Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" грудня 2017 р. Справа № 906/418/14.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

за позовом: Житомирська обласна організація Товариства сприяння обороні України (м.Житомир)

до: 1)Народицької селищної ради (смт.Народичі, Житомирська область)

2)Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"

3)Комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської облради" (м.Коростень)

4) Реєстраційної служби Народицького районного управління юстиції (смт.Народичі Житомирської області)

про визнання недійсним договору оренди землі від 01.03.2008

Присутні:

від позивача: ОСОБА_1 - дов.№26/2016 від 29.12.2016;

від відповідача1: ОСОБА_2 - дов. №zh007-сл-9965-1016 від 26.10.2016;

ОСОБА_3 - №К 007-сл-7866-0916 від 02.09.2016;

від відповідача2: ОСОБА_4 - дов. від 06.12.2017.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про:

- зобов'язання Комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради скасувати державну реєстрацію права власності ПАТ "Житомиргаз" на нерухоме майно, а саме: адміністративно-побутововий корпус загальною площею 436,7кв.м, гараж загальною площею 332,9кв.м, гараж загальною площею 240,1кв.м, склад загальною площею 39,7кв.м, огорожу з блоків, огорожу залізну, площадку асфальтну, які знаходяться по вул. Визволителів, 88 в смт.Народичі Житомирської області (далі по тексту нерухоме майно).

- визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 01.03.2008р. між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635 га, що знаходиться в смт. Народичі, вул. Визволителів, 88.

Рішенням господарського суду у Житомирської області від 21.07.2015р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015р. у справі №906/418/14 господарського суду Житомирської області та рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015 скасовано в частині визнання недійним договору оренди землі від 01.03.2008, укладеного між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз", на земельну ділянку площею 1,1635га, що знаходиться в смт. Народичі, вул. Визволителів,88. В скасованій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.06.2016 у справі № 906/418/14 припинено провадження в частині визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 01.03.2008 між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635 га, що знаходиться в смт. Народичі, вул. Визволителів, 88 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку відсутністю предмету спору.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2015 ухвалу господарського суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2016 у справі № 906/418/14 скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 та ухвалу Господарського суду Житомирської області 21.06.2016 у справі № 906/418/14, а справу № 906/418/14 передано для розгляду до Господарського суду Житомирської області.

За результатами розгляду справи, рішенням Господарського суду Житомирської області від 16.01.2017 у справі № 906/418/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.03.2017, позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 01.03.2008 між Народицькою селищною радою та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" щодо земельної ділянки площею 1,1635 га, яка знаходиться за адресою: смт. Народичі Житомирської області, вул. Визволителів 88.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.06.2017 постанову Рівненського господарського суду України від 13.03.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 04.10.2017 постанову Вищого господарського суду України від 08.06.2017, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 та рішення Господарського суду Житомирської області від 16.01.2017 у справі № 906/418/14 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 08.11.2017 справу №906/418/14 передано для розгляду судді Вельмакіній Т.М.

Ухвалою господарського суду від 10.11.2017 справу прийнято до свого провадження та призначено засідання суду на 23.11.2017.

Ухвалою господарського суду від 23.11.2017 розгляд справи відкладено на 07.12.2017.

06.12.2017 на адресу суду надійшла заява від відповідача3 за вих.№856 від 30.11.2017, в якій останній просить проводити розгляд справи у відсутності його представника за наявними письмовими доказами, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з викладених у позовній заяві підстав. Наголосив на необхідності визнання договору оренди землі недійсним, зсилаючись на відсутність акту-приймання передачі земельної ділянки та на зміст постанови Верховного суду України від 23.12.2015 у справі №918/144/15. Зауважив, що для припинення зобовязань за договором мають бути докази щодо повернення земельної ділянки в комунальну власність і ніщо не заважає акт приймання-передачі підписати на даний час. .

Представник відповідача1 подав клопотання, яке було задоволено судом, про долучення до матеріалів справи пояснення від 05.12.2017.

Представник відповідача1 зазначив, що зобов'язання за спірним договором оренди землі від 01.03.2008 було припинено 20.05.2016, а земельну ділянку повернуто без складання акту приймання-передачі, оскільки на час розірвання договору, у Публічній кадастрові карті України спірна земельна ділянка зазначалась як державна власність, а не комунальна. В результаті з'ясування стало відомо, що це технічна помилка, яку пізніше було виправлено шляхом внесення відповідних змін, оскільки дана земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту смт. Народичі.

Представник відповідача2 в судовому засіданні подав клопотання, яке було задоволено судом, про доручення до матеріалів справи копії рішення від 15.11.2012 у справі №11/5007/78/11 та скриншот Публічної кадастрової карти України. Вказав, що рішення у справі №11/5007/78/11 слід обов'язково враховувати при розгляді даної справи. Зсилаючись на приписи ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України та ст.137 Цивільного кодексу України, наголосив, що відповідач2 не являється користувачем орендованої за спірним договором земельної ділянки. Вважає, що предмет спору відсутній. Пояснив, що земельна ділянка поверталася у той же спосіб, в який отримувалася, оскільки розірвання договору здійснюється у тій же формі, що й його укладення. Наголосив, що: земельну ділянку станом на 20.05.2016 було повернуто без складання акту приймання - передачі, оскільки при укладенні договору такий акт також не складався; з моменту реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, припинилися всі зобов'язання за договором, а земельна ділянка є повернутою; відсутність до ПАТ «Житомиргаз» будь-яких претензій з боку відповідача2 чи особи, яка є власником майна, розміщеного на цій земельній ділянці, свідчить про вчасне повернення останньої. Звернув увагу, що обидві сторони договору підтверджують факт передачі земельної ділянки після розірвання договору, тому, згідно ст.35 ГПК України, вказаний факт не потребує доказування.

При цьому судом береться до уваги, що у постанові від 04.10.2017 у справі №906/418/14 Верховний Суд України вказав, що ураховуючи встановлені у справі обставини, визнати договір оренди землі від 1 березня 2008 року, який розірвано, недійсним неможливо, оскільки предмет спору відсутній. Водночас Верховний Суд України зазначає, що разом з тим, суди попередніх інстанцій належним чином не з'ясували питання повернення орендованої земельної ділянки за розірваним договором оренди землі від 01.03.2008 року і не визначили момент, з якого часу зобов'язання за договором оренди землі від 01.03.2008 року вважаються припиненими, а тому дійшли передчасного висновку про визнання спірного договору оренди землі від 01.03.2008 року недійсним.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши в сукупності матеріали справи, враховуючи зміст постанови Верховного Суду України від 04.10.2017 у даній справі, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає припиненню за п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про визнання недійним договору оренди землі від 01.03.2008р., укладеного між Народицькою селищною радою та ПАТ "Житомиргаз".

Обґрунтовуючи позовну вимогу про визнання договору недійсним, позивач вказав, що він є постійним користувачем земельної ділянки, загальною площею 1,8053га., яка розташована на території Народицької селищної ради на підставі Державного акту на право постійного користування землею, серії ЖТ-18-02-000004, виданого 13.01.1998 р. Житомирському обласному комітету товариства сприяння обороні України на підставі рішення Народицької селищної ОСОБА_3 народних депутатів № 15 від 14.08.1997 р. (т.2 а.с.19).

Наголосив, що державний акт на право постійного користування був чинним як на день укладення договору оренди, так і на день звернення до суду. Земельна ділянка відповідачу2 передана в користування без відповідного вилучення, у порядку передбаченому чинним законодавством. Обставини для припинення права користування земельною ділянкою позивачем відсутні.

За вказаного, позивач вважає, що орендована відповідачем2 земельна ділянка та земельна ділянка, яку позивачу передано в постійне користування накладаються одна на одну, відтак укладення між відповідачем-1 та відповідачем2 спірного договору порушує права та інтереси позивача як постійного землекористувача земельною ділянкою на підставі вищевказаного Державного акту на право постійного користування землею.

