ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.12.2017 Справа № 920/574/17
Господарський суд Сумської області у складі колегії суддів: головуючого судді Левченка П.І., судді Сопяненко О.Ю., судді Заєць С.В. при секретарі судового засідання Молодецькій О.В. розглянув матеріали справи № 920/574/17

за позовом керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, м. Київ,

до відповідачів 1) Комунального закладу «ОСОБА_1 центральна районна лікарня», м. Охтирка Сумської області,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівціфармація», м. Київ,

про визнання недійсними результатів державної закупівлі, оформлених протоколом, та визнання недійсним договору,

за участю представників:

прокурора Дубової О.В.,

позивача не зявився,

відповідачів 1) не зявився,

2) ОСОБА_2 за довіреністю від 10.01.2017 року б/н.

Суть спору: прокурор у своїй позовній заяві просить суд: визнати недійсними результати державної закупівлі, оформлені протоколом розгляду тендерних пропозицій від 16.02.2017 року № 12 щодо визначення переможця державної закупівлі товару ДК 021:2015:3366100-1 «Лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи» лот № 1 «Наркотичні та психотропні лікарські засоби»; визнати недійсним договір поставки від 28.02.2017 року № 62, укладений між Комунальним закладом «ОСОБА_1 центральна районна лікарня» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівціфармація» на суму 222922,28 грн. за результатами процедури державної закупівлі.

Відповідач-1 відзиву на позов не подав, відповідно до заяви від 04.07.2017 року № 1927 просить суд розглянути справу без участі його представника та зазначає, що підтримує позовну заяву прокурора в повному обсязі.

Відповідач-2 у відзиві від 03.07.2017 року № 2 на позовну заяву проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відповідач-1 у встановленому законом порядку, відповідно до статті 16, 17 та статті 28 Закону України «Про публічні закупівлі» провів оцінку тендерної пропозиції та належним чином уклав договір поставки з відповідачем-2, та на відсутність у прокурора підстав стверджувати про порушення відповідачами вимог Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки предмет закупівлі був покращений, а сума, визначена в договорі не була збільшена.

Відповідно до письмових додаткових пояснень від 09.08.2017 року № 92-4886вих-17 прокурор зазначає, що порушення відповідачами норм Закону України «Про державні закупівлі» відбулося під час оцінки тендерної пропозиції відповідача-2. Прокурор зазначає, що предметом закупівлі є саме ті лікарські засоби, назви та лікарські властивості яких вказано замовником в тендерній документації. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору поставки № 62 від 28.02.2017 року, укладеного за результатами публічної закупівлі, між відповідачами, предметом постачання є лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи (лот № 1 - наркотичні та психотропні лікарські засоби), зазначені в додатку № 1 до договору (Специфікації), вказаний додаток є невідємною частиною договору та передбачає конкретні лікарські засоби, які мають бути поставлені, а саме кетамін розчин для інєкцій 50 мг/мл по 2 мл № 10, морфіну г/хл. розчин для інєкцій 10 мг/мл по 1 мл № 5, сибазон розчин для інєкцій 5 мг/мл 2 мл № 10, натрія оксибутират розчин для інєкцій 200 мг/мл по 10 мл № 10, фентаніл розчин для інєкцій 0,05 мг/мл по 2 мл № 5.

Прокурор вважає висновки відповідача-2 про те, що предметом договору поставки є лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи з відповідним вмістом діючих речовин є помилковими та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Відповідачем-2 до тендерної пропозиції не долучено будь-яких документів щодо якості лікарських засобів, зазначених в додатковій угоді, їх реєстрації в Україні, а також документального підтвердження того, що відбулося покращення предмету закупівлі. У відзиві на позовну заяву відповідач-2 посилається на Порядок визначення предмета закупівлі, затверджений Наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України № 454 від 17.03.2016 року, відповідно до пункту 1 якого під час здійснення закупівлі лікарських засобів предмет закупівлі визначається за показником третьої цифри Єдиного закупівельного словника із зазначенням у дужках міжнародної непатентованої назви лікарського засобу (далі - МНН). У разі якщо предмет закупівлі лікарських засобів містить два та більше лікарських засобів, замовником у дужках зазначається МНН кожного лікарського засобу. Замовник може визначити окремі частини предмета закупівлі (лоти) за МНН, за формою випуску, за дозуванням, за обсягом та/або за місцем поставки лікарських засобів.

