У Х В А Л А

09.10.2017 Справа № 910/6968/16

За заявою ОСОБА_1
доДержавного підприємства «Укрветсанзавод»
про стягнення заробітної плати
в межах справи№ 910/6968/16
за заявоюПублічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»
доДержавного підприємства «Укрветсанзавод»
пробанкрутство
Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від заявника - не з'явилися

від боржника - Зимин І.О. , та Гринько П.П.;

від розпорядника майна -Бухаленко С.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2016 року до Господарського суду м. Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" у зв'язку з неможливістю останнього в порядку встновленому чинним законодавством погасити існуючу заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2016 № 910/6968/16 заяву Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 16.05.2016, визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого Талана Л.Г. зобов'язано подати заяву про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.06.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326). Визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Державного підприємства "Укрветсанзавод" в розмірі 4 478 872,95грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) за номером 32720 від 19.06.2016р. Призначено розпорядником майна Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 38519326) арбітражного керуючого Талана Леоніда Григоровича (свідоцтво №26 від 08.02.2013). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 08.08.2016 р.

До Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати у розмірі 81 658,37грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.10.2016 заяву ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати у розмірі 81 658,37грн прийнято до розгляду в межах справи № 910/6968/16 та призначено її розгляд у судовому засідання на 30.11.2016.

Судове засідання, призначене на 30.11.2016 не відбулось у зв'язку з направленням матеріалів справи до Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрветсанзавод" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.06.2017 у справі №910/6968/16 без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.06.2017 касаційну скаргу Державного підприємства "Укрветсанзавод" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.06.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 у справі №910/6968/16 -без змін.

Матеріали справи направлено до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.07.2017 призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 06.09.2017.

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 06.09.2017 та від 20.09.2017 розгляд вказаної заяви відкладався на 20.09.2017 та 09.10.2017 відповідно.

Так, у судовому засіданні, що відбулось 09.10.2017, судом досліджено позовну заяву про стягнення заробітної плати та встановлено наступне.

ОСОБА_1 працював на Державному підприємстві "Укрветсанзавод" в Коломийській філії з 01.06.2013 р. та обіймав посаду інспектора з охорони праці.

З 01.09.2014 р. був звільнений із займаної посади за згодою сторін на підставі ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю, що підтверджується записом в трудовій книжці.

08.12.2014 р. за заявою заступника Коломийського міжрайонного прокурора Івано-Франківської області в інтересах ОСОБА_1 було видано судовий наказ №346/6553/14-ц про стягнення з Коломийської філії ДП "Укрветсанзавод" заборгованості по заробітній платі в сумі 13 814,96 грн. та допомоги о тимчасові втраті працездатності в сумі 2 132,06 грн.

Вказані грошові кошти заявнику не були виплачені, що і стало підставою для звернення до суду із даною заявою про стягнення з боржника середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 02.09.2014 р. по 01.08.2016 р. (481 робочих дні) у розмірі 81 659,37 грн.

Представник Державного підприємства "Укрветсанзавод" позовні вимоги ОСОБА_6 визнав частково, а саме на суму 15 947,02 грн.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

До структури заробітної плати в силу ст. 2 Закону України "Про оплату праці" включаються виплати за виконану роботу, а також гарантії та компенсації за невідпрацьований час.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власниками або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа організація повинні виплатити його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За структурою КЗпП України стаття 117, якою визначено підстави виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відноситься до розділу VII "Оплата праці" вказаного Кодексу.

Таким чином, затримка розрахунку при звільненні за своєю природою пов'язана з трудовими відносинами, є оплатою праці та відноситься до структури заробітної плати.

Вказаний висновок кореспондується з позицією Верховного Суду України про те, що за своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це є компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку, на яку не поширюється дія мораторію, передбачена Законом України про банкрутство (постанова Верховного Суду України від 14.11.2012 у справі № 6-139цс12).

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до неустойки і не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання, а є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці.

В постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі №6-76цс14 суд дійшов висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є обставини невиплати належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Таким чином, чинним законодавством покладено на роботодавця, який перебуває у процедурах банкрутства, обов'язок щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Як роз'яснено п. 20 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати у розмірі 81 658,37 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 117 КЗпП України, ст.23 ЦК України, ст.10, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.4-1, 22, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Грінченка,1, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1; 78203, АДРЕСА_1) середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 81 658,37 грн.

3. Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Суддя А.В. Яковенко