Так, наданими до справи документами підтверджено, що згідно рішення Народицької селищної ради від 14.08.1997р. №15 вирішено затвердити матеріали по встановленню окружної межі в натурі для виготовлення державного акта на право постійного користування землею і закріпити за обласним комітетом ТСО України (Народицького РК) земельну ділянку 1,8053га по фактичному використанню; дозволено Житомирському філіалу інституту землеустрою виготовити державний акт на право постійного користування землею; землевпоряднику селищної ради доручено внести відповідні зміни в земельно-облікові та планово-картографічні матеріали (а.с.43 т.4).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 08.12.2015р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2016р. у справі № 906/776/14 за позовом ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" до Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України та Народицької селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради №15 від 14.08.1997 у позові відмовлено, тобто рішення Народицької селищної ради від 14.08.1997р. №15 залишилось чинним.

На підставі вищевказаного рішення, 13.01.1998 р. Народицькою селищною ОСОБА_3 народних депутатів Житомирському обласному комітету товариства сприяння обороні України видано Державний акт на право постійного користування землею 1,8053 гектари для цільового призначення серії ЖТ-18-02-000004 (т.2 а.с.19).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005р. обов'язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у п. 6. Перехідних положень Земельного кодексу України, визнаний неконституційним.

Тобто, чинним законодавством не встановлено строків щодо переоформлення права власності або права користування землею.

У п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 №449 "Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" визначено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Матеріали справи не містять доказів скасування Державного акта на право постійного користування землею 1,8053 гектари для цільового призначення серії ЖТ-18-02-000004, виданого позивачу як і не містять доказів добровільної відмови позивача від права користування зазначеною земельною ділянкою.

За вказаного, позивач як постійний землекористувач земельної ділянки загальною площею 1,8053га., яка розташована на території Народицької селищної ради на підставі Державного акта на право постійного користування землею, серії ЖТ-18-02-000004, виданого 13.01.1998 р., оскаржує дійсність укладеного Народицькою селищною радою (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" договору від 01.03.2008р.

Щодо укладення між та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" договору оренди землі від 01.03.2008р. судом встановлено наступне.

05.03.2008р. рішенням № 372 Народицької селищної ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ВАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ВАТ "Житомиргаз" на території смт. Народичі по вул. Визволителів, 88 Народицької селищної ради по фактичному користуванню загальною площею - 1,1635 га; передати в оренду ВАТ "Житомиргаз" земельну ділянку 1,1635 га для трубопроводного транспорту; ВАТ "Житомиргаз" заключити з селищною радою договір на строкове платне володіння і користування земельною ділянкою; Народицькому районному відділу Житомирської регіональної філії ДЗК - вчинити запис в книзі реєстрації договорів оренди землі (а.с. 31 т.4)

01.03.2008р. на виконання рішення між Народицькою селищною радою (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (орендар) укладений договір оренди землі (а.с. 39-44 т.1)

За п.1 даного договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення будівель, яка знаходиться в смт. Народичі, по вул. Визволителів, 88.

Пунктом 2 договору обумовлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною прощею 1,1635 га.

Договір оренди зареєстований у Народицькому відділі ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.03.2008р. за № 07.

30.03.2016р. між Народицькою селищною радою (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 01.03.2008р. (а.с. 69-70 т.4).

У п. 1 даної угоди сторони погодили, що на підставі рішення Народицької селищної ради VII скликання від 30.03.2016р. № 168 та за взаємною згодою, сторони розривають договір оренди землі, реєстраційний номер 07 від 01.03.2008р., що був зареєстрований у Народицькому відділі ДЗК.

Згідно п. 4 угоди, договір оренди землі від 01.03.2008р. реєстраційний номер 07 втратив чинність з 30.03.2016р.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (ч.1 ст. 18 Закону України "Про оренду землі" в редакції, станом на 01.03.2008р.).

Відповідно до ч.1 ст. 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

За приписами ч.2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Так, спірний договір був зареєстрований у Народицькому відділі ДЗК, про що 01.03.2008р. у державному реєстрі земель вчинено запис від 01.03.2008р. за № 07.

Відповідно до ч.3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

За приписами ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка при укладенні договором оренди землі від 01.03.2008, так само як і при його розірванні, передавалася без складання акта приймання-передачі, про що наголошували у судовому засіданні представники відповідача1 та відповідача2.

З врахуванням вищенаведеного, договір оренди землі є розірваним за згодою сторін після проведення державної реєстрації такого розірвання (припинення) договору.

З наданого до матеріалів справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 11 т.4) вбачається, що ОСОБА_5 проведено державну реєстрацію припинення договору оренди землі від 01.03.2008р., укладеного між Народницькою селищною радою та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз", на підставі угоди від 30.03.2016р. про розірвання договору оренди землі, про що зроблено відповідний запис за індексним номером: 29687509 від 20.05.2016р.

Водночас суд враховує факт виявлення технічної помилки, на час розірвання договору, у Публічній кадастровій карті України, де спірна земельна ділянка зазначалась як державна власність, а не комунальна, однак ці обставини не впливають на результат розгляду справи.

Тобто, з 20.05.2016р. земельна ділянка за розірваним договором є повернутою орендодавцю, а всі зобов'язання з вказаної дати є припиненими, що підтвердили в судових засіданнях сторони договору оренди землі від 01.03.2008.

Частиною 3 статті 207 ГК України передбачено, що виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Оскільки фактичне користування майном на підставі договору оренди унеможливлює у разі його недійсності проведення між сторонами двосторонньої реституції, такий договір визнається судом недійсним і припиняється лише на майбутнє, а не з моменту укладення.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача зводяться до визнання недійсним договору оренди землі від 01.03.2008, який в процесі вирішення спору був розірваний за взаємною згодою, то визнання оскаржуваного договору оренди недійсним є неможливим, оскільки предмет спору в процесі вирішення справи припинив існування.

За вказаного, суд дійшов висновку, що станом на день вирішення справи в суді, предмет спору у даній справі відсутній.

Згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

За таких обставин, провадження у справі в частині визнання недійсним договору оренди землі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України, про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання, зокрема, про розподіл між сторонами господарських витрат.

Приписами ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено , що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд зауважує, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про повернення судового збору, сплаченого за позовну вимогу про визнання недійсним договору оренди землі від 01.03.2008р.

Пунктом 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, суд має розподілити судовий збір, сплачений позивачем за розгляд апеляційної та касаційної скарг на рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015р.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що дії відповідачів, а саме Народицької селищної ради та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз", які полягають в укладенні між ними договору оренди землі від 01.03.2008р., призвели до звернення позивача до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі, суд вважає за необхідне судові витрати, понесені позивачем при зверненні до апеляційної та касаційної інстанції з відповідними скаргами на рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015 та на ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.06.016 покласти на першого та другого відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст. 49, п.1-1 ч.1 ст. 80, 86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі в частині визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 01.03.2008р. між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635 га, що знаходиться в смт. Народичі, вул. Визволителів, 88, припинити на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

2. Стягнути з Народицької селищної ради (11401, Житомирська область, смт. Народичі, вул. Леніна,175, )

на користь Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України (10008, м.Житомир, вул. Івана Кочерги,2а, ):

- 304,50 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015;

- 738,80 грн судового збору за розгляд касаційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015;

- 689,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.06.2016;

- 730,80 грн судового збору за розгляд касаційної скарги на ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.06.2016.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (10002, м.Житомир, вул. Фещенка-Чопівського,35, код 03344071 )

на користь Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України (10008, м.Житомир, вул. Івана Кочерги,2а, )

- 304,50 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015;

- 738,80 грн судового збору за розгляд касаційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015;

- 689,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.06.2016;

- 730,80 грн судового збору за розгляд касаційної скарги на ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.06.2016.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Суддя ОСОБА_6

Друк:

1 - у справу;

2 - відповідачу2 (ПАТ Житомиргаз)