КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа№ 911/3387/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

за участю представників сторін:

від позивача : Науменко С.В. - представник за дов. № 3 від 10.01.2017 року, Савенецька-Фурс Т.В. - представник за дов. №2 від 10.01.2017 року;

від відповідача: Пояснік О.С. - представник за дов. №394 від 08.09.2017 року;

від третьої особи: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

на рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2017 року

у справі № 911/3387/16 (суддя: Христенко О.О.)

за позовом Приватного підприємства "Столичні будинки"

до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне комунально-побутове підприємство "Теплокомунсервіс"

про стягнення 89 951,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Столичні будинки" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (далі -відповідач ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Приватне комунально-побутове підприємство "Теплокомунсервіс" (далі - третя особа) про стягнення 189951,11 грн, як безпідставно набутих відповідачем.

Позовні вимоги були мотивовані тим, що відповідач не має правових підстав для отримання коштів, сплачених за електричну енергію за період з 01.12.2014 року по квітень 2015 року та з листопада 2015 року по 01.04.2016 року, облік якої здійснювався відповідно до лічильника СТК № 0051306, що не був включений до договору № 220049008 від 14.10.2011 року, укладений між сторонами, як розрахунковий прилад обліку. Позивач наполягає, що електрична енергія, яка обліковується цим лічильником, використовується у господарській діяльності виробника опалення - Приватного комунально-побутового підприємства "Теплокомунсервіс" для роботи електронасосів системи циркуляції води у системі опалення будинку № 14 по вул. Нове Шосе, м. Буча, тому останнє є споживачем електричної енергії, облік якої здійснюється лічильником № 0051306, а сплачені позивачем кошти мають бути повернуті відповідно до вимог ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України, як безпідставно набуті.

Господарський суд Київської області позов задовольнив повністю своїм рішенням від 12.12.2016 року.

Київський апеляційний господарський суд рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2016 року у справі № 911/3387/16 залишив без змін постановою від 07.02.2017 року.

Вищий господарський суд України рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 року у справі № 911/3387/16 скасував, справу № 911/3387/16 передав на новий розгляд до Господарського суду Київської області своєю постановою від 17.05.2017 року.

Господарський суд Київської області задовольнив позов Приватного підприємства "Столичні будинки" своїм рішенням від 30.08.2017 року. Стягнув з Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на користь Приватного підприємства "Столичні будинки" 89 951, 11 грн безпідставно отриманих коштів та 1 378,00 грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення не взяв до уваги висновок Верховного суду України викладений в постанові №3-38гс-11 від 16.05.2011 року.

Крім того, скаржник як на підставу для скасування оскаржуваного рішення зазначив, що спірний прилад обліку СТК№51036 був встановлений за ініціативою позивача.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 25.09.2017 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" було прийнято до провадження.

У судовому засіданні 28.11.2017 року апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2017 року по справі №911/3387/16 залишити без змін а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" - без задоволення.

Представник третьої особи у судове засідання 28.11.2017 року не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 01.11.2017 року на відповідну адресу.

Пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 встановлює, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Згідно з п. 3.9.2. Постанови Пленуму, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 1 ст. 102 ГПК України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення Господарського суду Київської області в апеляційному порядку за відсутності представника третьої особи, яка була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2017 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" - без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

14.10.2011 року між ПАТ "АЕС Київобленерго" ("постачальник") та ПП "Столичні будинки" ("споживач") було укладено Договір про постачання електричної енергії № 220049008 (далі - договір), відповідно до умов якого відповідач продає електричну енергію позивачу для забезпечення потреб електроустановок позивача з приєднаною потужністю 108,0 кВт, а позивач оплачує відповідачу вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього Договору.

Позивач є підприємством, яке обслуговує житлові будинки у м. Буча Київської області.

На умовах договору, відповідач здійснює постачання електричної енергії до будинків, які перебувають на обслуговуванні позивача та знаходяться в місті Буча за адресами: вул. Нове Шосе, 14; вул. Б.Хмельницького, 10; вул. А.Михайлівського, 8Б, 8Б/1.

У відповідності до умов Договору постачання електричної енергії здійснюється до будинків для побутових потреб мешканців будинків; для забезпечення роботи інженерних мереж та електрообладнання будинків. Облік поставленої до будинків електричної енергії проводиться по лічильникам, які обліковують обсяг споживання електричної енергії по певним групам споживачів.

Групи споживачів та перелік лічильників по яким здійснюється облік спожитої електричної енергії по договору, узгоджено сторонами у додатку № 7 до договору, який є невідємною частиною договору.

Згідно п. 7.5 договору облік електричної енергії та порядок розрахунків здійснюється на підставі показників засобів обліку електричної енергії та на умовах встановлених Додатком № 6 "Порядок зняття показників розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту Споживача про покази приладів обліку".

Так, у Додатку № 7 до договору зазначено перелік лічильників, які обліковують обсяги електричної енергії, за споживання якої ПП "Столичні будинки" зобовязані сплачувати грошові кошти по тарифу встановленому для певної категорії споживачів, зокрема, за наступними номерами лічильників: 0036628, 0067154, 0036625, 0067157, 0067158, 0054819, 0054819, 0067145, 0067148, 0067182, 0067147, 0026831, 0054488, 0001826, 0067146, 0026830, 0067155.

Однак, як стверджує позивач, в грудні 2015 року бухгалтерія та інженерна служба ПП "Столичні будинки" з`ясувала, що починаючи з 01.12.2014 року ПАТ "Київобленерго" здійснювало нарахування по будинку № 14 по вул. Нове Шосе в м. Буча обсягів електричної енергії по лічильнику № 0051306, який не включено до договору № 220049008 від 14.10.2011 року, як розрахунковий прилад обліку, але при цьому ПАТ "Київобленерго" включало показники даного лічильника (обсяги спожитої електричної енергії) та виставляло ПП "Столичні будинки" вартість електричної енергії по даному лічильнику до оплати у загальному рахунку по будинку.

Лічильник № 0051306, по якому у відповідності до наданих позивачем рахунків-фактур та платіжних доручень № 1228 від 24.01.2016 року, № 1295 від 30.03.2016 року, № 1296 від 30.03.2016 року, № 1327 від 27.04.2016 року, № 750 від 20.01.2015 року, № 793, №870 від 16.03.2015 року, № 923 від 21.04.2015 року здійснювалась оплата, проте в додатку № 7 до договору від № 220049008 він не значиться.

24.03.2014 року позивач звернувся до відповідача із листом вих. № 72 про направлення інспектора для опломбування лічильника в ІТП (теплопункт) за адресою: м. Буча, вул. Нове шосе, 14.

12.05.2014 року відповідачем складено акт № 022320 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електроенергії, а саме лічильника № 0051306, та відповідно до акту № 057713 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому передано позивачу на відповідальне збереження лічильник № 0051306 та пломби встановлені на ньому. У вказаному акті № 057713 зазначено, що лічильник № 0051306 знаходиться в теплопункті та до нього не має вільного доступу.

Відповідно до п. 3.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 року № 28 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року № 417/1442) електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності.

Згідно п. 3.2 Правил відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору.

Відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені (п. 3.3 Правил).

Відповідно до ч. 7 ст. 275 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору

У п. 2.3.3 Договору сторони погодили, що споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 4 "Порядок розрахунків за активну електроенергію" та додатку № 6 "Порядок зняття показників розрахунків приладів обліку електричної енергії та форми звіту споживача про покази приладів обліку".

Відповідно до п. 3.1.1 Договору постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованими тарифом, на умовах передбачених у додатку № 4 "Порядок розрахунків за активну електроенергію", за компенсацію за перетікання реактивної електричної енергії, на умовах передбачених в додатку № 5(5а) "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" та інші платежі, обумовлені цим договором.

Згідно п. 7.1 Договору облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) споживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами Правил.

Відповідно до абзазу 5 п. 6.1 Правил (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Отже, за умовами Договору сторони обумовили, що облік електроенергії, що відпускається постачальником споживачу, та порядок розрахунків визначається згідно з умовами додатку № 4 "Порядок розрахунків за активну електроенергію" та додатку № 6 "Порядок зняття показників розрахунків приладів обліку електричної енергії та форми звіту споживача про покази приладів обліку".

