ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р.Справа № 916/1202/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Діброви Г.І., Головея В.М.,

секретар судового засідання: Іванов І.В.,

за участю представників сторін:

Від позивача - не з'явився,

Від відповідача - не з'явився,

Від третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області

на рішення господарського суду Одеської області від 02 серпня 2017 року

по справі №916/1202/17

за позовом Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області

до Державний архів Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1

про стягнення 9595,63грн.,

В С Т А Н О В И В :

Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі - позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного архіву Одеської області (далі - відповідач) про стягнення 9595,63грн. збитків, завданих неправомірними діями.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі та отримує пенсію за віком з 19.04.2004 року. Для призначення пенсії ОСОБА_1 надана довідка про заробітну плату за період з 01.01.1988 року по 28.02.1993 року, видана Державним архівом Одеської обласної державної адміністрації.

При перевірці заробітної плати за період з 01.01.1988 по 28.02.1993 року виявлено розбіжності між довідкою про заробітну плату виданою департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради та довідкою, наданої для призначення пенсії ОСОБА_1, видана Державним архівом Одеської обласної державної адміністрації.

Таким чином, надання довідки з недостовірними відомостями спричинило переплату пенсії за період з 19.04.2004 по 31.07.2015 року на суму 9592,63 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 02 серпня 2017 року по справі №916/1202/17 (суддя Демешин О.А.) в задоволенні позову відмовлено, з підстав того, що органами Пенсійного фонду при одержанні від ОСОБА_1 заяви та необхідних для призначення пенсії документів, з 19.04.2004р. не перевірялась достовірність відомостей щодо заробітної плати вказаної особи, що призвело до переплати пенсії, яка виплачувалась ОСОБА_1 з 19.04.2004р. аж по 31.07.2015р., і така бездіяльність завдала майнової шкоди державі.

Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що відповідальним за недостовірність відомостей, що надаються до органів Пенсійного фонду для призначенні пенсії, перш за все є особа, яка надає такі відомості. Тобто, в даному випадку - ОСОБА_1 На момент вирішення спору у пенсіонера ОСОБА_1 існує заборгованість щодо повернення над міру виплаченої йому пенсії в розмірі 9592,63грн. і порядок цього повернення передбачений статтею 50 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статтею 103 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Відшкодування ж збитків з відповідача, по аналогії ст.619 ЦК України, носить субсидіарний характер і може бути застосовано в разі пред'явлення вимоги до боржника - ОСОБА_1 в порядку, передбаченому вищевказаними законодавчими нормами, і неможливості виконання останнім цієї вимоги.

Крім того, додатковою підставою для відмови у позову суд визначив пропуск позивачем строку позовної давності на звернення до суду.

Не погоджуючись з даним рішенням, Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, та стягнути з відповідача безпідставно виплачену пенсію ОСОБА_1 у розмірі 9592,63 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги що причиною переплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі більшому обґрунтованого стала видача державним архівом Одеської обласної державної адміністрації довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.01.1988 по 28.02.1993 року з недостовірними відомостями.

Нарахування надмірного розміру пенсії призвело до необґрунтованих виплат в сумі 9592,63 грн., які фактично є бюджетними втратами.

Апелянт зауважує, що чинним законодавством не передбачено обов'язку органу, що призначає пенсію, здійснювати перевірки щодо достовірності поданих документів пенсіонерами при зверненні за пенсією, та навпаки, передбачена відповідальність за видачу недостовірних документів.

Скаржник також стверджує що не пропустив строк позовної давності, оскільки дізнався про недостовірні відомості лише в ході зустрічної перевірки документів про заробітку плату для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1, яка була проведена управлінням ПФУ у Малиновському районі м. Одеси 09.07.2015 року, який надійшов на адресу Управління ПФУ у Ярмолинецькому районі 24.07.2015 року.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 року призначено судове засідання, яке призначено на 21.11.2017 року, в режимі відеоконференції, проведення якого доручено господарському суду Хмельницької області.

В судове засідання 12.12.2017 року не з'явились представники сторін, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Зважаючи на належне повідомлення сторін, які не скористались своїм правом на участь в судовому засіданні, за відсутності клопотань, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.02.2001р. Державним архівом Одеської обласної державної адміністрації для призначення пенсії ОСОБА_1, який перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ярмолинецькому районі Хмельницької області, було видано довідку про заробітну плату за період з 01.01.1988р. по 28.02.1993р. (а.с.8)

На підставі вказаної довідки ОСОБА_1 з 19.04.2004р. було призначено пенсію за віком, яка виплачувалась в період з 19.04.2004р. по 31.07.2015р.

07.05.2015р. з метою контролю за цільовим використання коштів та правильністю призначення (перерахунку) пенсій, Управлінням ПФ України в Ярмолинецькому районі направлено запит до управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про проведення зустрічної перевірки достовірності видачі вищевказаної довідки Державним архівом Одеської обласної державної адміністрації.

За наслідками такої перевірки управлінням Пенсійним Фондом України в Малиновському районі було складено Довідку про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами за № 654 від 09.07.2015р. та отримано Довідку Департаменту архівної справи та діловодства від 25.06.2015р. за № 2006-11.1-33.

