КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. Справа№ 910/9574/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Зубець Л.П.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Кудельська В.В. - дов. № 26/05 від 26.05.2017 року;

від відповідача - не прибули,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 03.08.2017 року

у справі № 910/9574/17 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вимпел-СБ12»

до Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес»

про стягнення заборгованості 106 077,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2017 року по справі № 910/9574/17 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Приватної науково-виробничої компанії «ІНТЕРБІЗНЕС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вимпел-СБ12» основний борг у розмірі 101 456,09 грн., 3 324,42 грн. пені, 912,91 грн. інфляційних втрат, 383,59 грн. 3% річних та 1 600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватна науково-виробнича компанія «Інтербізнес» звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2017 року по справі № 910/9574/17 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2017 року апеляційну скаргу Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Суховий В.Г., судді: Коротун О.М., Хрипун О.О. та призначено до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017, у зв'язку з призначенням головуючого судді Сухового В.Г. на посаду судді Верховного Суду, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу, в результаті чого справу № 910/9574/17 передано для розгляду колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Зубець Л.П. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.11.2017 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вимпел-СБ12» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» у судове засідання не прибув.

28.11.2017 року через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з участю представника в іншому судовому засіданні з представлення інтересів іншого підприємства.

Проте, зазначене клопотання не може бути задоволене, оскільки участь представника в іншому судовому засіданні щодо іншого клієнта не є обов'язковою підставою для відкладення розгляду даної справи щодо даного клієнта. Скаржник є юридичною особою яка не обмежена у виборі своїх представників, юридичну особу також може представляти її директор. Слід також зазначити, що матеріали справи містять докази участі від імені позивача іншого представника, ніж той що підписав дане клопотання.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

01.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макарівська птахофабрика» (далі - замовник, ТОВ «Макарівська птахофабрика») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вимпел-СБ12» (далі - охоронне агентство, позивач, ТОВ «Вимпел-СБ12») було укладено Договір про надання охоронних послуг № 011014 (далі - Договір).

За умовами Договору охоронне агентство зобов'язується забезпечити недоторканність об'єкту охорони, що передається замовником під охорону згідно акту прийняття об'єкта під охорону, а замовник зобов'язується щомісячно сплачувати охоронному агентству встановлену цим договором ціну. Об'єкт, який передається під охорону визначається в дислокації, що є додатком до Договору та його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 1.2 Договору об'єкт охорони - це будинок, споруда, приміщення (сукупність приміщень) чи ділянка місцевості, та майно на цій території чи в приміщенні, що передане та перебуває під охороною, відповідно до додатків до даного договору.

Пунктом 2.3 Договору визначено, що охорона об'єкта здійснюється у дні і години, вказані у дислокації (Додаток №1 до Договору) та згідно інструкції по охороні об'єкта замовника (Додаток № 2 до Договору). Система охорони, регламент несення служби на постах об'єкту та дислокація постів спільно визначається охоронним агентством та замовником.

Положеннями п.п. 7.1 - 7.3 Договору встановлено, що вартість людино/години на об'єкті охорони складає 14 грн./год. (з урахуванням умов Додаткової угоди № 1 від 30.01.2015 року до Договору). Охоронне агентство забезпечує надання послуг одночасним перебуванням на об'єкті охорони 4 охоронців. Загальна сума щомісячної плати за даним договором складає 24 000 грн. в т.ч. ПДВ.

Згідно з п. 7.4 Договору, оплата щомісячної суми Договору, за перший місяць надання послуг, здійснюється два рази - до 20 числа звітного місяця і до 10 числа місяця, що слідує за звітним, а в подальшому оплата щомісячної суми Договору здійснюється до 10 числа місяця, що слідує за звітним.

У Додатку 1 до Договору сторони погодили перелік об'єктів, які передаються під охорону.

01.10.2014 року позивач за Актом прийняв під охорону об'єкт за Договором.