Проте, як зазначає прокурор, організатором торгів (відповідачем-1) предмет закупівлі визначено без показника третьої цифри Єдиного закупівельного словника та зазначення у дужках міжнародної непатентованої назви лікарського засобу, натомість вказано конкретні лікарські засоби з їх лікарськими властивостями, щодо яких проводилася закупівля та які вподальшому, відповідно до умов договору поставки, мали бути поставлені. Тендерна документація не містить жодних посилань на міжнародну непатентовану назву лікарських засобів, як і щодо того, що останнє має істотне значення для визначення предмету закупівлі.

Крім наведеного прокурор зазначає, що у тендерній пропозиції відповідачем-2 подано серед іншого, реєстраційне посвідчення на лікарський засіб Сибазон розчин для інєкцій 5 мг/мл 2 мл № 10 зі строком дії до 25.01.2017 року, тобто на час подання, а саме 26.01.2017 року, термін дії цього документа закінчився, що є порушенням пункту 3 додатку № 3 тендерної документації, відповідно до якого товар має бути зареєстрований в Україні та повинен входити до Державного реєстру лікарських засобів. Будь-які інші документи щодо реєстрації чи перереєстрації в Україні лікарського засобу відповідачем-2 надано не було.

У додаткових письмових поясненнях від 05.09.2017 року № 92-5405вих-17 прокурор зазначає, що у звязку з укладенням додаткової угоди від 02.03.2017 року № 1 до договору поставки від 28.02.2017 року № 62 відбулося зменшення ціни товару на 22149,00 грн., проте зменшення ціни не може бути виправданням зміни предмета закупівлі. Відповідач-2 не надав документів на підтвердження вищої якості лікарських засобів, визначених згаданою додатковою угодою.

Також прокурор зазначає, що відповідачем-2 у тендерній пропозиції надано ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами, але фактично він здійснює оптову торгівлю лікарськими засобами, що є порушення статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та умов тендерної документації.

Відповідач-2 у своїх письмових поясненнях від 04.09.2017 року б/н зазначає, що всі лікарські засоби, які вказані у додатковій угоді від 02.03.2017 року № 1 до договору поставки від 28.02.2017 року № 62, зареєстровані в Україні та мають відповідні реєстраційні посвідчення. Відповідно до пункту 2 додаткової угоди від 02.03.2017 року № 1, відповідачі правомірно, керуючись пунктом 5 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», у звязку з узгодженою зміною ціни в бік зменшення, дійшли згоди зменшити суму договору на 22149,00 грн. без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг.

Відповідач-2 звертає увагу суду на те, що ліцензія відповідача-2 на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами не обмежує право відповідача-1 здійснювати закупівлю лікарських засобів у відповідача-2. Враховуючи те, що відповідач-2 надав в складі тендерної пропозиції ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами, він вважає, що в даному випадку відповідачами виконані всі вимоги чинного законодавства України, у нього були наявні всі ліцензії, як того вимагає частина друга статті 36 Закону України «Про державні закупівлі» та тендерна документація.

Крім наведеного відповідач-2 зазначає про безпідставність участі прокурора у даній справі, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо нездійснення або неналежного здійснення органом, в інтересах якого прокурор звернувся з даним позовом до суду, своїх повноважень щодо захисту інтересів держави.

У письмових поясненнях від 09.10.2017 року відповідач-2 наполягає на безпідставності та надуманості позовних вимог прокурора та просить суд відмовити в їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора у справі та представника відповідача-2, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Статтею 121 Конституції України визначено, що прокуратура становить єдину систему, на яку покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, передбачених законом.

У відповідності до статті 131-1 Конституції України, на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор зобовязаний попередньо до звернення до суду повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта вланих повноважень.

За приписами частини третьої статті 2, частини другої статті 29 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 року у справі № 3-рн/99 встановлено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів.

Органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а саме, щодо реалізації державної політики у сфері державних закупівель є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 7 пунктів 1, 3 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 459, до одного із основних завдань Міністерства економічного розвитку і торгівлі України віднесено забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері державних та публічних закупівель.

Згідно пункту 4 вказаного Положення, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України відповідно до покладених на нього завдань формує та реалізовує державну політику у сфері державних закупівель, зокрема, розробляє та затверджує відповідні нормативно-правові акти; здійснює проведення моніторингу та аналізу системи державних закупівель; надає розяснення щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель; здійснює в установленому порядку погодження застосування процедури закупівлі в одного учасника; погоджує навчальні програми з підготовки спеціалістів у сфері закупівель та підвищення їх кваліфікації; забезпечує видання безоплатного державного офіційного друкованого видання з питань державних закупівель, безоплатного міжнародного інформаційного видання з питань державних закупівель та функціонування безоплатного веб-порталу уповноваженого органу з питань закупівель; формує державне замовлення на постачання продукції для державних потреб і координує роботу державних замовників щодо його розміщення та виконання.