Як зазначено у позовній заяві, при перевірці заробітної плати за період з 01.01.1988 по 28.02.1993 р.р.у виявлено розбіжності між Довідкою Державного архіву Одеської обласної державної адміністрації від 25.02.2001р. та Довідкою Департаменту архівної справи та діловодства від 25.06.2015р. за № 2006-11.1-33.

Таким чином, позивачем встановлено, що довідка від 25.02.2001 року про заробітну плату, видана Державним архівом Одеської обласної державної адміністрації, містить недостовірні відомості.

Зазначені обставини призвели до переплати ОСОБА_1 пенсії за період з 19.04.2004р. по 31.07.2015р. в розмірі 9592,63грн., вказану суму позивач, посилаючись на ст.1166 ЦК України, просив стягнути з відповідача в якості майнової шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.101 Закону України „Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія не може погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що відповідальним за недостовірність відомостей, що надаються до органів Пенсійного фонду для призначенні пенсії, перш за все є особа, яка надає такі відомості, а саме ОСОБА_1, та зазначає наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював електриком 1 класу на судах ЧРВОП «Антарктика».

Заробітну плату було нараховано на підставі відомостей з довідки Державного архіву Одеської обласної державної адміністрації №б/н від 25.02.2001 року.

При цьому, посилаючись на виявлені розбіжності у заробітній платі, позивач посилається на акт зустрічної перевірки достовірності видачі довідки про заробіток для обчислення пенсії від 09.07.2015 року та архівну довідку від 25.06.2015 року №2006-11.1-33, видану Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Державний архів Одеської області повідомив, що документи, на підставі яких мала видаватись довідка ОСОБА_1 в Державному архіві Одеської області не зберігаються.

Всі документи, які могли бути підставою для видачі довідки про заробітну плату ОСОБА_1 у встановленому порядку було передано на зберігання Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради.

Відповідно до приписів ст.ст.32- 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на викладене, судова колегія критично оцінює як довідку від 25.02.2001 року про заробітну плату, видану Державним архівом Одеської обласної державної адміністрації, так і архівну довідку від 25.06.2015 року №2006-11.1-33, видану Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради, оскільки на даний час перевірити відомості, які в них містяться - неможливо.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про недоведеність належними та допустимими доказами того факту, що довідка Державного архіву Одеської обласної державної адміністрації від 25.02.2001 року містить недостовірні відомості.

Отже, передчасним і безпідставним є висновок суду першої інстанції про наявність у пенсіонера ОСОБА_1 заборгованості щодо повернення над міру виплаченої йому пенсії в розмірі 9592,63грн.

Частинами 1, 3 статті 44 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якою врегульовано порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, встановлено, що:

Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до ст.101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Аналогічні права щодо можливості вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі, передбачені частиною першою статті 101 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до п.37 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 року № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Відповідно до пункту 38 Постанови № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження; видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 43 Постанови № 22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, зокрема, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Однак, в порушення наведених норм позивачем не перевірено достовірність даних під час призначення пенсії ОСОБА_1, а встановлено розбіжності даних лише у 2015 році, що свідчить про протиправну бездіяльність органів Пенсійного фонду.

Отож, на даний час встановити, яка сама довідка є недостовірною, не виявляється можливим, що виключає можливість покладення відповідальності за внесення недостовірних відомостей на відповідача.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльність особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди), їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не наступає.

Отже, позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає чотири елементи: а) протиправність поведінки; б) шкода; в) причинний зв'язок між ними; г) вина заподіювача шкоди. Зазначені підстави визначаються загальними, оскільки для вирішення деліктного зобов'язання їх існування потрібне в усіх випадках, якщо інше не обумовлено законом.

За загальним правилом, обов'язок доведення в суді факту протиправної поведінки відповідача, розміру завданої шкоди, а також прямого причинного зв'язку між ними покладається на позивача з документальним підтвердженням обґрунтованого розрахунку суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди; відсутність або ж недоведеність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди (збитків).

Однак, судовою колегією встановлено, що відповідач не є власником (набувачем) пенсійних виплат, призначених ОСОБА_1; відповідач також не є страхувальником по відношенню до ОСОБА_1, тобто зі сторони відповідача не вбачається недобросовісних дій, також судом встановлена суперечливість довідок про заробітну плату від 25.02.2001 р. та від 25.06.2015 р.

З огляду на вищенаведене та оцінюючи документальні докази у справі в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що вина відповідача у завданні шкоди, причинний зв'язок між його протиправною поведінкою та заподіяною шкодою не доведена.

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, а також той факт, що відповідач не є особою, яка отримала надмірно сплачені суми пенсії, колегія суддів доходить висновку про недоведеність позовних вимог.

Крім того, судом першої інстанції звернуто увагу на те, що матеріали справи не містять доказів направлення листа від 28.08.2015р., на адресу ОСОБА_1

Водночас, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції безпідставно зазначив в якості додаткової підстави для відмови у позову пропуск позивачем строку позовної давності на звернення до суду, оскільки відповідно до п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013, № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність сплила і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

За таких обставин, судове рішення першої інстанції підлягає залишенню без змін, але з інших мотивів, у зв'язку з чим, апеляційну скаргу Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, ч.1 ст.103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 02 серпня 2017 року по справі №916/1202/17 залишити без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.М. Головей

Суддя Г.І. Діброва