РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2017Справа №910/18069/17

За позовомФізичної особи-підприємця Олійника Валерія Володимировича
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Солаіс Логістик»
простягнення 148292 грн. 88 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Бєліченко Н.М. - представник за довіреністю б/н від 17.07.2017;

від відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.10.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Олійника Валерія Володимировича з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солаіс Логістик» про стягнення 148292 грн. 88 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та умов укладеного між сторонами Договору про надання послуг № 14 від 13.04.2016 не у повному обсязі оплатив надані позивачем послуги, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 148292 грн. 88 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2017 порушено провадження у справі № 910/18069/17, розгляд справи призначено на 14.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 01.12.2017.

У судовому засіданні 01.12.2017 представник позивача подав письмові пояснення, в яких зазначив, що замовлення відповідач направляв на електронну поштову скриньку позивача, а також у позивача був доступ до спеціальної бухгалтерської програми відповідача, з якої позивач міг завантажувати замовлення. Позивач вказав на те, що перелік осіб, вказаних відповідачем у замовленнях, відповідає переліку осіб, вказаних у ТНН у графі вантажоодержувач, про отримання вантажу вантажоодержувачами свідчать відбитки печаток на ТНН, копії яких долучені позивачем до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 01.12.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, клопотань про відкладення розгляд справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 21.10.2017, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якого вбачається, що 20.11.2017 поштове відправлення надійшло до відділення зв'язку.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Крім того, ухвала суду від 23.10.2017 про порушення провадження у справі № 910/18069/17 була направлена на адресу відповідача, яка вказана у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 21.10.2017, та була повернута відділенням поштового зв'язку у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується довідкою відділення поштового зв'язку та поштовим конвертом, в якому ухвала суду була направлена на адресу відповідача.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, беручи до уваги відсутність клопотань сторін про відкладення розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 01.12.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

13.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Солаіс Логістик» (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Олійником Валерієм Володимировичем (виконавець) укладено Договір про надання послуг № 14, відповідно до умов якого виконавець за замовленнями замовника зобов'язується надати визначені цим договором послуги, а саме: відповідальне платне зберігання продукції та обладнання; обробка, підбір, пакетування, фасування та сортування майна; відвантаження/завантаження майна на автомобілі; формування супровідної документації на відвантаження/завантаження, транспортування та передачу майна; транспортні послуги, перевезення майна по території України автомобільним транспортом (власним або залучивши до виконання замовлення третіх осіб за додаткову плату); обробка та надання інформації, що стосується майна замовника.

Відповідно до п. 2.4.1 Договору про надання послуг № 14 від 13.04.2016 замовник надає виконавцю замовлення (повідомлення) на передачу майна третім особам або новим власникам в електронному вигляді на електронну поштову адресу виконавця не пізніше 3-х діб до запланованої передачі.

Згідно з п. 2.4.2 Договору про надання послуг № 14 від 13.04.2016 передача майна третім особам, що потребує транспортних послуг з боку виконавця, відбувається згідно з заявками замовника по узгодженому сторонами графіку, про що складається окремий додаток (Додаток № 1).

Відповідно до п. 3.1 Договору про надання послуг № 14 від 13.04.2016 вартість послуг виконавця визначається у Додатку № 4 до даного договору.

Додатком № 4 до Договору про надання послуг № 14 від 13.04.2016 сторони погодили, що на виконання п. 3.1 вказаного договору сторони встановили наступні тарифи по вартості послуг виконавця: - транспортні послуги, перевезення майна по території м. Одеси та Одеської області автомобільним транспортом (власним або залучивши до виконання замовлення третіх осіб) - 1,80 грн. за 1 кг; - транспортні послуги, перевезення майна по території Херсонської області автомобільним транспортом (власним або залучивши до виконання замовлення третіх осіб): замовлення до 60 кг - 3,70 грн. за 1 кг, замовлення від 60 кг - 3,50 грн. за 1 кг; - транспортні послуги, перевезення майна по території Миколаївської області автомобільним транспортом (власним або залучивши до виконання замовлення третіх осіб): - замовлення до 60 кг. - 3,50 грн. за 1 кг, - замовлення від 60 кг. - 3,20 грн. за 1 кг; - транспортні послуги, перевезення майна маршрутом Київ - Одеса - 500 грн. за 1 палет.

Відповідно до п. 7.1 Договору про надання послуг № 14 від 13.04.2016 договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і закінчується після повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою вказаний правочин є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказав на те, що на виконання умов Договору про надання послуг № 14 від 13.04.2016 ним були надані відповідачу послуги щодо перевезення майна на суму 161292 грн. 88 коп.

Позивачем долучено до позовної заяви копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001258 від 15.07.2016 на суму 35601 грн. 84 коп., який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб позивача і відповідача (в акті міститься посилання на реквізити Договору про надання послуг № 14 від 13.04.2016).

Враховуючи, що вказаний акт № ОУ-0001258 від 15.07.2016 на суму 35601 грн. 84 коп. підписаний представником відповідача та скріплений печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю «Солаіс Логістик», суд приймає його у якості належного та допустимого доказу надання позивачем послуг щодо перевезення вантажу на суму 35601 грн. 84 коп.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001411 від 29.07.2016 на суму 36073 грн. 73 коп., копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001577 від 15.08.2016 на суму 41916 грн. 10 коп., копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001756 від 31.08.2016 на суму 25425 грн. 04 коп., копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001910 від 19.09.2016 на суму 16690 грн. 98 коп., копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001979 від 28.09.2016 на суму 5585 грн. 19 коп.

Судом встановлено, що вказані акти не підписані уповноваженими представниками відповідача та на них відсутній відбиток печатки Товариства з обмеженою відповідальністю «Солаіс Логістик».

У позовній заяві позивач пояснив, що вказані акти були направлені на адресу відповідача та відповідач зобов'язаний був їх підписати або надати мотивовану відмову від їх підписання (у випадку непогодження з вартістю наданих позивачем послуг).

Однак, відповідач акти не підписав та не надав мотивованої відмови від їх підписання.

Позивачем долучено до позовної заяви копію претензії, адресованої відповідачу, в якій позивач зазначає, що за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001258 від 15.07.2016 на суму 35601 грн. 84 коп., № ОУ-0001411 від 29.07.2016 на суму 36073 грн. 73 коп., № ОУ-0001577 від 15.08.2016 на суму 41916 грн. 10 коп., № ОУ-0001756 від 31.08.2016 на суму 25425 грн. 04 коп., № ОУ-0001910 від 19.09.2016 на суму 16690 грн. 98 коп., № ОУ-0001979 від 28.09.2016 на суму 5585 грн. 19 коп. ним були надані послуги по перевезенню вантажу на загальну суму 161292 грн. 88 коп., однак станом на 13.01.2017 відповідачем не оплачено послуги, надані позивачем за вказаними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).

При цьому, позивачем долучено до матеріалів справи 14.11.2017 копію листа відповідача (вих. № 28/04-1 від 28.04.2017) як відповідь на вказану претензію позивача, в якому відповідач не заперечив щодо вартості наданих позивачем послуг за спірними актами надання послуг (на загальну суму 161292 грн. 88 коп.), однак вказав на те, що позивачем не надано відповідачу належним чином оформлених документів первинного бухгалтерського обліку, з огляду на що просив позивача усунути недоліки у первинних бухгалтерських документах.

При цьому, відповідач зазначив, що він не відмовляється від своїх зобов'язань з оплати вартості наданих позивачем послуг, та враховуючи свої можливості продовжить поступово оплачувати заборгованість до повного розрахунку.

Суд зазначає, що з наведеного листа відповідача вбачається, що відповідач не заперечує щодо обсягу і вартості послуг, вказаних позивачем в актах № ОУ-0001258 від 15.07.2016 на суму 35601 грн. 84 коп., № ОУ-0001411 від 29.07.2016 на суму 36073 грн. 73 коп., № ОУ-0001577 від 15.08.2016 на суму 41916 грн. 10 коп., № ОУ-0001756 від 31.08.2016 на суму 25425 грн. 04 коп., № ОУ-0001910 від 19.09.2016 на суму 16690 грн. 98 коп., № ОУ-0001979 від 28.09.2016 на суму 5585 грн. 19 коп.

Водночас, що стосується тверджень відповідача про подання позивачем неналежним чином оформлених документів первинного бухгалтерського обліку, суд зазначає, що неправильне оформлення виконавцем послуг документів первинного бухгалтерського обліку не є підставою, яка звільняє замовника від оплати у встановлені строки за виконані виконавцем роботи (надані послуги), так як неправильно оформлені документи первинного бухгалтерського обліку не свідчать про ненадання виконавцем відповідних послуг.

Водночас, належними та допустимими доказами фактичного надання позивачем послуг по перевезенню вантажів за Договором про надання послуг № 14 від 13.04.2016 у випадку не підписання замовником акту виконаних робіт є відповідні товарно-транспортні накладні з підписами третіх осіб (отримувачами вантажу) та самі замовлення замовника на передачу майна третім особам.

14.11.2017 позивачем долучено до матеріалів справи належним чином засвідчені копії товарно-транспортних накладних за період з 04.07.2016 по 22.09.2016 (період надання послуг з перевезення вантажу за спірними актами надання послуг), які підписані представниками позивача, відповідача та вантажоодержувача та скріплені штампами юридичних осіб позивача, відповідача та вантажоодержувача.

Також, позивачем долучено до матеріалів справи копії електронних заявок позивача на здійснення перевезення вантажу за Договором про надання послуг № 14 від 13.04.2016.

У судовому засіданні 01.12.2017 представник позивача подав письмові пояснення, в яких зазначив, що замовлення відповідач направляв на електронну поштову скриньку позивача, а також у позивача був доступ до спеціальної бухгалтерської програми відповідача, з якої позивач міг завантажувати замовлення. Позивач вказав на те, що перелік осіб, вказаних відповідачем у замовленнях, відповідає переліку осіб, вказаних у ТНН у графі вантажоодержувач, про отримання вантажу вантажоодержувачами свідчать відбитки печаток на ТНН, копії яких долучені позивачем до матеріалів справи.

Згідно з п. 3.5 Договору про надання послуг № 14 від 13.04.2016 у випадку, якщо замовник відмовляється від підписання акту, підтвердженням виконання послуг вважаються товарно-транспортні накладні, підписані з боку третіх осіб, що отримали майно згідно з замовленнями замовника та самі замовлення на передачу майна третім особам, надіслані на електронну пошту виконавця.

Враховуючи, що товарно-транспортні накладні, копії яких долучено позивачем до матеріалів справи підписані представниками вантажоодержувача та скріплені штампами юридичних осіб вантажоодержувача (в тому числі підписані представниками відповідача та скріплені відбитками штампу відповідача), суд приймає їх (товарно-транспортні накладні) у якості належних та допустимих доказів на підтвердження виконання позивачем послуг по перевезення вантажів за спірними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Крім того, згідно з п. 3.3 Договору про надання послуг № 14 від 13.04.2016 щомісячно виконавець складає та надсилає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг. Замовник протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі наданих послуг від виконавця в будь-якій формі передачі (факс, пошта, електронна пошта), що дає змогу підтвердити факт передачі, зобов'язується направити замовнику підписаний акт приймання-передачі наданих послуг або мотивовану відмову від прийняття з наведенням претензії.

Позивачем долучено до позовної заяви копію опису вкладення у цінний лист, з якого вбачається, що 19.04.2017 позивач направив на адресу відповідача в тому числі акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001411 від 29.07.2016, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001577 від 15.08.2016, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001756 від 31.08.2016, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001910 від 19.09.2016, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001979 від 28.09.2016.

Судом встановлено, що вказані акти були отримані відповідачем 18.05.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 439, копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Доказів мотивованої відмови від підписання вказаних актів виконання робіт (надання послуг) відповідачем суду не надано, з огляду на що суд дійшов висновку, що роботи, виконані позивачем за спірними актами, є прийнятими відповідачем, в тому числі щодо розміру виконаних позивачем робіт (наданих послуг).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт надання позивачем послуг по перевезенню вантажів за Договором про надання послуг № 14 від 13.04.2016 на загальну суму 161292 грн. 88 коп., а саме: за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001258 від 15.07.2015 на суму 35601 грн. 84 коп., за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001411 від 29.07.2016 на суму 36073 грн. 73 коп., за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001577 від 15.08.2016 на суму 41916 грн. 10 коп., за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001756 від 31.08.2016 на суму 25425 грн. 04 коп., за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001910 від 19.09.2016 на суму 16690 грн. 98 коп., за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0001979 від 28.09.2016 на суму 5585 грн. 19 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.4 Договору про надання послуг № 14 від 13.04.2016 замовник оплачує вартість наданих послуг протягом 5 банківських днів після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг на підставі виставлених виконавцем рахунків..

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити надані позивачем послуги по перевезення вантажів протягом 5 банківських днів від дати складення позивачем акту, вказаної у відповідному акті здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Судом встановлено, що 16.01.2017 відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 10000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 552 від 16.01.2017 на суму 10000 грн. 00 коп.; 23.01.2017 - грошові кошти у розмірі 3000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 575 від 23.01.2017 на суму 3000 грн. 00 коп., копії яких долучено позивачем до матеріалів справи 14.11.2017 (призначення платежу - реквізити Договору про надання послуг № 14 від 13.04.2016).

Таким чином, враховуючи загальну вартість наданих позивачем послуг за спірними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 161292 грн. 88 коп., та розмір сплачених відповідачем грошових коштів у сумі 13000 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що у відповідача виникла заборгованість у розмірі 148292 грн. 88 коп.

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 148292 грн. 88 коп. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Солаіс Логістик» у розмірі 148292 грн. 88 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв'язку з чим позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Олійника Валерія Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солаіс Логістик» про стягнення 148292 грн. 88 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Солаіс Логістик» (01103, м. Київ, вул. Менделеєва, буд. 3/5, кв. 1; ідентифікаційний код: 39127189) на користь Фізичної особи-підприємця Олійника Валерія Володимировича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) грошові кошти у розмірі 148292 (сто сорок вісім тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 88 коп. та судовий збір у розмірі 2224 (дві тисячі двісті двадцять чотири) грн. 39 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 11.12.2017

Суддя І.М. Отрош