ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Справа № 909/713/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.П. Дубник

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л.Ю.

та представників учасників судового процесу:

позивача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 20.07.2017),

відповідача- Грабовецького О.Б. (довіреність №6 від 15.04.2017),

третьої особи ОСОБА_3 (довіреність №2316/01-20/14в від 30.12.2016),

розглянувши апеляційну скаргу Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, б/н, б/д (вх.№01-05/5413/17 від 17.11.2017)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.10.2017

у справі №909/713/17

за позовом: Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий сервіс», м. Івано-Франківськ

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Івано-Франківська та додатку до нього в редакції, запропонованій Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Фінансове управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі- Фінуправління) звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ «Торговий сервіс» про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Івано-Франківська та додатку до нього в редакції, запропонованій позивачем.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 31.12.2015 Виконавчим комітетом, Фінуправлінням та ТОВ «Торговий сервіс» (замовник) був укладений договір №116 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Івано-Франківська, яким був визначений попередній розмір пайового внеску замовника, який здійснює будівництво торгового центру на вул. Дністровській,5, у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Івано-Франківська в сумі 655 451,46грн. Пунктом 3.4 цього договору встановлено, що розрахунок остаточного розміру здійснюється відповідно до остаточного договору, який оформляється після затвердженого архітектурно-технічного/технічного паспорту та загальної вартості будівництва. За умовами пункту 3.5 договору суму остаточного пайового внеску замовник сплачує до прийняття обєкта в експлуатацію. Позивач вказує, що 14.04.2017 обєкт будівництва був зданий в експлуатацію згідно з декларацією про готовність обєкта до експлуатації від 14.04.2017 № 58, та стверджує, що відповідач вніс у п.2.2 декларації недостовірну інформацію, остаточний договір про пайову участь не уклав. Зазначає, що 17.05.2017 Фінуправління звернулося до відповідача листом №193/16.5-14/18в з пропозицію укласти остаточний договір про пайову участь, додавши до нього проект такого договору та додаток з розрахунком розміру пайової участі, складений відповідно до Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. У відповідь на пропозицію позивача відповідач повідомив про неготовність укласти договір на запропонованих умовах, посилаючись на загальну кошторисну вартість будівництва, вказану у декларації. Посилаючись на ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 179, 187 ГК України, а також те, що в ході будівництва змінилася площа обєкта будівництва - з 1 656,54кв. м на 3 783,50кв. м, позивач вказує на обовязковість та необхідність укладення остаточного договору про пайову участь на запропонованих ним умовах

Згідно із запропонованою позивачем редакцією договору про пайову участь та остаточним розрахунком розміру пайової участі (додатком до договору), які додані до позовної заяви, позивач визначив пайову участь замовника в сумі 2 057 625,83грн, виходячи із загальної площі будівництва 3 783,50кв. м, показника опосередкованої вартості спорудження 1 кв. м. обєкта будівництва в Івано-Франківській області -7 769,17грн, затвердженого Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (п.3.2 договору), та розміру пайової участі 7% для нежитлових будівель, встановленого пунктом 6.2.1 Положення про пайову участь. Враховуючи сплату відповідачем 140 000,00грн на розвиток інфраструктури міста, позивач встановив у пункті 3.3 договору до сплати пайову участь в сумі 1 917 625,83грн (2 057 625,83 -140 000,00).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.10.2017 у справі №909/713/17 (суддя Неверовська Л.М.) позов задоволено частково. Визнано укладеним договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста в редакції позивача, за виключенням пунктів 3.2, 3.3, які викладено судом в наступній редакції:

п.3.2 Величина пайового внеску визначена на підставі загальної кошторисної вартості будівництва згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, що становить 7 391 106грн;

п.3.3 Замовник сплачує пайову участь у сумі 377 377,42грн в 7-денний термін з моменту реєстрації Договору";

Остаточний розмір пайової участі відповідача суд визначив в сумі 517 377,42грн, виходячи загальної кошторисної вартості будівництва 7 391 106,00грн та розміру пайової участі 7% для нежитлових будівель, встановленого пунктом 6.2.1 Положення про пайову участь. З урахуванням сплати відповідачем 140 000,00грн на розвиток інфраструктури міста, суд визначив у розрахунку та у п.3.3 договору розмір пайової участі, належної до сплати, в сумі 377 277,42грн(517 377,42 140 000,00), з якої згідно з п.6.2.2 Положення про пайову участь 264 164,19грн скеровується на соціальну інфраструктуру міста; 113 213,23грн - на інженерно-транспортну інфраструктуру міста.