Аналогічна правова позиція стосовно правомірності визначення позивача у справах цієї категорії викладена у постановах Вищого господарського суду України від 06.07.2015 року у справі № 916/1142/15 та від 22.07.2015 року у справі № 916/145/15.

Прокурор в обргунтування підстав звернення з даним позовом до суду в інтересах держави в особі позивача зазначає, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України до цього часу не вжило заходів до оскарження результатів оспорюваної державної закупівлі у судовому порядку.

ОСОБА_1 місцевої прокуратури від 01.06.2017 року № 92-3562вих-17 повідомлено Міністерство економічного розвитку і торгівлі України з приводу подання даної позовної заяви.

За таких обставин, доводи відповідача-2 щодо безпідставної участі прокурора у справі суд вважає необґрунтованими.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення відповідачами вимог Закону України «Про державні закупівлі», порушення відповідачем-1 під час оцінки пропозицій учасників конкурсних торгів при закупівлі товару «Наркотичні та психотропні лікарські засоби Лот № 1» (код ДК 021:2015:3366100-1 «Лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи»), замовником якого є лікувальний заклад.

Прокурор у своїй позовній заяві зазначає, що відповідно до оголошення про заплановану закупівлю опубліковано на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель «Prozorro» за № UA-2017-01-10-000370-a від 10.01.2017 року очікувана вартість закупівлі становила 224000,00 грн., тендерна документація конкурсних торгів на закупівлю товару затверджена протоколом засідання тендерного комітету від 10.01.2017 року № 2.

Правовідносини, повязані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення комітету з конкурсних торгів, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Виконання зобовязань за договором, укладеним за результатами процедури закупівлі, проведеної з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, може призвести до нераціонального та неефективного використання державних коштів, що не відповідатиме меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 3 даного Закону.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес».

На виконання вимог статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді ОСОБА_1 місцевою прокуратурою опрацьована інформація, що міститься у відкритому доступі на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель «Prozorro» щодо проведення відкритих торгів відповідачем-1, за результатами чого встановлено наступне.

Відповідно до інформації, опублікованої в електронній системі публічних закупівель, згідно даних Реєстру отриманих тендерних пропозицій на участь у процедурі закупівлі товару ДК 021:2015-33661000-1 «Лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи», лот № 1 «Наркотичні та психотропні лікарські засоби» подано пропозиції наступних учасників:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівціфармація» (відповідач-2) з первинною пропозицією 222992,28 грн. та остаточною пропозицією 222992,28 грн.;

- Комунальне підприємство «Ліки України» Чернігівської обласної ради з первинною пропозицією 171000,79 грн. та остаточною пропозицією 62000,00 грн.;

- Державна акціонерна компанія «Ліки України» з первинною пропозицією 83259,91 грн. та остаточною пропозицією 61999,00 грн.

За результатами аукціону закупівлі товару ДК 021:2015-33661000-1 «Лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи», лот № 1 «Наркотичні та психотропні лікарські засоби» у звязку з наявністю у Комунального підприємства «Ліки України» Чернігівської обласної ради та Державної акціонерної компаній «Ліки України» підстав, зазначених у статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» переможцем торгів визнано відповідача-2, що оформлено протоколом розгляду тендерних пропозицій від 16.02.2017 року № 12.

За результатами торгів 28.02.2017 року між відповідачами укладено договір поставки № 62 на суму 222922,28 грн. у т.ч. ПДВ 14588,28 грн., а також у подальшому між відповідачами 02.03.2017 року укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки від 28.02.2017 року № 62, відповідно до якої змінили препарат Сибазон, розчин для інєкцій 5 мг/мл 2 мл № 10, виробництва ТОВ «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоровя народу» (Україна) на Диазепекс розчин для інєкцій 5 мг/мл № 10, виробництва АТ «Гріндекс», ХБМ Фарма (Латвія, Словаччина), препарат Фентаніл, розчин для інєкцій 0,05 мг/мл по 2 мл № 5 виробництва ТОВ «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоровя народу» (Україна) на Фентаніл Кальцекс, розчин для інєкцій 0,05 мг/мл по 2 мл № 5 виробництва ХБМ Фарма (Словаччина), АТ «Гріндекс» (Латвія), АТ «Калцекс» (Латвія), препарат Морфіну г/хл розчин для інєкцій 10 мг/мл по 1 мл № 5 виробництва ТОВ «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоровя народу» (Україна) на Морфін Калцекс, розчин для інєкцій 10 мг/мл по 1 мл № 5 виробництва ХБМ Фарма, АТ «Гріндекс», АГ «Калцекс» (Словаччина, Латвія, Литва).

