КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. справа№ 910/15617/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників:

позивача (відповідача за зустрічним позовом) - Барський А.О.

відповідача (позивача за зустрічним позовом) - Гриневський В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой"

на рішення Господарського суду м. Києва від 26.10.2017 р.

у справі № 910/15617/17 (суддя - Пінчук В.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой"

про стягнення 1274126,62 грн

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой"

до Приватного акціонерного товариства "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя"

про стягнення збитків у розмірі 858366,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Приватне акціонерне товариство "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя" (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача 1 073 421,82 грн основного боргу за договором підряду № КГ/113-15У від 22.09.2015 р., 168 402,15 грн інфляційних втрат та 32 302,65 грн 3% річних.

У жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой" звернулось до місцевого суду із зустрічним позовом до Приватного акціонерного товариства "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя" про стягнення 858 366,00 грн збитків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 р. у справі № 910/15617/17 первісний позов задоволено повністю; стягнуто з ТОВ "Шахтспецстрой" на користь ПАТ "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя" 1073421,82 грн основного боргу, 32302,65 грн 3% річних, 168402,15 грн інфляційних втрат; у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 26.10.2017 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про задоволення зустрічного позову та відмову у задоволенні первісного позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач за первісним позовом посилається на те, що порушення відповідачем за зустрічним позовом встановлених строків виконання робіт за договором № КГ/113-15У від 22.09.2015 р. спричинило настання несприятливих наслідків для Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой" за договором № 3-14Пд від 16.01.2014 р., який був укладений між Приватним акціонерним товариством "Корум Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой", а саме сплата штрафних санкцій за вказаним договором в розмірі 858 366,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/15617/17 та призначено її до розгляду на 07.12.2017 р.

На електронну адресу суду 30.11.2017 р. від Приватного акціонерного товариства "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 07.12.2017 р. в режимі відеоконференції. У зазначеному клопотанні вказано найменування та місцезнаходження найближчого суду, до якого може прибути заявник для участі у судовому засіданні - Господарський суд Запорізької області (69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2017 р. клопотання Приватного акціонерного товариства "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та призначено судове засідання 07.12.2017 р. в режимі відеоконференції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

22.09.2015 р. між Приватним акціонерним товариством "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя" (далі - підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой" (далі - замовник) був укладений договір підряду № КГ/113-15У (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов'язок на свій ризик, своїми силами та засобами, з використанням власних матеріалів або матеріалів замовника виконати роботи на об'єкті замовника, у відповідності з проектом 13198-1971-КМ, кошторисною документацією, графіком виконання робіт, порядком виконання будівельно-монтажних робіт, пуско-налагоджувальних робіт, що є невід'ємними частинами даного договору. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи в порядку, передбаченому даним договором.

Згідно з п. 2.1 договору вартість робіт даного договору визначається договірною ціною, яка складається із вартості виготовлення комплекту металоконструкцій з урахуванням вартості металопрокату в розмірі 3 556 272,00 грн у тому числі ПДВ 20% (592 712,00 грн), вартості монтажу в розмірі 609 516,00 грн, в тому числі ПДВ 20% -101 586,00 грн та складає 4 165 788,00 грн, в тому числі ПДВ 20% 694 298,00 грн. Загальна вартість робіт може бути зменшена виходячи із фактичного обсягу виконаних робіт.

Як передбачено п. 2.6 договору, оплата за договором здійснюється замовником по факту виконання робіт підрядником протягом 35 (тридцяти п'яти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому виконаних будівельних робіт (по формі КБ-2В) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат ( по формі КБ-3 ).

Відповідно до п. 3.1 договору замовник передає підряднику об'єкт шляхом оформлення відповідного акту прийому-передачі.

Згідно з п. 3.5 договору підрядник зобов'язується виконати роботи протягом 80 календарних днів з моменту підписання даного договору та поставки замовником металопродукції відповідно до договору поставки від 31.08.2015 р. № КГ/112-15п. Роботи виконуються відповідно до графіка робіт (додаток № 3). Строки виконання робіт можуть змінюватись тільки з письмового дозволу замовника, за винятком випадків несвоєчасної поставки замовником металоконструкцій.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе обов'язків (п. 11.1 договору).

На виконання умов укладеного договору позивач виконав будівельні роботи на загальну суму 4 485 590,69 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами виконаних робіт, а саме:

- акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2015 року від 01.12.2015 р. на суму 741 978,16 грн;

- акт приймання виконаних будівельних робіт № 2 за грудень 2015 року від 25.12.2015 р. на суму 797 640,92 грн;

- акт приймання виконаних будівельних робіт № 3 за січень 2016 року від 27.01.2016 р. на суму 307 280,46 грн;

- акт приймання виконаних будівельних робіт № 4 за січень 2016 року від 27.01.2016 р. на суму 662 825,46 грн;

- акт приймання виконаних будівельних робіт № 5 за квітень 2016 року від 27.04.2016 р. на суму 1 252 282,01 грн;

- акт приймання виконаних будівельних робіт № 6 за травень 2016 року від 25.05.2016 р. на суму 192 547,97 грн;

- акт приймання виконаних будівельних робіт № 7 за червень 2016 року від 29.06.2016 р. на суму 531 035,71 грн.

Однак відповідач оплатив виконані та прийняті роботи в сумі 3 412 168,87 грн.

Спір між сторонами виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, розрахувався за виконані роботи частково, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 1 073 421,82 грн.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як передбачено ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем були підписані всі акти виконаних робіт без зауважень, недоліків у виконаних роботах не було виявлено, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що належних доказів оплати заборгованості суду відповідачем не надано, а тому позовні вимоги про стягнення основного боргу за договорами підряду підлягають задоволенню на суму 1 073 421,82 грн.

Крім того, за неналежне виконання умов укладеного договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 168 402,15 грн інфляційних втрат та 32 302,65 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.

Враховуючи викладене, судова колегія, перевіривши розрахунок цих сум, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 168 402,15 грн інфляційних втрат та 32 302,65 грн 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой" до Приватного акціонерного товариства "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя" про стягнення збитків у розмірі 858 366,00 грн, судова колегія зазначає наступне.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач за зустрічним позовом посилається на те, що внаслідок порушення відповідачем за зустрічним позовом встановлених строків виконання робіт за договором № КГ/113-15У від 22.09.2015 р. настали несприятливі наслідки для Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой" за договором № 3-14Пд від 16.01.2014 р., який був укладений між Приватним акціонерним товариством "Корум Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой", а саме сплата штрафних санкцій за вказаним договором в розмірі 858 366,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової або господарсько-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає. При цьому на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Крім того, застосування до особи такої міри відповідальності як стягнення збитків потребує доведення наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20.12.2010 р. у справі № 06/113-38.

Так, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що збитки за договором № 3-14Пд від 16.01.2014 р. в розмірі 858 366,00 грн були понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой" внаслідок порушення Приватним акціонерним товариством "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя" встановлених строків виконання робіт за договором № КГ/113-15У від 22.09.2015 р.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача за зустрічним позовом збитків у розмірі 858 366,00 грн, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 26.10.2017 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтспецстрой" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 26.10.2017 р. у справі № 910/15617/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/15617/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов