ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.12.2017 Справа № 904/9289/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОБЕРЕЖНЕ", с. Правобережне, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС", м. Дніпро

про стягнення 63 153,29 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 представник, довіреність №31 від 05.10.2017р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРАВОБЕРЕЖНЕ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС" (далі - відповідач) про стягнення 55 750,00 грн. основної заборгованості, 7403,29 грн. пені та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням зобовязань відповідачем за Договором поставки № 13/61 від 04.10.2016 р. щодо здійснення поставки попередньо оплаченого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 р. по справі № 904/9289/17 порушено провадження та розгляд справи призначено у судовому засіданні на 14.11.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 р. розгляд справи відкладено на 07.12.2017 р.

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не зявився, вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі та ухвалі про відкладення розгляду справи не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 р. та від 14.11.2017 р. надіслані на адресу відповідача, що зазначена у Витязі з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (49051, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 40-А, ) на яку насамперед і було направлено кореспонденцію господарського суду. Згідно з реєстром № 2 поштових відправлень Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2017 р. та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень судова повістка з ухвалою суду отримана відповідачем, що може вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 07.12.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАВОБЕРЕЖНЕ" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС" (постачальник) укладено Договір поставки № 13/61 (далі - Договір) за умов якого постачальник приймає на себе зобовязання передати покупцю у власність товари, а покупець зобовязується сплатити і прийняти вказаний товар.

Найменування товару: згідно накладних на товар. Одиниця вимірювання: літр (п.п. 1.3., 1.4. Договору).

Пунктом 1.6 Договору сторонами погоджено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими (скретч-картами) на отримання товару відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами" затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997.

Згідно з п. 4.1. Договору визначені умови оплати: 100 % попередня оплата протягом одного (1-го) банківського дня з моменту оформлення постачальником рахунку.

Відповідно до п. 4.4. Договору після оплати товару на протязі 5-ти робочих днів постачальник зобовязаний передати покупцю, а покупець зобовязаний отримати від повчальника довірчі документи (талони, пластикові, паперові або паливні скетч-картки) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати товару.

Згідно до п. 5.1. Договору строк поставки товарів до закінчення терміну дії довірчого документу (скетч-картки).

Даний договір укладений терміном на 1 рік. У випадку, якщо кожна зі сторін письмово, не виявила бажання припинити його дію, даний Договір вважається пролонгованим на наступний рік на тих же умовах (п. 10.2. Договору).

На виконання умов Договору позивач 11.01.2017 року платіжним дорученням № 701110064 перерахував відповідачу в якості передплати за товар на суму 55 750,00 грн. (а.с. 27).

Відповідач свої зобовязання щодо поставки оплаченого товару не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати попередньої оплати на суму 55 750,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки оплату вартості товару здійснено, а товар не поставлено, у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення сплаченої за нього грошової суми.

На момент розгляду справи сума попередньої оплати складає 55 750,00 грн., докази погашення якої відповідачем в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 7.2. Договору сторонами погоджено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання за договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов'язання за кожний день прострочення.

На підставі п. 7.2. Договору позивачем відповідачу нараховано: пеню в розмірі 7403,29 грн. (за період з 19.01.2017 р. по 19.07.2017 р.)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 55 750,00 грн. основної заборгованості, 7403,29 грн. пені.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС" (49051, м. Дніпро, вул. пр. Слобожанський, буд. 40-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОБЕРЕЖНЕ" (51613, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Правобережне, вул. Юдашкіна, 45; ) 55 750,00 грн. (пятдесят пять тисяч сімсот пятдесят грн. 00 коп.) основної заборгованості, 7403,29 грн. (сім тисяч чотириста три грн. 29 коп.) пені, 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України 08 грудня 2017 р.

08.12.2017