Згідно п.п. 1.1 Додатку № 4 "Порядок розрахунків за активну електроенергію" до Договору розрахунковий період встановлено позивачу з 12 числа календарного місяця дог 11 числа наступного місяця. Порядок оплати за активну електроенергію у формі авансової оплати та планових платежів з остаточним розрахунком по закінченні розрахункового періоду (п. 2.1 Додатку № 4 до Договору).

Відповідно до п. 2 Додатку № 6 "Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку" до Договору перелік номерів лічильників, покази яких знімає споживач - згідно Додатку № 7 таблиця 7.1. Пунктом 15 Додатку № 6 до Договору затверджено форму звіту про покази лічильників, яку повинен подавати позивач до відповідача.

В матеріалах справи містяться звіти позивача про використану електричну енергію за спірний період, в яких позивач зазначав у графі "№ лічильника" ІТП (індивідуальний тепловий пункт, номер лічильника не зазначений) та вказував показники на звітну дату, попередні та різницю. Починаючи з січня 2016 року у звітах за використану електроенергію у графі "лічильник ІТП" позивач зазначав, що даний лічильник належить Теплокомунсервіс.

У п. 7.5 Договору сторони погодили, що на підставі засобів обліку електричної енергії та згідно з умовами додатку № 6 "Порядок зняття показників розрахунків приладів обліку електричної енергії та форми звіту споживача про покази приладів обліку" оформлюються такі документи: акт про використану електричну енергію (акт про прийняття-передавання товарної продукції); акт результатів замірів електричної потужності (у разі потреби за ініціативою постачальника).

Надання споживачами інформації щодо даних розрахункового обліку електричної енергії та оформлення акту про використану електричну енергію (акт прийняття-передавання товарної продукції) також передбачено п. 6.11 та п. 6.13 Правил.

Відповідач зазначив, що оригінал акту прийняття-передавання електричної енергії підписаний та скріплений печаткою відповідача кожного місяця разом з рахунком надавався представнику позивача (доказів зазначеного відповідачем не надано), позивач не повертав відповідачу зазначені акти з підписом та печаткою.

Позивач у своїх письмових поясненнях вих. № 172 від 28.08.2017 (вх. № суду 18036/17 від 29.08.2017) зазначив, що при виконанні умов Договору сторони не підписували акти про використану електричну енергію та акти результатів замірів електричної потужності.

Згідно п. 1.2 Правил споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

У своїй постанові від 17.05.2017 року Вищий господарський суд України, скасовуючи попередні рішення судів у справі № 911/3387/16, зазначив, що суди не з'ясували, хто використовує електричну енергію і для потреб чиїх електроустановок поставляється електрична енергія, обсяг якої визначається відповідно до даних спірного розрахункового обліку електричної енергії, яка особа є споживачем спірної електричної енергії і відповідно має оплачувати її вартість.

Так, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідно до акту № 057713 від 12.05.2014 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому відповідачем передано позивачу на відповідальне збереження лічильник № 0051306 та пломби встановлені на ньому (у вказаному акті зазначено, що лічильник знаходиться в теплопункті).

Пункти 3.2 та 3.3 Правил, на які посилається відповідач у своєму відзиві та поясненнях, регулюють відповідальність за технічний стан засобів обліку та відповідальність за збереження і цілісність засобів обліку електроенергії та пломб.

Лічильник № 51306 знаходиться у теплопункті будинку 14 по вул. Нове Шосе в м. Буча, який знаходиться на обслуговуванні та балансі позивача.

Пунктом 62 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг" № 1171 від 31.03.2015 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.04.2015 за № 433/26878) встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надається населенню ПКПП "Теплокомунсервіс" (третя особа).

ПКПП "Теплокомунсервіс" укладає з мешканцями будинку 14 по вул. Нове шосе в м. Буча договори про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та виставляє рахунки за опалення (копії в матеріалах справи).

Тариф на послуги з утримання будинку і споруд на прибудинковій території для мешканців багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Буча, вул. Нове шосе, 14, що надаються ПП "Столичні будинки", затверджує своїм рішенням виконавчий комітет Бучанської міської ради. До складової тарифу за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території не входять витрати на електроенергію, яка використовується для роботи насосів теплового пункту для постачання мешканцям будинку 14 по вул. Нове шосе в м. Буча теплової енергії та надання послуги "опалення", яку надає ПКПП "Теплокомунсервіс".