В такій редакції суд визнав укладеним додаток до договору - розрахунок розміру пайової участі( остаточний).

Присуджено до стягнення з ТОВ «Торговий сервіс» на користь Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 1600,00 грн судового збору.

Рішення мотивоване нормами ст. 40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності, Положенням про пайову участь учасників замовників будівництва у створенні інженерно-транспортної інфраструктури міста, затвердженим рішенням Івано-Франківської міської ради №1231-38 від 18.10.2013 (далі-Положення про пайову участь), правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові №922/5937/15 від 16.11.2016, практикою Вищого господарського суду України.

При частковому задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що укладення договору про пайову участь є обовязковим в силу прямої вказівки закону, неукладення такого договору матиме наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади. Суд дійшов висновку, що запропонована позивачем редакція договору містить істотні умови договору та відповідає нормам чинного законодавства, крім розміру пайової участі. Посилаючись на частини 5 та 6 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», суд вказав, що у договорі визначається величина пайової участі з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Суд встановив, що згідно з експертною оцінкою філії ДП «Укрдержекспертиза» в Івано-Франківській області щодо розгляду кошторисної частини проектної документації, складеної на основі робочого проекту «Нове будівництво. Торговий центр на вул. Дністровській, 5 у м. Івано-Франківську», загальна кошторисна вартість будівництва у поточних цінах станом на 28.08.2017 становить 7 391 106грн. Від цієї вартості має розраховуватись розмір пайової участі відповідача, в той час як позивач визначив розмір пайового внеску в сумі 2 057 625,83грн, виходячи з опосередкованої вартості спорудження 1 кв.м обєкту будівництва в Івано-Франківській області в сумі 7 769,17грн, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 124.10.2016 №283. Суд вказав, що орган місцевого самоврядування вправі визначати порядок залучення пайової участі, розмір пайової участі, порядок використання коштів пайової участі, але не вправі змінювати методику розрахунку пайового внеску. На підставі п.6.2.2 Положення про пайову участь суд визначив, що 264 164,19грн спрямовується на соціальну інфраструктуру міста, а 113 213,23грн на інженерно-транспортну інфраструктуру.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку, вважає рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати, прийняти нове, яким задоволити позов повністю. В апеляційній скарзі позивач посилається на п.3.2 договору №116 від 31.12.2015 та п.2.10 Положення про пайову участь та вказує, що величина пайового внеску визначається на підставі нормативів для одиниці створеної потужності, однак при розрахунку розміру пайового внеску суд виходив із загальної кошторисної вартості будівництва.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує доводи скаржника, просить залишити оскаржуване рішення суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Посилаючись на ч. 5 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно з якою величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається з урахування загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, позивач вказує, що висновком ДП «Укрдержспецекспертиза» підтверджено загальну кошторисну вартість будівництва в сумі 7 391 106грн. Відтак вважає вірним висновок суду першої інстанції про застосування вказаної суми при розрахунку величини пайової участі замовника.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі №909/713/17 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 05.12.2017.

У судовому засіданні 05.12.2017 представники скаржника та третьої особи підтримали доводи апеляційної скарги, надали усні пояснення, просили скасувати рішення, прийняти нове, яким позов задоволити повністю.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

31.12.2015 Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та ТОВ "Торговий сервіс" (замовник) уклади договір №116 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (а.с. 16).

Згідно з п.1.1 договору замовник, що здійснює будівництво торгового центру по вул.Дністровська,5, в порядку та на умовах, визначених договором, бере участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська.

Відповідно до п.3.1 розрахунок попереднього розміру пайового внеску здійснюється відповідно до додатку 1 до договору. Попередній розмір пайового внеску складає 655 451,46 грн.

Умовами п. 3.2 договору визначено, що величина пайового внеску визначена на підставі нормативів для одиниці створеної потужності (функціональної одиниці виміру), затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України в сумі 5 652,50грн (без ПДВ).

Згідно з п. 3.3 договору замовник сплачує 20 % попереднього розміру пайового внеску у сумі 131 090, 29 грн протягом 30 робочих днів з моменту реєстрації договору.

Пунктом 3.4 встановлено, що розрахунок остаточного розміру пайового внеску здійснюється відповідно до остаточного договору, який оформляється після затвердженого в установленому порядку архітектурно-технічного паспорту/технічного паспорту та загальної вартості будівництва.

Згідно з Розрахунком розміру пайової участі (попередній), який оформлений як додаток до договору №116 від 31.12.2015 (а.с. 17), площа обєкта будівництва становить 1 656,54 кв.м.

Попередній розмір пайового внеску складає 655 451,46 грн, з яких 458 816,03грн пайова участь на соціальну інфраструктуру, 196 635,44грн пайова участь на інженерно-транспортну інфраструктуру міста.

ТОВ «Торговий сервіс» подало Декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, яка зареєстрована 14.04.2017 Управлінням з питань Держархбудконтролю виконкому Івано-Франківської міської ради за №ІФ58 ( далі Декларація) ( а.с.18-20).

Згідно з Декларацією вважати закінчений будівництвом обєкт готовим до експлуатації - торговий центр по вул. Дністровська, 5 в м. Івано-Франківську, загальною площею 3 783,5 кв. м, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією 7 000.00тис.грн , у т.ч. 5 000 тис. грн витрати на будівельні матеріали, 2 000 тис. грн витрати на машини, обладнання та інвентар.

Крім того, у пункті 22 Декларації вказано про сплату платіжними дорученнями № 971 від 09.11.2016 та №1020 від 24.11.2016 коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста за договором від 31.12.2015 (а.с. 16).

Фінуправління звернулося до ТОВ "Торговий сервіс" як замовника будівництва торгового центру на вул.Дністровська,5 з пропозицією укласти остаточний договір про пайову участь (лист від 17.05.2017 №193/16.5-14/18в), до якого додало 2 примірники проекту договору з додатком - розрахунком розміру пайової участі, згідно з якими пайова участь замовника визначена в сумі 2 057 625,83грн, виходячи із загальної площі будівництва 3 783,50кв. м, показника опосередкованої вартості спорудження 1 кв. м. обєкта будівництва в Івано-Франківській області -7 769,17грн, затвердженого Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (п.3.2 договору), та розміру пайової участі 7% для нежитлових будівель, встановленого пунктом 6.2.1 Положення про пайову участь. Враховуючи сплату відповідачем 140 000,00грн на розвиток інфраструктури міста, позивач встановив у пункті 3.3 договору до сплати пайову участь в сумі 1 917 625,83грн ( 2 057 625,83 -140 000,00), яку замовник сплачує у 7-денний термін з моменту реєстрації договору( а.с.21-23).

Відповідач не підписав запропонований позивачем договір, у відповідь на пропозицію позивача листом від 07.06.2017 №23 повідомив, що не згідний з розрахунком пайової участі, оскільки величина пайової участі замовника згідно з ч.5 ст. 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» визначається з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, яка становить 7 млн. грн (вказані дані містяться в Декларації про готовність обєкта до експлуатації), тому просив провести перерахунок суми пайового внеску( а.с.24).

Згідно з експертною оцінкою кошторисної частини проектної документації, складеної на основі робочого проекту «Нове будівництво. Торговий центр на вул. Дністровська, 5 у м. Івано-Франківську (загальнобудівельні роботи)» №111/09-0602/ЕО-17 від 11.10.2017, проведеною Філією ДП « Укрдержбудекспертиза» в Івано-Франківської області Державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація центральна служба української державної будівельної експертизи», загальна кошторисна вартість будівництва у поточних цінах станом на 28.08.2017 становить 7 391 106грн, в тому числі будівельні роботи - 6 057 380грн, інші витрати 1 333 726грн. Зазначено, що за результатами розгляду кошторисної документації встановлено, що зазначена документація, яка враховує обсяги робіт, передбачених робочим проектом, складена відповідно до вимог ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» (а.с. 119).

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З 12.03.2011 набрав чинності Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02. 2011 N 3038-VI (далі - Закон N 3038-VI), частиною 2 статті 40 якого встановлено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури ( ч.3 ст 40 цього Закону, яка набрала чинності з 1 січня 2013 року.)

Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону( ч. 1 ст. 40 Закону N 3038-VI).

При цьому, відповідно до ч.6 ст. 40 цього Закону встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Відповідно до ч.5 ст. 40 Закону "Про регулювання містобудівної діяльності" величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Відповідно до ч.9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є: розмір пайової участі; строк (графік) сплати пайової участі; відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

На час виникнення спірних правовідносин діяло і діє на даний час Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 № 1231-38 ( далі- Положення про пайову участь) ( а.с.26-39).

Пунктами 1.2 та 2.13 Положення про пайову участь передбачено укладання 3-х стороннього договору про пайову участь, який укладається Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, Фінансовим управлінням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та замовником будівництва.