Додатковою угодою № 1 від 30.01.2015 року до Договору сторонами викладено п. 7.3 Договору в новій редакції, за якою загальна сума щомісячної плати за даним Договором складає 30 000,00 грн. з ПДВ.

01.05.2015 року між ТОВ Вимпел-СБ12» та ТОВ «Макарівська птахофабрика» було укладено Додаткову угоду до Договору. Умовами даної угоди, у зв'язку з тим, що замовник знаходиться в стадії реорганізації, шляхом приєднання до Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» (), сторони дійшли згоди викласти преамбулу Договору у такій редакції: «Приватна науково-виробнича компанія «Інтербізнес», іменована надалі «ЗАМОВНИК», в особі представника філії «Макарівська птахофабрика» Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» Мжаванадзе Володимера, що діє на підставі довіреності №3/6 від 15 квітня 2015 року, з однієї сторони, та ТОВ «Вимпел-СБ12» (далі ВИКОНАВЕЦЬ), в особі ОСОБА_3, що діє на підставі статуту та ліцензії серія АД № 076432, від «01» жовтня 2012 року», з іншого боку…».

Крім того, 01.05.2015 року між ТОВ Вимпел-СБ12» та ПРНВК «Інтербізнес», в особі представника філії «Макарівська птахофабрика» було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, умовами якої сторони виклали п. 7.3 Договору в новій редакції, якою передбачено, що загальна сума щомісячної плати за даним договором складає 21 000 грн. без ПДВ.

Додатковою угодою № 011015 від 01.10.2016 року до Договору між ТОВ Вимпел-СБ12» та ПРНВК «Інтербізнес», в особі представника філії «Макарівська птахофабрика» узгоджено нову редакцію п. 10.1 Договору, якою сторони встановили, що Договір набирає чинності з 01.10.2014 року і діє до 01.10.2017 року.

01.01.2017 року Додатковою угодою № 4 до Договору укладеною між ТОВ Вимпел-СБ12» та ПРНВК «Інтербізнес», в особі представника філії «Макарівська птахофабрика», було викладено п. 7.3 Договору у новій редакції, якою передбачено, що загальна сума щомісячної плати за даним договором складає 30 000 грн. без ПДВ.

Приватна науково-виробнича компанія «Інтербізнес» (далі - відповідач, ПНВК «Інтербізнес») є правонаступником ТОВ «Макарівська птахофабрика», що підтверджується Статутом ПНВК «ІНТЕРБІЗНЕС», затвердженим рішенням № 6 від 26.02.2016 року.

27.03.2017 року між ТОВ Вимпел-СБ12» та ПРНВК «Інтербізнес», в особі представника філії «Макарівська птахофабрика», укладено Додаткову угоду № 27/03/17 до Договору. За умовами якої сторони домовились припинити дію Договору № 011014 від 01.10.2014 року з 27.03.2017 року.

Згідно з Актом зняття постів та Актом прийняття об'єкту з-під охорони від 27.03.2017 року позивач передав, а замовник прийняв майно - об'єкт охорони.

Позивач надав відповідачу послуги з охорони за період з травня 2015 року по березень 2017 року включно на суму 482 235,09 грн.

Як стверджує позивач, відповідач оплатив надані йому послуги частково у сумі 380 779,00 грн., у зв'язку чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у сумі 101 456,09 грн.

З огляду на зазначене, ТОВ Вимпел-СБ12» звернулося з даною позовною заявою до суду та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором у розмірі 101 456,09 грн. Крім того, позивач у зв'язку з простроченням сплати суми основного боргу нарахував та просив стягнути з відповідача 3 324,42 грн. - пені, 912,91 грн. - інфляційних втрат, 383,59 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що Договір діяв до 27.03.2017 року, та припинив свою дію на підставі Додаткової угоди № 27/03/17 до Договору, що також підтверджується Актами зняття постів та повернення об'єкту охорони замовнику від 27.03.2017 року.

Доказів того, що позивач за спірний період неналежним чином надав послуги з охорони за Договором або порушував його умови, суду надано не було.

За таких обстави, судова колегія вважає, що позивачем належним чином надані послуги за Договором.

У свою чергу, відповідачем не надано доказів своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг.

Посилання апелянта на те, що акти за період з грудня 2016 року по березень 2017 року підписані від імені філії «Макарівська птахофабрика» ПНВК «Інтербізнес», а не від імені ПНВК «Інтербізнес» обґрунтовано відхилені судом першої інстанції з огляду на те, що вони підписані представником замовника без зауважень та скріплені печатками замовника, а тому послуги вважаються наданими.

Крім того, відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_4, який від імені філії «Макарівська птахофабрика» ПНВК «Інтербізнес» підписував вказані акти надання послуг та додаткові угоди, не є уповноваженим представником позивача.

Слід відмітити, що згідно з картки рахунку контрагента за період з 01.10.2014 року по 30.04.2017 року, останній платіж замовника за послуги з охорони за одним зі спірних актів (грудень 2016 року) було здійснено 24.02.2017 року.

Враховуючи зазначені обставини в сукупності, судова колегія дійшла висновку про належне виконання позивачем своїх обов'язків за Договором та відсутність доказів їх повної оплати замовником, як і відсутність належних та достатніх доказів порушення позивачем умов Договору.

З огляду на встановлене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за Договором у сумі 101 456,09 грн.

При цьому, судова колегія погоджує з доводами апелянта, що сам Акт звіряння взаємних розрахунків станом на 30.04.2017 року, на який посилався суд першої інстанції, не може бути належним доказом наявності заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки він підписаний лише позивачем. Проте, вказане не спростовує встановлених вище обставин щодо надання послуг та наявності заборгованості замовника.

Враховуючи прострочення виконання основного зобов'язання, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 324,42 грн. пені за період з 10.04.2017 року по 26.05.2017 року.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України, передбачено, зокрема, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 даного Закону.

Пунктом 5.9 Договору визначено, що у випадку несвоєчасної сплати замовником вартості послуг охоронного агентства згідно договору, замовник зобов'язаний сплатити охоронному агентству пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми оплати за кожен день прострочення.

З огляду на п. 7.4 Договору, та положення ст. 253 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції встановив, що 10.04.2017 року є останнім днем оплати, а прострочення та можливість нарахування пені розпочалося з 11.04.2017 року.

Судова колегія звертає увагу на п. 1.9 постанов пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 року № 14, яким роз'яснено, що «день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені. Якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну.

Оскільки п. 7.4 Договору передбачено, що оплата щомісячної суми Договору здійснюється до 10 числа місяця, що слідує за звітним, то останнім днем оплати є саме 09.04.2017 року, а отже позивачем визначений вірний період нарахування як пені, так і 3 % річних та інфляційних втрат.

Колегія суддів, провівши повторний арифметичний розрахунок, встановила, що заявлений позивачем розмір пені не перевищує суму розраховану судом, та погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 3 324,42 грн.

Крім того, враховуючи прострочення виконання основного зобов'язання, позивач просив стягнути з відповідача 383,59 грн. 3 % річних та 912,91 грн. інфляційних втрат за період з 10.04.2017 року по 26.05.2017 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вказане вище, провівши повторний арифметичний розрахунок, колегія суддів встановила, що заявлений позивачем розмір 3 % річних та інфляційних втрат не перевищує суму розраховану судом, та погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача 383,59 грн. 3 % річних та 912,91 грн. інфляційних втрат.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтом не наведено.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Приватною науково-виробничою компанією «Інтербізнес» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2017 року по справі № 910/9574/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Приватну науково-виробничу компанію «Інтербізнес» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2017 року по справі № 910/9574/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/9574/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

Л.П. Зубець

Повний текст рішення складено 29.11.2017 року.