ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017р. Справа № 917/1710/17

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 36023, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1

про стягнення 6653,55 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Представники сторін:

від позивача: Данілова Н.Н. дов. №29-14/13 від 03.01.2017р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення заборгованості по договору №4280 "С" від 15.11.2016р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води в сумі 6653,55 грн., з них: 3229,11 грн. - основного боргу, 3229,11 грн. - пені, 42,03 грн. - 3% річних, 153,30 грн. - втрат від інфляційних процесів.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання не з'явився, вимоги ухвал суду не виконав. Ухвали суду, що були направлені відповідачу, за адресою, вказаною позивачем в позовній заяві, повернулися до суду з відміткою поштового відділення - "Повернено за терміном зберігання".

У зв'язку із неявкою в судові засідання представника відповідача та неподанням витребуваних доказів, суд відклав розгляд справи.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Адреса відповідача зазначена у позовній заяві відповідає його місцезнаходженню відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Згідно зі ст. 77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання кваліфікується підставою для відкладення розгляду справи у випадку, якщо через таку неявку неможливо розглянути певну справу.

Неявка представника відповідача у судове засідання не унеможливлює розгляд справи, відтак не є підставою для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України.

У п. 3.9.2 Постанови № 18 зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, керуючись ст. 75 ГПК України, суд розглядає справу і вирішує спір за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, встановив:

15.11.2016р. між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (Теплопостачальна організація за договором) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач за договором) був укладений договір № 4280 "С" на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - договір).

Відповідно до умов договору, теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщення споживача до межі розподілу будівлі по АДРЕСА_3 - офіс (п. 1 договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, поширює дію на відносини, що фактичного склалися між Сторонами з 01.11.2016 року і діє в частині постачання теплової енергії по 31.12.2017р., а в частині розрахунків - до їх повного здійснення (п. 47 договору).

Відповідно до п. 38 договору, розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії.

Тариф на теплову енергію, що виробляється та постачається ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Комісією тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлені в такому розмірі: 1153,45 грн./Гкал (без ПДВ) з 01 жовтня 2016 року на підставі постанови № 1757 від 29.09.2016; 1389,88 грн./Гкал (без ПДВ) з 30 грудня 2016 року на підставі постанови № 2126 від 02.12.2016; 1513,28 грн./Гкал (без ПДВ) з 24 лютого 2017 року на підставі постанови № 151 від 01.02.2017.

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (далі Правила) розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Облік споживання теплової енергії на опалення приміщення Споживача проводиться вузлом обліку теплової енергії, тип та номер якого зазначено в акті-допуску до експлуатації комерційного вузла обліку теплової енергії, який є невід'ємною частиною договору. (п.18 договору).

Відповідно до п.23 договору кількість теплової енергії, яка щомісячно нараховується споживачу в опалювальний період за опалення, визначається як різниця показників вузла обліку теплової енергії на дату їх зняття у звітному місяці, але не пізніше 25 числа

Відповідно до п. 39 Договору, всі розрахунки по договору проводяться на підставі рахунку, виписаного теплопостачальною організацією споживачу з обов'язковим застосуванням чинних тарифів .

Факт отримання споживачем теплової енергії фіксується щомісячно актом приймання-передачі теплової енергії, який складається обома сторонами відповідно до вимог чинного законодавства і договору. У разі неповернення споживачем акту приймання-передачі теплової енергії в 5-денний термін, як це передбачено п. 14 договору він, підписаний теплопостачальною організацією в односторонньому порядку, вважається оформленим відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджує факт надання споживачу теплової енергії (п.40 Договору)..

Пунктом 41 Договору визначено, що споживач зобов'язується сплачувати за теплову енергію у строк до 10 числа місяця наступного за розрахунковим з урахуванням суми проміжних платежів.

Відповідно до умов договору позивачем з 01.12.2016р. по 30.04.2017р. нараховано до сплати за відпущену відповідачу теплову енергію 3229,11 грн.

Відповідач за отриману теплову енергію не розрахувався, в результаті чого заборгував позивачу 3229,11 грн.

В зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відпущену теплову енергію в сумі 3229,11 грн.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" - сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам. Цей закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об'єктах у сфері теплопостачання суб'єктами господарської діяльності незалежно від форми власності (ст. 2 Закону).

Відносини між суб'єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону, теплопостачальні організації зобов'язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Обов'язок споживачів теплової енергії визначений статтею 19 цього Закону, згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань відповідачем щодо оплати за спожиту теплову енергію і позовна вимога про стягнення основного боргу в сумі 3229,11 грн. є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Виходячи зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно п. 42 договору, у випадку неоплати у вказані строки вводиться пеня в розмірі 1,0% за кожен день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги" № 686-ХІ від 20.05.1999р., а також стягуються 3% річних з простроченої суми та інфляційні втрати, згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі п. 42 договору, Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги" та ст. 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3229,11 пені, 42,03грн. - 3% річних за період з 10.01.2017р. по 06.08.2017р. та 153,30грн. - інфляційних втрат за період лютий - червень 2017 року.

Судом встановлено, що позивачем правомірно нараховано на суму боргу пеню, 3% річних та інфляційні.

Враховуючи викладене, позов в частині стягнення 3229,11 грн. - пені, 42,03 грн. - 3% річних та 153,30 грн. - інфляційних втрат - підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, інші відомості: відсутні) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, , інші відомості: р/р0972, в філії Полтавського обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 331467) 3229,11 грн. - сума основного боргу, 3229,11 грн. - пені, 42,03 грн. - 3% річних, 153,30 грн. - втрат від інфляційних процесів, 1600,00грн. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити сторонам.

Суддя Паламарчук В.В.