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі», предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом.

Пунктом 29 частини першої зазначеної статті передбачено, що тендерна документація - документація щодо умов проведення публічних закупівель, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу на веб-порталі Уповноваженого органу та авторизованих електронних майданчиках.

Пунктом 30 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації.

Посилаючись на вимоги пунктів 18, 29, 30 частини першої статті 1 та статтю 36 Закону України «Про публічні закупівлі», прокурор зазначає, що додатковою угодою від 02.03.2017 року № 1 відповідачами змінено не тільки найменування лікарських засобів, а й самі лікарські засоби, які попередньо були предметом закупівлі саме цього тендеру, що затверджено протоколом засідання тендерного комітету від 10.01.2017 року № 2.

На думку прокурора в даному випадку зміна предмета закупівлі суперечить вимогам статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки умови договору про закупівлю не повинні відрізнятись від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених, цією статтею.

Згідно пунктом 5 частини другої розділу V тендерної документації замовника «Оцінка тендерної пропозиції» на закупівлю «Лікарських засобів для лікування хвороб нервової системи» код ДК 021:2015:3366100-1, учасник процедури закупівлі повинен в складі тендерної пропозиції додатково надати копію діючої ліцензії (діючого дозволу) на право займатись відповідним видом господарської діяльності.

Частиною другою статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» також передбачено, що учасник переможець процедури закупівлі під час укладання договору повинен надати дозвіл, або ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання такого дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законодавством.

Прокурор зазначає, що в порушення вищенаведених вимог відповідачем-2 надано ліцензію, без номеру (рішення № 294 від 16.09.2016) на здійснення господарської діяльності щодо роздрібної торгівлі лікарськими засобами, але фактично, відоповідач-2 здійснює свою господарську діяльність у сфері оптової торгівлі.

Згідно пункту 3 додатку № 3 тендерної документації замовника «Медико-технічні вимоги, загальні вимоги», передбачено, що товар має бути зареєстрований в Україні (Свідоцтво про Державну реєстрацію Міністерства Охорони Здоровя України) та повинен входити до Державного реєстру лікарських засобів.

З наданого відповідачем-2 реєстраційного посвідчення на лікарський засіб Сибазон, розчин для інєкцій 5 мг/мл, термін дії якого до 25.01.2017 року, вбачається, що на момент його подання, а саме 26.01.2017 року, термін дії цього документа закінчився, що, на думку прокурора є порушенням вищезазначеного пункту тендерної документації замовника.

Крім того прокурор зазначає, що лікарські засоби, які закуповують установи охорони здоровя повинні входити до «Переліку лікарських засобів вітчизняного та іноземного виробництва, які можуть закуповувати заклади й установи охорони здоровя, що повністю або частково фінансуються з державного або місцевих бюджетів», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.1996 року № 1071. До вищезазначеного нормативного акту лікарський засіб під назвою «Сибазон» не входить.

Таким чином, як вважає прокурор, пропозиція учасника торгів (відповідача-2) повинна бути відхилена замовником (відповідачем-1) на підставі пункту 4 частини першої статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі», як така, що не відповідає умовам тендерної документації.

Господарський суд, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що наведена вище позиція прокурора є хибною та суперечить фактичним обставинам справи, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Частиною першою статті 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобовязання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 1 Закону визначено, що договір про закупівлю - це договір, який укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Відповідно до пункту 1 розділу 5 тендерної документації щодо процедури відкритих торгів, код за ДК 021:2015-33661000-1, лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи лот № 1 - наркотичні та психотропні лікарські засоби, яка затверджена рішенням тендерного комітету протокол від 10.01.2017 року № 2 (надалі - Тендерна документація), оцінка тендерних пропозицій здійснюється на основі єдиного критерію - «Ціна» (100 відсотків). Оцінка тендерних пропозицій здійснюється по кожному лоту окремо. Найбільш економічною вигідною пропозицією буде вважатися пропозиція з найнижчою ціною з урахуванням усіх податків та зборів (в тому числі ПДВ, уразі якщо учасник є платником ПДВ).

Після оцінки пропозицій замовник розглядає тендерні пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації з переліку учасників, починаючи з учасника, пропозиція якого за результатом оцінки визначена найбільш економічно вигідною.

У разі відхилення тендерної пропозиції, що за результатами оцінки визначена найбільш економічно вигідною, замовник розглядає наступну тендерну пропозицію з переліку учасників, що вважається найбільш економічно вигідною.

За результатами розгляду та оцінки тендерної пропозиції замовник визначає переможця та приймає рішення про намір укласти договір згідно з Законом.

Аналогічні положення містяться в Законі України «Про публічні закупівлі». Так відповідно до частини четвертої статті 28 Законі України «Про публічні закупівлі», після оцінки пропозицій замовник розглядає тендерні пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації з переліку учасників, починаючи з учасника, пропозиція якого за результатом оцінки визначена найбільш економічно вигідною.

Відповідно до Звіту про результати проведення процедури закупівлі UА-2017-01-10-000370-а «Наркотичні та психотропні лікарські засоби» від 28 лютого 2017 року, найбільш економічно вигідною визнано пропозицію Державної акціонерної компанії «Ліки України», ціна пропозиції учасника після закінчення аукціону 61999,00 грн. з ПДВ. В той же час, відповідно до пункту 13 Звіту стосовно даного учасника наявні підстави для відхилення тендерної пропозиції, зазначені у статті 17 Закону «Про публічні закупівлі».

Відповідно до пункту 7 рішення відповідача-1 про відхилення тендерної цінової пропозиції учасника від 08.02.2017 року № 9, за результатами аукціону, системою було визначено найбільш економічно вигідну тендерну цінову пропозицію по лоту № 1 - Державну акціонерну компанію «Ліки України», вартість цінової пропозиції 61999,00 грн. Пропозицію учасника ДАК «Ліки України» було розглянуто на відповідність кваліфікаційним критеріям, які встановлені статтею 16, вимогам встановленим статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі» та умовам тендерної документації та було встановлено, що пропозиція учасника ДАК «Ліки України» відповідає кваліфікаційним критеріям які встановлені статтею 16, вимогам встановленим статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі» та умовам тендерної документації. В результаті чого було прийнято рішення про намір укласти договір з переможцем. Але переможцем ДАК «Ліки України» відповідачеві-1 не було надано у строк, що не перевищує 5-ти днів документи, які підтверджують відсутність підстав, передбачених пунктами 2, 3, 5, 6, 8 частин першої, другої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

В звязку з вищевикладеним, відповідач-1 прийняв рішення про відмову учаснику в участі в процедурі тендерної закупівлі та відхилив тендерні пропозиції ДАК «Ліки України» (дискваліфікація).

Наступною найбільш економічно вигідною ціновою пропозицією визнано тендерну цінову пропозицію Комунального підприємства «Ліки України» Чернігівської обласної ради. Вартість цінової пропозиції 62000,00 грн.

Відповідно до пункту 7 рішення відповідача-1 про відхилення тендерної цінової пропозиції учасника від 14.02.2017 року № 11, пропозицію учасника Комунального підприємства «Ліки України» Чернігівської обласної ради було акцептовано та прийнято рішення про намір укласти договір. Але 13.02.2017 року від Комунального підприємства «Ліки України» Чернігівської обласної ради надійшов лист № 02/13-132, в якому підприємство повідомляє про неможливість підписати договір та поставити товар, визначений в лоті № 1.

Тому на підставі вказаного листа тендерним комітетом відповідача-1 було прийнято рішення про скасування наміру укласти договір та дискваліфікувати КП «Ліки України» Чернігівської обласної ради.

Наступною найбільш економічно вигідною ціновою пропозицією визнано тендерну цінову пропозицію відповідача-2. Вартість цінової пропозиції 222992,28 грн.

Відповідно до пункту 13 Звіту, відповідач-2 відповідає кваліфікаційним критеріям встановленим в тендерній документації, в звязку з чим відсутні підстави для відмови, встановлені статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідачем-1 підготовлено повідомлення про намір укласти договір з переможцем процедури закупівлі лот № 1 - Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівціфармація» (відповідачем-2).

В подальшому 28.02.2017 року між відповідачами укладено договір поставки № 62, відповідно до умов якого виконавець (відповідач-2) зобовязався протягом 2017 року поставити та передати у власність замовника (відповідача-1) на умовах даного договору товар, зазначений в пункті 1.2 договору, а замовник - прийняти і оплатити такий товар. Предметом постачання є наступний товар: код за ДК 021:2015-33661000-1 Лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи (лот № 1 - наркотичні та психотропні лікарські засоби), зазначені в додатку № 1 до договору (Специфікації-).

З наведеного випливає, що відповідач-1 у встановленому законом порядку, відповідно до статей 16, 17, 28 Закону України «Про публічні закупівлі» провів оцінку тендерної пропозиції та належним чином уклав договір поставки з відповідачем-2.

02.03.2017 року між відповідачами укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки від 28.02.2017 року № 62, відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 якого відповідач-2 зобовязується протягом 2017 року поставити та передати у власність відповідача-1 на умовах даного договору товар, зазначений в пункті 1.2, а замовник (відповідач-1) зобовязується прийняти і оплатити такий товар. Предметом постачання є наступний товар: код за ДК 021:2015-33661000-1 Лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи (лот № 1 - наркотичні та психотропні лікарські засоби), зазначені в додатку № 1 до договору (Специфікації).

Тобто предметом Договору поставки є Лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи з відповідним вмістом діючих речовин.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі», предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом.

Як визначено законом, предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом.

Відповідно до пункту 1 розділу II Порядку визначення предмета закупівлі, який затверджено Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.03.2016 року № 454, зареєстровано з Міністерстві юстиції України від 25 березня 2016 року за № 448/28578 (надалі - Порядок), під час здійснення закупівлі лікарських засобів предмет закупівлі визначається за показником третьої цифри єдиного закупівельного словника із зазначенням у дужках міжнародної непатентованої назви лікарського засобу (далі - МНН). У разі якщо предмет закупівлі лікарських засобів містить два та більше лікарських засобів, замовником у дужках зазначається МНН кожного лікарського засобу. Замовник може визначити окремі частини предмета закупівлі (лоти) за МНН, за формою випуску, за дозуванням, за обсягом та/або за місцем поставки лікарських засобів.

Тобто при визначенні предмету закупівлі при проведенні закупівлі лікарських засобів, істотним є визначення міжнародної непатентованої назви лікарського засобу.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди від 02.03.2017 року № 1, відповідачі, керуючись пунктом 3 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», у звязку з покращенням якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі, дійшли згоди замінити:

- Препарат Сибазон, розчин для інєкцій 5 мг/мл 2 мл № 10, виробництва ТОВ «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоровя народу» (Україна) на ДИАЗЕПЕКС®, розчин для інєкцій 5 мг/мл 2 мл № 10, виробництва АТ «Гріндекс» (виробник, який відповідає за випуск серії, включаючи контроль серії/випробування), Латвія, ХБМ Фарма с.р.о. (всі стадії виробничого процесу, крім випуску серії), Словаччина.

Міжнародною непатентованою назвою препарату Сибазон, як і препарату ДИАЗЕПЕКС® є Діазепам. Препарати мають однакову форму випуску та концентрацію діючої речовини.

- препарат Фентаніл, розчин для інєкцій 0,05 мг/мл по 2 мл № 5 виробництва ТОВ «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоровя народу» (Україна) на ФЕНТАНІЛ КАЛЦЕКС, розчин для інєкцій 0,05 мг/мл по 2 мл № 5, виробництва ХБМ Фарма с.р.о. (всі стадії виробничого процесу, крім випуску серії), Словаччина; АТ «Гріндекс» (виробник, який відповідає за контроль серії/випробування), Латвія; АТ «Калцекс» (виробник, який відповідає за випуск серії), Латвія.

Міжнародною непатентованою назвою препарату Фентаніл, як і препарату ФЕНТАНІЛ КАЛЦЕКС є Фентаніл. Препарати мають однакову форму випуску та концентрацію діючої речовини.

- препарат Морфіну г/хл., розчин для інєкцій 10 мг/мл по 1 мл № 5 виробництва ТОВ «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоровя народу» (Україна) на МОРФІН КАЛЦЕКС, розчин для інєкцій 10 мг/мл по 1 мл № 5 виробництва ХБМ Фарма с.р.о. (всі стадії виробничого процесу, крім випуску серії), Словаччина; АТ «Гріндекс» (виробник, який відповідає за контроль серії/випробування), Латвія; АТ «Калцекс» (виробник, який відповідає за випуск серії), Латвія.

Міжнародною непатентованою назвою препарату Морфіну г/хл., як і препарату МОРФІН КАЛЦЕКС є морфіну гідрохлорид. Препарати мають однакову форму випуску та концентрацію діючої речовини.

Тобто враховуючи все вищевикладене, не можна говорити про те, що сторонами було змінено предмет договору, оскільки в кінцевому рахунку відповідач-1 отримав лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи такої ж міжнародної непатентованої назви, лікарської форми та з однаковою концентрацією діючої речовини.

Уклавши додаткову угоду від 02.03.2017 року № 1, відповідачі не змінили предмет закупівлі, як це стверджується прокурором, а тому відсутні будь-які підстави стверджувати, що у діях відповідачів є порушення вимог чинного законодавства України, зокрема статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Крім цього, відповідно до пункту 2 вищезгаданої додаткової угоди, відповідачі, керуючись пунктом 5 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», у звязку з узгодженою зміною ціни в бік зменшення, дійшли згоди зменшити суму договору на 22149,00 грн., виклавши пункт 3.1 договору у наступній редакції: « 3.1 Ціна цього договору становить 200843,28 грн., у т.ч. ПДВ 13139,28 грн.»

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобовязань сторонами в повному обсязі, крім випадків, покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Таким чином, предмет договору поставки від 28 лютого 2017 року № 62 змінено не було, оскільки відповідачу-1 були поставлені відповідачем-2 лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи з такою ж міжнародною непатентованою назвою, але кращої якості та за меншу ціну, а тому твердження прокурора щодо порушення відповідачами вимог статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» суд вважає необгрунтованим.

Відповідно до пункту 2 додатку 3 «Медико-технічні вимоги» тендерної документації, учасник повинен надати копію ліцензії на придбання, зберігання, перевезення, реалізацію (відпуск), знищення, виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів.

В даних вимогах не йде мова про необхідність мати ліцензію на здійснення роздрібної чи оптової торгівлі лікарськими засобами.

Відповідачем-2 в складі тендерної пропозиції було надано ліцензію відпрвідача-2 на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами, яка видана Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками на підставі рішення № 294 від 16 вересня 2016 року, а також ліцензію відповідача-2 на придбання, зберігання, перевезення, реалізацію (відпуск), знищення наркотичних засобів (списку 1 таблиці II та списку 1 таблиці III), психотропних - речовин (списку 2 таблиці II та списку 2 III), прекурсорів (списку 1 таблиці IV та списку 2 таблиці IV) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». Строк дії ліцензії з 29.09.2016 року по 29.09.2021 року, яка видана Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками на підставі рішення № 349 від 29 вересня 2016 року.

Таким чином, відповідачем-2 у складі тендерної пропозиції була надана саме та ліцензія, яка у повній мірі відповідає вимогам пункту 2 додатку 3 «Медико-технічні вимоги» тендерної документації.

Крім того, відповідно до пункту 1.4 Правил зберігання та проведення контролю якості лікарських засобів у лікувально-профілактичних закладах, які затверджено Наказом Міністерства охорони здоровя України від 16.12.2003 року за № 584 (надалі - Правила), лікувально-профілактичні заклади можуть закуповувати лікарські засоби лише у постачальників, які мають діючі ліцензії на виробництво та/або оптову чи роздрібну торгівлю лікарськими засобами.

Відповідно до пункту 1.3 ліцензійних умов, провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами, які затверджені Наказом Міністерства охорони здоровя України від 31.10.2011 року № 723 (надалі - Ліцензійні умови) (в редакції, яка діяла на момент проведення закупівлі), роздрібна торгівля лікарськими засобами - це діяльність з придбання, зберігання та продажу готових лікарських засобів через аптеку та її структурні підрозділи (у тому числі ліків, виготовлених (вироблених) в умовах аптеки) безпосередньо громадянам для їх особистого споживання, закладам охорони здоровя (крім аптечних закладів), а також підприємствам, установам та організаціям без права їх подальшого перепродажу.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Переліку закладів охорони здоровя, який затверджено Наказом Міністерства охорони здоровя України від 28.10.2002 року № 385, центральні районні лікарні (в тому числі відповідач-1) являються багатопрофільними лікарняними закладами - закладами охорони здоровя.

Враховуючи вищевикладене, ліцензія на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами дає право відповідачу-1 здійснювати закупку лікарських засобів у відповідача-2.

Враховуючи те, що відповідач-2 надав в складі тендерної пропозиції ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі лікарськими засобами, можна стверджувати, що в даному випадку, відповідачами виконані всі вимоги чинного законодавства України, у відповідача-2 були наявні всі ліцензії, як того вимагає частина друга статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та тендерна документація.