Позивачем до матеріалів справи надано висновок спеціаліста фізичної особи - підприємця Салієнка В`ячеслава Аркадійовича (кваліфікаційний сертифікат серія АР № 002904 від 31.08.2012 року, виданий атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України) в якому зазначено, що електропостачання обладнання теплового пункту житлового будинку за адресою: м. Буча, вул. Нове Шосе, 14 здійснюється через ввідно-розподільчий пристрій УРП 6.1, який розташовано в приміщенні електрощитової теплового пункту; ввідно-розподільчий пристрій УРП 6.1 обладнано лічильником електричної енергії СТК № 51306, який обліковує витрати електричної енергії, яка використовується виключно для забезпечення роботи обладнання будинкового теплового пункту; облік лічильником СТК № 51306 споживання електричної енергії електроприладами, які знаходяться за межами теплового пункту, є технічно неможливим та суперечить вимогам ПУЄ, ДБН та ПКЕ.

Відповідач та третя особа - ПКПП "Теплокомунсервіс" зазначають, що рішеннями виконавчого комітету Бучанської міської ради № 307 від 14.07.2016 року, № 123 від 21.03.2017 року встановлено, що витрати на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання і центрального опалення входять до складової тарифу на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, які надає позивач.

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції, до складової тарифу, затвердженого виконавчим комітетом Бучанської міської ради, входить послуга, яка надається позивачем "технічне обслуговування внітрушньобудинкових систем гарячого, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливної каналізації", тобто огляд, ремонт тощо, а не використання обладнання індивідуального теплового пункту (насосів системи опалення) протягом опалювального сезону із споживанням електроенергії, для виготовлення теплової енергії та надання такої послуги, як опалення, яку надає мешканцям вказаного будинку ПКПП "Теплокомунсервіс".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа обов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

При цьому, положеннями ст. 1213 Цивільного кодексу України передбачений спосіб, у який здійснюється повернення безпідставно набутого майна: набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до глави 13 розділу III Цивільного кодексу України гроші (грошові кошти) відносяться до майна, у зв'язку чим вимоги ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України щодо повернення безпідставно набутого майна відносяться також до грошей (грошових коштів).

Оскільки позивач не надає мешканцям будинку 14 по вул. Нове шосе в м. Буча послугу "опалення", зазначена послуга не входить до складової тарифу на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, які надає позивач, спірна електрична енергія, яка була облікована лічильником № 0051306, була використана тепловими насосами, які знаходяться в індивідуальному тепловому пункті, для виробництва теплової енергії для мешканців будинку, яку поставляє їм ПКПП "Теплокомунсервіс" на підставі відповідних договорів та отримує плату за послугу "опалення", суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення безпідставно отриманих коштів, які були сплачені ПП "Столичні будинки" в якості оплати спожитої електричної енергії по лічильнику № 0051306 в розмірі 89 951,11 грн.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що суду першої інстанції у даній справі виконав вказівки Вищого господарського суду України.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення незастосування судом першої інстанції до даних правовідносин правової позиції Верховного суду України викладену у постанові від 16.05.2011 року №3-38гс11, з огляду на наступне.

Так, згідно правової позиція Верховного суду України у справі №3-38гс-11 термін «споживач електричної енергії» необхідно застосовувати в дещо ширшому значенні, зокрема, як такий, що поширюється і на осіб, які використовують електричну енергію без укладання договору на електропостачання, що вбачається зі змісту положень підпункту 1 пункту 10.2 Правил.

Проте, у даному випадку наявні відмінні правові та фактичні обставини, оскільки, як було встановлено вище позивач не використовує в своїй господарській діяльності для живлення електроустановок, електричну енергію, яка обліковується спірним приладом обліку (лічильником).

Тобто, в даному випадку інші фактичні обставини справи і до даних правовідносин не можна застосовувати правову позицію Верховного суду України викладену в постанові від 16.05.2011 року №3-38гс11.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2017 року у справі №911/3387/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" - задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 30.08.2017 року у справі №911/3387/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/3387/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун