто із Закритого акціонерного товариства Юг-Путькомплект на користь Приватної виробничо-комерційної фірми Стройснабсервис основний борг у розмірі 391 141, 68 грн., пеню у розмірі 47 708, 56 грн., 3% річних у розмірі 4 237, 30 грн., інфляційні втрати у розмірі 19 105,47 грн. та 6 932, 90 грн. витрат зі сплати судового збору, в решті позову відмовлено.

Рішення мотивовано порушенням Відповідачем умов договору щодо повної оплати поставленого Позивачем товару.

Не погодившись із зазначеним рішенням Закрите акціонерне товариство "ЮГ-ПУТЬКОМПЛЕКТ" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що згідно п.1.1. Договору та Специфікації №1 постачальник зобовязувався здійснити виготовлення та поставку конвеєрного комплексу К200 (товару), що складається з чотирьох вузлів.

В той же час, як вбачається з видаткових накладних С-0000032 від 20.09.2016 року та № С-0000038 від 30.09.2016 року, що лягли в основу оскаржуваного рішення, Позивачем поставлено тільки 3 вузли єдиного конвеєрного комплексу КК2000, а саме не поставлено шафу управління конвеєрного комплексу КК200 продуктивністю 200т/год.

Скаржник наголошує, що Відповідач в повному обсязі виконав умови ч. 1 п.4.2. Договору, здійснивши 05.05.2016 року та 17.08.2016 року передплату за товар у розмірі 65% вартості товару у розмірі 895 436,88 грн. з ПДВ.

Згідно ч. 2 п. 4.2. Договору решту (35% вартості товару) Відповідач згідно виставленого рахунку постачальника зобовязаний сплатити протягом 20-ти календарних днів з моменту постачання товару, на підставі видаткової накладної.

За таких умов, через не поставку частини товару 4-го вузла конвеєрного комплексу КК200 (шафи управління) станом на час звернення Позивача із позовом не настав обовязок Відповідача, передбачений ч. 2 п.4.2. Договору, в частині сплати решти (35% вартості товару).

Факт відсутності поставки «Шафи управління» (4 пункт Специфікації №1) судом було проігноровано, останній, обмежився лише формальним посиланням на наявність видаткових накладних в матеріалах справи та їх приблизну суму (вартість товару), без встановлення повноти поставки (у відповідності до специфікації №1).

За таких обставин, посилання позивача на прострочення оплати (остаточного розрахунку) є безпідставними, оскільки станом на вересень 2017 року обладнання в повному обсязі не поставлено, рахунок Позивачем не виписувався, вимоги про оплату (згідно ст. 530 ЦКУ) на адресу Відповідача не надходило.

Також, скаржник зазначає, що обладнання, яке було передано Позивачем за видатковими накладними С-0000032 від 20.09.2016 року, № С-0000038 від 30.09.2016 року, доукомплектовувалося відсутніми деталями на початку 2017 року, що підтверджується видатковою накладною №С-000002 від 30.01.2017 року та товарно-транспортною накладною №С-0С00007 від 30.01.2017 року, за якими Позивачем 30 січня 2017 року додатково частково передано Відповідачу відсутні комплектуючі до вузлів, що було передано за видатковою накладною ще 30 вересня 2016 року.

Зважаючи на строки/терміни доукомплектування неякісного товару (видаткова накладна №С-000002 від 30.01.2017 року), дії Відповідача щодо визначення неякісної продукції відповідають Інструкції №П 7 та умовам Договором, а тому висновку суду щодо прострочення строку на звернення Покупця з вимогою на якість, є передчасними.

Вважає, що господарським судом протиправно відмовлено в дослідженні та прийнятті доказів (листи за період жовтень-грудень 2016 року, надані відповідачем до суду у якості доказу сповіщення позивача про недоукомплекованість та невідповідну якість поставленого товару) з мотивів, не надання Відповідачем доказів надсилання даних листів Укрпоштою.

Судом не взято до уваги, що електронна адреса (як Позивача та і Відповідача), на яку посилався Відповідач, як на засіб електронного документообігу, використовувалася для узгодження істотних умов договору, передбачених ст. 638 ЦК України.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та пояснив, що Позивачем не поставлявся Відповідачу такий вузол конвеєрного комплексу КК200 як шафи управління.

Приватна виробничо-комерційна фірма "Стройснабсервіс" відзив на апеляційну скаргу не надала. У судовому засіданні представник Позивача просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначив, що Позивачем фактично поставлено Відповідачу конвеєрний комплекс КК200 у повній комплектації, в тому числі й шафу управління комплексом. В той же час, надати відповідну видаткову накладу, за якою відбулася поставка шафи управління не може.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.09.2017 року у складі колегії суддів: (головуючого судді доповідача Іванова О.Г., суддів Березкіна О.В., Дармін М.О.) апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено у судовому засіданні на 12.10.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 року через неявку представників сторін розгляд апеляційної скарги відкладено на 31.10.2017 року.

30.10.2017 року на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів проведеного на виконання розпорядження в.о. керівника апарату Дніпропетровського апеляційного господарського суду ОСОБА_3 від 30.10.2017 року №1822/17 в звязку з перебуванням у відрядженні судді Березкіної О.В. призначено склад колегії у складі: головуючий суддя Іванов О.Г. (доповідач) судді Дармін М.О., Чимбар Л.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.10.2017 року через неявку представників сторін розгляд справи відкладено на 16.11.2017 року.

16.11.2017 року на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів проведеного на виконання розпорядження керівника апарату Дніпропетровського апеляційного господарського суду ОСОБА_4 від 16.11.2017 року №1955/17 в звязку з перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О. призначено склад колегії у складі: головуючий суддя Іванов О.Г. (доповідач) судді Березкіна О.В., Чимбар Л.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 року апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "ЮГ-ПУТЬКОМПЛЕКТ", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2017 року у справі № 904/4258/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Іванов О.Г. (доповідач) судді Березкіна О.В., Чимбар Л.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 року через неявку представника Позивача розгляд справи відкладено на 30.11.2017 року.

29.11.2017 року на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів проведеного на виконання розпорядження керівника апарату Дніпропетровського апеляційного господарського суду ОСОБА_4 від 29.11.2017 року №2040/17 в звязку з перебуванням у відпустці судді Чимбар Л.О. призначено склад колегії у складі: головуючий суддя Іванов О.Г. (доповідач) судді Березкіна О.В., Антонік С.Г.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 року апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "ЮГ-ПУТЬКОМПЛЕКТ", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2017 року у справі № 904/4258/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Іванов О.Г. (доповідач) судді Березкіна О.В., Антонік С.Г.

В судовому засіданні 30.11.2017 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 104 ГПК України серед підстав для скасування або зміни рішення місцевого суду є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

22.04.2016 року між Приватною виробничо-комерційною фірмою Стройснабсервис (постачальник) та Закритим акціонерним товариством Юг-Путькомплект(покупець) укладено договір № 1-22/04, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобовязується передати у власність покупця конвеєрний комплекс КК-200, що надалі іменується товар, а покупець зобовязується прийняти і сплатити його вартість в порядку та на умовах, передбачених цим договором (т. 1 а.с. 9-12).

Найменування товару, його кількість, ціна і асортимент зазначені у специфікації № 1 (додаток № 1), яка є невідємною частиною цього договору (п. 1.2 договору).

Специфікацією № 1 до договору сторонами було погоджено поставку товару на загальну суму 1 272 000 грн.

А саме, за специфікацією №1 постачальник зобовязувався здійснити виготовлення та поставку конвеєрного комплексу К200, що складається з наступних вузлів:

1. Розвантажувач (без мотор-редуктора) у кількості 1 шт. загальною вартістю 198 519,40 грн., без ПДВ.

2. Конвеєр стрічковий 20м (без мотор-редуктора) у кількості 3 шт., загальною вартістю 543 500,49 грн. без ПДВ.

3. Завантажувач 35м (без мотор-редуктора. без шевронної стрічки) у кількості 1 шт., загальною вартістю 330 128,91 грн. без ПДВ.

4.Шафа управління конвеєрного комплексу КК200 продуктивністю 200т/год, 2016р. у кількості 1 шт., загальною вартістю 75 847,20 грн. без ПДВ (т. 1 а.с. 15).

Ціна цього договору становить 1272000 грн., у тому числі ПДВ 20% 212000 грн. Ціна договору може бути змінена за взаємною згодою сторін (п. 3.1-3.2 договору).

Відповідно до розділу 4 договору оплата проводиться згідно виставленого постачальником рахунку.

Постачання товару здійснюється протягом 90 календарних днів з моменту отримання передоплати від покупця та письмової заяви (п. 5.1 договору).

День поставки дата вказана у накладній (п. 5.5 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2016, а у частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п. 10.1 договору).

Відповідач виконав умови ч. 1 п.4.2. Договору, здійснивши 05.05.2016 року та 17.08.2016 року передплату за товар у розмірі 65% вартості товару у розмірі 895 436,88 грн. з ПДВ (т. 1 а.с. 20, 21, 68).

На підтвердження виконання умов договору та специфікації № 1 до нього Позивачем надано:

- видаткову накладну від 20.09.2016 № С-0000032 на суму 652 200,59 грн., за якою поставлено Відповідачу конвеєр стрічковий 20м (без мотор-редуктора) у кількості 3 шт., загальною вартістю 543 500,49 грн. без ПДВ, всього з ПДВ 652 200,59 грн. (т. 1 а.с.16);

- видаткову накладну від 30.09.2016 № С-0000038 на суму 634 377,97 грн., за якою поставлено Відповідачу: розвантажувач (без мотор-редуктора) у кількості 1 шт. вартістю 198 519,40 грн., без ПДВ; завантажувач 35м (без мотор-редуктора, без шевронної стрічки) у кількості 1 шт. вартістю 330 128,91 грн. без ПДВ., загальною вартістю 528 648,31 грн. без ПДВ, всього з ПДВ 634 377,97 грн. (т. 1 а.с. 17).

Дані видаткові накладні на загальну суму 1 286 577,97 грн. підписані представниками обох сторін без зауважень.

У звязку з порушенням Відповідачем зобовязань за договором поставки в частині своєчасного розрахунку за поставлений товар Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача 473 552,33 грн., з яких: основний борг у розмірі 391 141, 68 грн., пеня у розмірі 47 708,56 грн., 3% річних у розмірі 4 975,32 грн., інфляційні втрати у розмірі 29 726,77 грн., що і є предметом даної позовної заяви.

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару, є господарськими зобов'язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як вбачається з пунктів 1.1., 1.2 Договору № 1-22/04 від 22.04.2016 року та специфікації №1 до нього постачальник зобовязувався здійснити виготовлення та поставку конвеєрного комплексу К200, який іменується товаром, що складається з наступних чотирьох вузлів:

1. Розвантажувач (без мотор-редуктора) у кількості 1 шт. загальною вартістю 198 519,40 грн., без ПДВ.

2. Конвеєр стрічковий 20м (без мотор-редуктора) у кількості 3 шт., загальною вартістю 543 500,49 грн. без ПДВ.

3. Завантажувач 35м (без мотор-редуктора. без шевронної стрічки) у кількості 1 шт., загальною вартістю 330 128,91 грн. без ПДВ.

4. Шафа управління конвеєрного комплексу КК200 продуктивністю 200т/год, 2016р. у кількості 1 шт., загальною вартістю 75 847,20 грн. без ПДВ (т. 1 а.с. 15).

Відповідно Технічних вимог, що є невідємною частиною договору, сторони встановили, що поставка обладнання, складові частини конвеєрів, електрообладнання розташоване в апаратних і шафах повинно бути повністю зібране. В комплект поставки повинні бути включені всі необхідні кріпильні елементи і пристрої.

Шафа управління конвеєрного комплексу КК200 призначена для керування електроприводом стрічки конвеєра в місцевому і дистанційному режимах роботи. Схема управління повинна працювати на пускачі в автоматичному режимі плавного пуску, що дозволяє збільшити термін експлуатації електроприводу за рахунок плавного розгону і гальмування, з джерелом живлення 24В DC для ланцюгів управління та системи аварійної сигналізації.

В той же час, матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору поставки № 1-22/04 від 22.04.2016 року Позивач за видатковими накладними від 20.09.2016 № С-0000032 та від 30.09.2016 № С-0000038 поставив Відповідачу лише частину товару, а саме:

- конвеєр стрічковий 20м (без мотор-редуктора) у кількості 3 шт., загальною вартістю 543 500,49 грн. без ПДВ, всього з ПДВ 652 200,59 грн. (т. 1 а.с.16);

- розвантажувач (без мотор-редуктора) у кількості 1 шт. вартістю 198 519,40 грн., без ПДВ;

- завантажувач 35м (без мотор-редуктора, без шевронної стрічки) у кількості 1 шт. вартістю 330 128,91 грн. без ПДВ (т. 1 а.с. 17).

які були прийняті покупцем, що підтверджується довіреностями, видатковими накладними, підписані представниками Відповідача без зауважень і наявними в матеріалах справи (а.с. т. 1 а.с. 16-19).

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки розділом 4 Договору № 1-22/04 від 22.04.2016 року встановлений інший ніж ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, то сторони повинні керуватися саме умовами договору.

Так, відповідно до ч. 1 п. 4.2. Договору оплата товару: попередня оплата 65% вартості товару здійснюється прямим банківським переказом коштів на рахунок постачальника протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання виставленого постачальника рахунку на підставі підписаного сторонами договору.

Відповідач в повному обсязі виконав умови ч. 1 п.4.2. Договору, здійснивши 05.05.2016 року та 17.08.2016 року передплату за товар у розмірі 65% вартості товару у розмірі 895 436,88 грн. з ПДВ (т. 1 а.с. 20, 21, 68).

Відповідно до ч. 2 п. 4.2. Договору решта (35% вартості товару) оплачується Відповідачем згідно виставленого рахунку постачальника протягом 20-ти календарних днів з моменту постачання товару, на підставі видаткової накладної.

Отже, обовязок Відповідача здійснити повний розрахунок за поставлений товар - сплатити решту 35% вартості товару виникає не з моменту поставки окремих складових конвеєрного комплексу К200, а з моменту поставки конвеєрного комплексу К200 у цілому відповідно до умов специфікації № 1 та технічних умов до Договору.

Як вже зазначалося вище, товар - конвеєрний комплекс К200 складається з чотирьох вузлів.

Доказів поставки Відповідачу такого елементу товару як шафа управління конвеєрного комплексу КК200 продуктивністю 200т/год, 2016р. у кількості 1 шт. матеріали справи не містять, та Позивачем не надано.

А отже, Позивачем не доведено поставку конвеєрного комплексу К200 у цілому відповідно до умов специфікації № 1 та технічних умов до Договору.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких умов, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що через не поставку частини товару 4-го вузла конвеєрного комплексу КК200 (шафи управління) станом на час звернення Позивача із позовом не настав обовязок Відповідача, передбачений ч. 2 п.4.2. Договору, в частині сплати решти (35% вартості товару).

Таким чином, у Позивача не настало право вимоги оплати решти (35% вартості товару).

За таких обставин, висновок господарського суду про прострочення оплати (остаточного розрахунку) є безпідставним, оскільки строк оплати ще не настав.

У звязку з чим позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 391 141,68 грн. є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки на момент звернення Позивача із позовом не настав обовязок Відповідача щодо сплати основної суми боргу, то відсутні й підстави для стягнення з Відповідача нарахованих Позивачем на суму основного боргу 3 % річних у розмірі 4975,32 грн. за період з 20.10.2016 по 01.03.2017 року, інфляційних втрат у розмірі 29726, 77 грн. за період жовтень 2016 лютий 2017 року та пені у розмірі 47 708,56 грн.

Інші доводи апеляційної скарги щодо не прострочення строку на звернення Покупця з вимогою на якість; протиправного відмовлення в дослідженні та прийнятті листів Відповідача з мотивів, не надання останнім доказів надсилання даних листів Укрпоштою, з огляду на відсутність порушення Відповідачем грошового зобовязання не впливають на висновок колегії суддів про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, Дніпропетровський апеляційний господарський суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на недоведених обставинах, що мали значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, і не відповідають в повній мірі обставинам справи, а також були зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, яке призвело до прийняття неправильного рішення (ч. 1 п. п. 2, 3 та 4 ст. 104 ГПК України), що є підставою для скасування такого рішення.

З урахуванням викладеного, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, в позові необхідно відмовити, то судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України необхідно покласти на Позивача.

У звязку з чим з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути 7 814,40 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "ЮГ-ПУТЬКОМПЛЕКТ", м. Дніпро задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2017 року у справі № 904/4258/17 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові Приватної виробничо-комерційної фірми "Стройснабсервис" до Закритого акціонерного товариства "ЮГ-Путькомплект" про стягнення 473 552,33 грн. відмовити.

Стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми "Стройснабсервис" (61003, м. Харків, провулок Івана Дубового, 8 ) на користь Закритого акціонерного товариства "ЮГ-Путькомплект" (41081, АДРЕСА_1, ) 7 814,40 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Видачу наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 05.12.2017 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г. Антонік