Пунктом 6.2 Положення встановлено, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту та порядок її сплати визначається в залежності від категорії обєктів містобудування та відповідно до типового договору укладеного з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури) (додаток №1) та на основі вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування. Вартість будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування не може бути нижчою за загальну кошторисну вартість будівництва обєкту:

- 7 відсотків вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування - для нежитлових будівель та споруд;

- 4 відсотки вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування - для житлових будинків.

70% поступлень спрямовуються на соціальну інфраструктуру міста та 30% - на інженерно транспортну інфраструктуру міста.

У пункті 2.10 розділу 2 Визначення термінів Положення про пайову участь встановлено, що вартість будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування величина, яка визначається множенням показника опосередкованої вартості спорудження 1 кв.м житла/нежитлових будівель та споруд (без урахування ПДВ), що діє на момент складання проекту договору на загальну площу, та доведена Мінрегіонбудом, або визначається на основі нормативів для одиниці створеної потужності, затверджених рішенням міської ради. Вартість будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування не може бути нижчою за загальну кошторисну вартість будівництва обєкту.

Загальна кошторисна вартість будівництва (реконструкції) обєкта містобудування величина, визначена згідно з державними будівельними нормами, без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішньо- та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій та повинна мати висновок ДП "Укрдержбудекспертиза", або його філій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва обєкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Отже, згідно із Законом N 3038-VI та Положенням про пайову участь величина пайової участі замовника будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами ДП "Укрдержбудекспертиза" або його філією.

Додатком 1 до Положення про пайову участь передбачено укладення 3-х видів договорів про пайову участь: попереднього, остаточного та єдиного.

Матеріалами справи підтверджено, що замовником будівництва торгового центру на вул. Дністровській, 5 у м. Івано-Франківську є відповідач, з яким був укладений 31.12.2015 попередній договір про пайову участь. Цим договором був визначений попередній розмір пайового внеску та передбачено після затвердження технічного паспорту та загальної вартості будівництва укладення остаточного договору про пайову участь, в якому визначається остаточний розмір пайового внеску. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується двома сторонами, на підставі попереднього договору відповідач сплатив 140 000,00грн пайової участі у розвитку інфраструктури.

Згідно з Декларацією №ІФ58 від 14.04.2017 про готовність обєкта до експлуатації відповідач закінчив будівництво торгового центру, загальна площа якого становить 3 783,5 кв. м. В силу вимог Закону N 3038-VI та Положення про пайову участь відповідач зобовязаний взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста у розмірі 7 відсотків від загальної кошторисної вартості будівництва торгового центру. Філією ДП «Укрдержбудекспертиза» в Івано-Франківській області визначена загальна кошторисна вартість будівництва торгового центру згідно з державними стандартами в сумі 7 391 106,00грн.

Отже, суд першої інстанції правомірно та обгрунтовано визначив величину пайової участі відповідача у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста в сумі 517 377,42грн, виходячи із загальної кошторисної вартості будівництва -7 391 106,00грн та розміру пайової участі 7% від вартості нежитлових будівель, встановленого міською радою (7 391 106 х 7% =517 377,42). Суд також правомірно з урахуванням сплаченої відповідачем пайової участі в сумі 140 000,00грн визначив належний до сплати відповідачем розмір пайового внеску в сумі 377 377,42грн (517 377,42- 140 000,00).

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника, оскільки при визначенні величини пайової участі відповідача скаржник визначав вартість будівництва, виходячи із загальної площі будівництва 3 783,50кв м та показника опосередкованої вартості спорудження 1 кв. м. обєкта будівництва в Івано-Франківській області -7 769,17грн, затвердженого Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, в той час як таке визначення вартості будівництва передбачене Положенням про пайову участь лише у випадку, коли загальна кошторисна вартість будівництва обєкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Однак, як вказано вище, при вирішенні даного спору суду була надана загальна кошторисна вартість будівництва, визначена філією ДП «Укрдержбудекспертиза» в Івано-Франківській згідно з державними стандартами. Більше того, частиною 5 ст. 40 Закону N 3038-VI встановлено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Згідно з ч.1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Частиною 2 названої статті передбачено, що день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані доводи скаржника, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає рішення суду першої інстанції законним і обгрунтованим.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що скаржником не доведено та не подано доказів наявності підстав, визначених ст. 104 ГПК, для скасування чи зміни рішення та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст .43, 49, 91, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.10.2017 у справі № 909/713/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 08.12.2017.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.П. Дубник

Суддя Я.О. Юрченко