ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017р. Справа № 914/2252/17

Суддя О. Запотічняк при секретарі Думин В.Я.

розглянула справу

за позовом: Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ,

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м.Львів,

про: стягнення 11 188 512 , 58 грн. інфляційних втрат, 903 558,38 грн. 3% річних

За участю представників:

Позивача : ОСОБА_1;

Відповідача : ОСОБА_2І,

Представникам розяснено права та обовязки згідно ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

Суть спору: Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», звернулася до суду з позовом до Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго про: стягнення 11 188 512 , 58 грн. інфляційних втрат, 903 558,38 грн. 3% річних.

06.12.2017 року позивачем подана заява про зменшення позовних вимог від 28.11.2017 року № 31/13 4812 , де останній просить стягнути з відповідача 3841,22 грн. 3% річних та 12554,34 грн. збитків внаслідок інфляції.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за умовами договору купівлі-продажу природного газу від 14.10.2010 р. №06/10 1214 БО -21 він поставив відповідачу природний газ , який не був своєчасно оплачений, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості . Рішенням господарського суду Львівської області 13.02.2012 року суд стягнув на користь позивача з відповідача 19775782 грн. 86 коп. Дана заборгованість неодноразово розстрочувалась , однак не сплачена і на даний час , тому позивач звернуся із позовом про стягнення 3841,22 грн. 3% річних та 12554,34 грн. збитків внаслідок інфляції.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 02.11.2017 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 28.11.2017року.

В судове засідання 28.11.2017року зявився представник відповідача , позивач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, тому розгляд справи було відкладено на 07.12.2017 року.

В судове засідання 07.12.2017 року з»явились представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задоволити. По суті спору пояснив, що рішення господарського суду Львівської області від 13.02.2012 року не виконано, тому позивач просить стягнути з відповідача 3841,22 грн. 3% річних та 12554,34 грн. збитків внаслідок інфляції.

Представник відповідача подав письмовий відзив на позов в якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставні , тому просить відмовити у задоволенні таких, оскільки 30.11.2016р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 №1730-УШ . На виконання вказаного закону 02.10.2017 року між Дочірньою компанією «Газ України» НАК «Нафтогаз України» та ЛМКП «Львівтеплоенерго» було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №13/17-92. А відтак відсутні правові підстави для нарахування 3% річних та збитків внаслідок інфляції, оскільки відповідач не порушував договірних зобов»язань , щодо сплати реструктуризованих платежів.

Спір розглядається із врахуванням зменшених позовних вимог із врахуванням заяви від 28.11.2017 року № 31/13 4812 поданої до суду 06.12.2017 року ( вх..№5037 /17).

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

14.10.2010 р. між Дочірньою компанією «Газ України» НАК «Нафтогаз України» та ЛМКП «Львівтеплоенерго» було укладено договір купівлі-продажу природного газу №06/10-1214БО-21. За поставлений газ відповідач своєчасно не розрахувався і рішенням господарського суду Львівської області 13.02.2012 року стягнуто заборгованість з відповідача на користь позивача в сумі 19775782 грн. 86 коп. Дана заборгованість неодноразово розстрочувалась , однак не сплачена і на даний час , тому позивач звернуся із позовом про стягнення стягнення 3841,22 грн. 3% річних та 12554,34 грн. збитків внаслідок інфляції.

30.11.2016р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 №1730-УШ .

16.06.2017 р. Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» внесено до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Згідно положень ст. 5 вищезазначеного Закону реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016року.

Реструктуризація заборгованості за спожитий природний газ, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється шляхом розстрочення на 60 календарних місяців рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.

На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону.

02.10.2017 року між Дочірньою компанією «Газ України» НАК «Нафтогаз України» та ЛМКП «Львівтеплоенерго» було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №13/17-92. Предметом даного договору є реструктуризація кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, що виникла у боржника (ЛМКП «Львівтеплоенерго») перед кредитором станом на 01.07.2016 р. та не погашена до 31.12,2016 р. згідно з договором купівлі-продажу (постачання) природного газу від 14.10.2010 року №06/10-1214-БО-21.

Згідно умов, викладених в п. З договору №13/17-92, сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до п. 1 договору становить 19691370,90 грн. Саме ця сума покладена в основу розрахунку Позивача при проведенні нарахування інфляційних втрат та процентів річних.

Як вже зазначалось, відповідно до положень ст. 5 Закону №1730-VIII на реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування. Окрім цього ст.. 7 Закону №1730-VIII встановлено, що на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ станом на 1 липня 2016 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями договору про реструктуризацію заборгованості.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» не порушувало умов договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ №13/17-92, оскільки доказів такого суду не надано.

Закон №1730-VIII визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та

теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення , між сторонами укладено договір про реструктуризацію, доказів порушення договірних зобов»язань суду не надано, тому позовні вимоги є безпідставними і до задоволення не підлягають.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України, передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Враховуючи, що позивачем було зменшено позовні вимоги, заява про зменшення позовних вимог від 28.11.2017 року № 31/13 4812 подана до суду 6.12.2017 року ,зайво сплачений судовий збір підлягає поверненню оскільки :

Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до Господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно позовної заяви, позивачем було заявлено до стягнення 12092070,96 грн. а відтак позивач сплатив судовий збір в сумі 181 381 ,07 грн.

Судовий збір повинен становити 1600,00грн. що дорівнює 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до ст.7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, враховуючи наведене, оскільки позивачем було зайво сплачено судовий збір в сумі 179781,07 грн., останній підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст.28, 33, 35 ,43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.12.2017р.

Суддя Запотічняк О.Д.