ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Справа № 923/451/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддів:Панової І.Ю.,
Удовиченка О.С.,
розглянувшикасаційну скаргу гр. ОСОБА_4,
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 4 липня 2016 року,
та ухвалуГосподарського суду Херсонської області від 17 травня 2016 року,
у справі№ 923/451/14,
за заявоюПублічного акціонерного товариства "Укрнафта" (м.Київ),
доПриватного підприємства "А-Ліра" (м. Скадовськ, Херсонська область),
провизнання банкрутом,
за участю представників: ліквідатор ПП "А-Ліра" арбітражний керуючий Запорожець Д.Ю. - особисто;
представники інших учасників судового провадження не з'явились;
в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 22.04.2014 року заяву кредитора Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі за текстом - ПАТ "Укрнафта") задоволено; за заявою ПАТ "Укрнафта" порушено провадження у справі № 923/451/14 про банкрутство Приватного підприємства "А-Ліра" (далі за текстом - ПП "А-Ліра"); визнано безспірні грошові вимоги кредитора ПАТ "Укрнафта" у розмірі 32 882 667 грн. 12 коп.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Запорожця Дмитра Юрійовича, інше.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 17.05.2016 року у справі № 923/451/14 (суддя - Пригуза П.Д.) заяву ліквідатора ПП "А-Ліра" арбітражного керуючого Запорожця Д.Ю. до гр. ОСОБА_4 про визнання договорів (правочинів) недійсними задоволено повністю; визнано недійсним посвідчений приватним нотаріусом Йосипенко В.В. Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області, зареєстрований в Реєстрі № 1193, Договір купівлі-продажу від 13.08.2013 року про продаж нерухомого майна; визнано недійсним посвідчений приватним нотаріусом Йосипенко В.В. Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області, зареєстрований в Реєстрі № 1196, Договір купівлі-продажу від 13.08.2013 року про продаж нерухомого майна; зобов'язано гр. ОСОБА_4 повернути до ліквідаційної маси усе майно, яке отримане ним від ПП "А-Ліра"; присуджено до стягнення з гр. ОСОБА_4 5 512 грн. 00 коп. - як відшкодування судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року у справі № 923/451/14 (головуючий суддя - Аленін О.Ю., судді: Богатир К.В., Жеков В.І.) апеляційну скаргу гр. ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.05.2016 року у справі № 923/451/14 залишено без змін. При цьому, апеляційний господарський суд вказав, що оскаржувана ухвала законна та обґрунтована, підстави для задоволення апеляційної скарги гр. ОСОБА_4 відсутні.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами першої та апеляційної інстанцій ухвалою та постановою, гр. ОСОБА_4 вдруге звернувся з касаційною скаргою (ухвалою Вищого господарського суду України від 18.04.2017 року повернуто касаційну скаргу гр. ОСОБА_4, на підставі п. 4), ч. 1 ст. 1113 ГПК України), у якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.05.2016 року у справі № 923/451/14; прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні Заяви ліквідатора ПП "А-Ліра" арбітражного керуючого Запорожця Д.Ю. При цьому, скаржник посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.11.2017 року, згідно зі ст. 1114 ГПК України, касаційну скаргу гр. ОСОБА_4 прийнято до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні за участю уповноважених представників учасників судового провадження.

06.12.2017 року до Вищого господарського суду України від ліквідатора ПП "А-Ліра" арбітражного керуючого Запорожця Д.Ю. надійшов Відзиві на касаційну скаргу гр. ОСОБА_4, в якому арбітражний керуючий проти вимог та доводів скаржника заперечив, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими; просить господарський суд касаційної інстанції постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.05.2016 року у справі № 923/451/14 залишити без змін.

Ліквідатор ПП "А-Ліра" арбітражний керуючий Запорожець Д.Ю. в засіданні господарського суду касаційної інстанції проти вимог касаційної скарги заперечив, з підстав наведених у Відзиві від 06.12.2017 року; просив Вищий господарський суд України касаційну скаргу гр. ОСОБА_4 залишити без задоволення, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.05.2016 року у справі № 923/451/14 - без змін.

Скаржник та інші учасники касаційного провадження уповноважених представників в судове засідання касаційної інстанції не направили, хоча про дату, час та місце розгляду касаційної скарги були повідомлені належним чином. Враховуючи, що учасників судового провадження було повідомлено про те, що не з'явлення їх представників в судове засідання касаційної інстанції не тягне за собою відкладення розгляду справи, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги за відсутності в судовому засіданні уповноважених представників учасників касаційного провадження, які не з'явились.

Заслухавши доповідь судді Поліщука В.Ю., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 22.04.2014 року, за Заявою ПАТ "Укрнафта", порушено провадження у справі № 923/451/14 про банкрутство ПП "А-Ліра"; визнано безспірні грошові вимоги кредитора ПАТ "Укрнафта" у розмірі 32 882 667 грн. 12 коп.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Запорожця Дмитра Юрійовича, інше.

Ухвалою місцевого господарського суду від 17.06.2014 року у цій справі затверджено Реєстр вимог кредиторів: ПАТ "Укрнафта" - 32 882 667 грн. 12 коп. (4 черга), 6 090 грн. 00 коп. (1 черга); Скадовська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області - 305 862 грн. 00 коп. (3 черга), 15 902 грн. 31 коп. (6 черга), інше.

Постановою Господарського суду Херсонської області від 09.09.2014 року ПП "А-Ліра" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Запорожця Д.Ю., інше.

19.02.2016 року ліквідатор ПП "А-Ліра" арбітражний керуючий Запорожець Д.Ю. звернувся до місцевого господарського суду з Заявами про визнання недійсними Договору купівлі-продажу від 13.08.2013 року про продаж нерухомого майна, а саме, будівлі вагової, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0459 га (кадастровий номер НОМЕР_2), за адресою село Широке, Скадовський район, Херсонська область, вул. 40 років Перемоги, будинок 1-а та Договору купівлі-продажу від 13.08.2013 року про продаж нерухомого майна, а саме, будівлі та споруди, що знаходиться на земельній ділянці площею 3,4078 га (кадастровий номер НОМЕР_1), за адресою село АДРЕСА_1

Під час розгляду вказаних Заяв ліквідатора ПП "А-Ліра" арбітражного керуючого Запорожця Д.Ю., місцевим господарським судом було встановлено таке.

13.08.2013 року між ПП "А-Ліра" (продавець), в особі директора ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_9(покупець), від імені якого діяв ОСОБА_8 (на підставі довіреності) було укладено Договір купівлі-продажу будівлю вагової, що розташована на земельній ділянці площею 0,0459 га за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 79,8 кв.м.

За умовами п.п. 2.1.-2.3. Договору, вартість майна (за домовленістю сторін) становить 5 983 грн. 00 коп. (оціночна вартість майна за Висновком Приватної фірми "Експрес-Оцінка" від 05.06.2013 року.), які представник продавця одержав від представника покупця при підписанні цього Договору; сторони підтверджують факт повного розрахунку за продане майно.

Водночас, 13.08.2013 року між ПП "А-Ліра" (продавець), в особі директора ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_4 (покупець), від імені якого діяв ОСОБА_8 (на підставі довіреності) було укладено Договір купівлі-продажу будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3

Вартість майна (п.п. 2.1.-2.3. Договору) встановлена (за домовленістю сторін) у сумі 90 615 грн. 00 коп. (Висновок про вартість Приватної фірми "Експрес-Оцінка" від 06.06.2013 року), які представник продавця одержав від представника покупця при підписанні цього договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продане майно.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, вказані правочини були укладені ПП "А-Ліра" за 9 місяців до порушення провадження у цій справі про банкрутство.

На підтвердження здійснення розрахунків за вказаними Договорами, гр. ОСОБА_4 надано до місцевого господарського суду оригінали Квитанцій до Прибуткових касових ордерів №5 від 12.08.2013 року на суму 90 615 грн. 00 коп. (у тому числі ПДВ 15 102 грн. 50 коп.) та №6 від 13.08.2013 року на суму 5 983 грн. 00 коп. (у тому числі ПДВ 1 196 грн. 60 коп.).

При цьому, господарськими судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що у наданих гр. ОСОБА_4 оригіналах Квитанцій до Прибуткових касових ордерів №5 від 12.08.2013 року та №6 від 13.08.2013 року міститься підпис гр. ОСОБА_4 як Головного бухгалтера. Проте, доказів того, що вказана особа є Головним бухгалтером або працівником підприємства (ПП "А-Ліра"), який уповноважений керівником на здійснення приймання готівки в касу підприємства та підписання прибуткових касових ордерів, матеріали справи не містять.

Крім того, у Квитанції до прибутково ордеру №5 від 12.08.2014 року на суму 90 615 грн. 00 коп., підставою оплати вказано Договір купівлі-продажу від 13.08.2013 року.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 17.05.2016 року у справі № 923/451/14 (залишена без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року) Заяву ліквідатора ПП "А-Ліра" арбітражного керуючого Запорожця Д.Ю. до гр. ОСОБА_4 про визнання договорів (правочинів) недійсними задоволено повністю; визнано недійсним посвідчений приватним нотаріусом Йосипенко В.В. Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області, зареєстрований в Реєстрі № 1193, Договір купівлі-продажу від 13.08.2013 року про продаж нерухомого майна; визнано недійсним посвідчений приватним нотаріусом Йосипенко В.В. Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області, зареєстрований в Реєстрі № 1196, Договір купівлі-продажу від 13.08.2013 року про продаж нерухомого майна; зобов'язано гр. ОСОБА_4 повернути до ліквідаційної маси усе майно, яке отримане ним від ПП "А-Ліра"; присуджено до стягнення з гр. ОСОБА_4 5 512 грн. 00 коп. - як відшкодування судових витрат.

Приймаючи оскаржені судові акти, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що гр. ОСОБА_4, за оспорюваними правочинами, виступав як представник продавця (директор ПП "А-Ліра") та як покупець (інтереси якого представляв гр. ОСОБА_8М.). При цьому, до матеріалів справи не було надано Касової книги, Прибуткових касових ордерів, тобто, належних і допустимих доказів отримання ПП "А-Ліра" грошових коштів від гр. ОСОБА_4, в якості оплати за спірними Договорами купівлі-продажу. При цьому, господарськими судами попередніх інстанцій було прийнято до уваги Висновки аналізу фінансово-господарської діяльності ПП "А-Ліра" від 05.03.2016 року, відповідно до яких боржник останній раз звітував до податкових органів за 1 квартал 2012 року, до органів статистики за 1 півріччя 2012 року, відсутня будь-яка фінансова звітність, яка б відображала операції з продажу нерухомого майна, зокрема, за період вчинення оскаржених правочинів. Таким чином, за висновками господарських судів першої та апеляційної інстанцій, за оскарженими Договорами купівлі продажу від 13.08.2013 року, за 9 місяців до порушення провадження у справі № 923/451/14 про банкрутство ПП "А-Ліра", було здійснено відчуження активів боржника безоплатно.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами першої та апеляційної інстанцій ухвалою та постановою, гр. ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.05.2016 року у справі № 923/451/14; прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні Заяви ліквідатора ПП "А-Ліра" арбітражного керуючого Запорожця Д.Ю. При цьому, скаржник вказує на необґрунтованість оскаржених судових рішень, оскільки вважає, що неоприбуткування готівки може розцінюватися лише як порушення порядку ведення касових операцій, а також на те, що гр. ОСОБА_4 як директор ПП "А-Ліра", відповідно до Статуту підприємства, є керівним органом з відповідними повноваженнями.

Залишаючи без задоволення подану гр. ОСОБА_4 касаційну скаргу, колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступного.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст. 41 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною дев'ятою статті 16 ГПК України передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Статтею 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" унормовано, що ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

При цьому, колегія суддів касаційної інстанції вважає необхідним зауважити на тому, що право ініціювати такі процедури надано як арбітражному керуючому, так і конкурсному кредитору. Відповідна заява може бути розглянута на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство (зокрема, на стадії ліквідації). Зазначені у ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підстави є спеціальними та безпосередньо пов'язані з відносинами неплатоспроможності (банкрутства), тому надають можливість визнати таку угоду недійсною саме у справі про банкрутство. Правові наслідки спростування майнових дій та визнання недійсними правочинів (договорів) є однаковими і стосуються включення чи повернення майна боржника до ліквідаційної маси.

Так, як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, ліквідатор ПП "А-Ліра" арбітражний керуючий Запорожець Д.Ю., в межах наданих Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", звернувся до місцевого господарського суду з Заявами про визнання недійсними Договору купівлі-продажу від 13.08.2013 року про продаж нерухомого майна, а саме, будівлі вагової, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0459 га (кадастровий номер НОМЕР_2), за адресою село АДРЕСА_6 та Договору купівлі-продажу від 13.08.2013 року про продаж нерухомого майна, а саме, будівлі та споруди, що знаходиться на земельній ділянці площею 3,4078 га (кадастровий номер НОМЕР_1), за адресою АДРЕСА_4

Оскаржені Договори купівлі-продажу місцевим господарським судом (з висновками якого в подальшому погодився апеляційний господарський суд) були визнані недійсними з тих підстав, що ці Договори були укладені заінтересованими особами, у підозрілий період (за 9 місяців до порушення провадження у справі про банкрутство ПП "А-Ліра"), з відчуження майна боржника безоплатно (отримання та оприбутковування підприємством грошових коштів за оскарженими Договорами не підтверджено належними та допустимими доказами, в розумінні приписів ст. 32-36 ГПК України).

При цьому, по переконанню колегії суддів касаційної інстанції, господарськими судами попередніх інстанцій правомірно не було прийнято до уваги (з посиланням на приписи Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (затверджено Постановою правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року), яким визначено порядок ведення касових операцій у національній валюті України), подані гр. ОСОБА_4 Квитанції до Прибуткових касових ордерів №5 від 12.08.2013 року та №6 від 13.08.2013 року, в якості доказів оплати за оскарженими Договорами.

Поряд з цим, господарськими судами попередніх інстанцій, під час розгляду цієї справи, було встановлено відсутність Касової книги та Прибуткових касових ордерів, які б підтверджували отримання ПП "А-Ліра" грошових коштів від гр. ОСОБА_4 як оплати за спірними Договорами купівлі-продажу.

Крім цього, колишнім керівником банкрута гр. ОСОБА_4 не було вчинено дій щодо передачі ліквідатору ПП "А-Ліра" арбітражному керуючому Запорожцю Д.Ю. бухгалтерської та іншої документації банкрута, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банкрута, зокрема, документації підприємства, щоб підтвердила достовірність будь-якої господарської операції з відчуження (продажу) майнових активів боржника (в тому числі за оспореними Договорами від 13.08.2013 року).

За Звітами ліквідатора, щодо аналізу руху коштів за операціями про надання та з повернення фінансової допомоги, загальний обсяг неповернутої банкруту фінансової допомоги становить 33 985 805 гр. 00 коп.; колишні керівники боржника готівкою за чековими книжками отримували кошти для цілей повернення фінансової допомоги, проте документального підтвердження цільового використання підзвітних коштів ліквідаторові надано не було.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 ГПК України).

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази (ст. 1117 ГПК України).

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарськими судами попередніх інстанцій у повному обсязі з'ясовано всі обставини справи, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для скасування оскаржених судових актів відсутні.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками та рішенням господарських судів першої та апеляційної інстанцій про наявність та доведеність підстав визнання Договору купівлі-продажу від 13.08.2013 року нерухомого майна (будівлі вагової, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0459 га (кадастровий номер НОМЕР_2), за адресою село АДРЕСА_6) та Договору купівлі-продажу від 13.08.2013 року нерухомого майна (будівлі та споруди, що знаходиться на земельній ділянці площею 3,4078 га (кадастровий номер НОМЕР_1), за адресою АДРЕСА_5 недійсними.

За таких підстав, постанова Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року та ухвала Господарського суду Херсонської області від 17.05.2016 року у справі № 923/451/14 мають бути залишені без змін.

Доводи скаржника про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, при прийнятті оскаржених судових рішень, не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, більш того направлені на переоцінку доказів, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції, встановлені приписами ст.1117 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну гр. ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 4 липня 2016 року та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17 травня 2016 року у справі № 923/451/14 залишити без змін.

Головуючий суддяВ.Ю. Поліщук
судді: І.Ю. Панова
О.С. Удовиченко