Твердження прокурора щодо того, що згідно наданого відповідачем-2 реєстраційного посвідчення № 5794/01/01 на лікарський засіб Сибазон, розчин для інєкцій 5 мг/мл, зазначено термін дії посвідчення, до 25 січня 2017 року, на час подання, а саме 26 січня 2017 року, закінчився, начебто є порушенням пункту 3 додатку 3 тендерної документації, спростовується наступним.

Відповідно до пункту 3 додатку 3 до тендерної документації, товар має бути зареєстрований в Україні (Свідоцтво про Державну реєстрацію Міністерства Охорони здоровя України) та повинен входити до Державного реєстру лікарських засобів.

Відповідно до пункту 39 додатку 2 до наказу Міністерства Охорони Здоровя України від 22.12.2016 року № 1391 Перелік перереєстрованих лікарських засобів (медичних імунобіологічних препаратів), які вносяться до державного реєстру лікарських засобів України, було проведено перереєстрацію лікарського засобу Сибазон (розчин для інєкцій, 5 мг/мл по 2 мл в ампулі, по 5 ампул в блістері, по 2 блістери в коробці з картону). ТОВ «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоровя народу» реєстраційне посвідчення № UА/5794/01/01.

Пунктом 10 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) лікарських засобів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2005 року № 376, передбачено, що після закінчення строку, протягом якого дозволяється застосування лікарського засобу в Україні, його подальше застосування можливе за умови перереєстрації. Після перереєстрації строк застосування в Україні лікарського засобу не обмежується, крім випадків, передбачених пунктом 8 цього Порядку.

Відповідно до Державного реєстру лікарських засобів (http:www.driz.com.ua/ibp/ddsite.nsf/all/shlzl?opendocument@stype=7623221DF26B58ACC43E6B), термін дії реєстраційного посвідчення № UА/5794/01/01 необмежений з 22 грудня 2016 року.

Враховуючи викладене, станом на дату подання тендерної пропозиції відповідачем-2, реєстраційне посвідчення № UА/5794/01/01 діяло з 22.12.2016 року необмежений час, препарат Сибазон внесено до Державного реєстру лікарських засобів, а тому відповідачем-2 виконано вимоги пункту 3 додатку 3 тендерної документації.

Крім цього, прокурор посилається на Перелік лікарських засобів вітчизняного та іноземного виробництва, які можуть закуповувати заклади й установи охорони здоровя, що повністю або частково фінансуються з державного та місцевих бюджетів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.1996 року № 1071. При цьому прокурором встановлено, що Сибазон до вказаного переліку не входить.

Проте Сибазон - це комерційна назва препарату, в то час, як вищевказаний перелік містить виключно Міжнародну непатентовану або загальноприйняту назву діючої речовини (речовин) лікарського засобу, саме тому препарат Сибазон відсутній в переліку. Міжнародною непатентованою назвою препарату Сибазон є Діазепам. Діазепам міститься у відповідному переліку під номером 177.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що і в даному випадку міркування прокурора є необґрунтованими. А тому висновок прокурора щодо того, що пропозиція відповідача-2 мала бути відхилена відповідачем-1 на підставі пунктів 1, 4 частини першої статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі» не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 01.06.2006). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1 Протоколу. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Поняття майно має автономне значення, яке, звичайно, не обмежується правом власності на речі матеріального світу: у розумінні цього положення певні інші права та інтереси, які є активами, можуть також розглядатися як майнові права, а також законні сподівання щодо прибутку, що може вважатися правом власності відповідно до положення статті 1 Протоколу (п.53 рішення від 23.02.1995 року у справі «ОСОБА_3 унд Фьордертехнік Гмбг проти Нідерландів», пункт 24 рішення від 01.06.2006 року у справі «Федоренко проти України»).

Виходячи зі змісту пунктів 32 - 35 рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 «Стретч проти Сполученого Королівства» майном у значенні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади.

За висновком Суду в зазначеній справі "наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції».

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Федоренко проти України» зазначено, що до встановленого прецедентного права Суду втручання має підтримувати «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи. Намагання забезпечити цей баланс відображено у структурі статті 1 в цілому, включаючи другий пункт. Тому мають бути витримані розумні пропорції між використаними засобами і досягнутими цілями. Більш того, в інших сферах соціальної, фінансової та економічної політики національні органи користуються певною свободою самостійного оцінювання під час імплементації законів, що регулюють власність та договірні відносини (див. mutatis mutandis, AGOSI v. The United Kingdom, рішення від 24.10.1986 року, серія А, N 108, п. 52).

Враховуючи усе вищенаведене, відсутні підстави щодо визнання недійсними результатів державної закупівлі, оформлених протоколом розгляду тендерних пропозицій від 16.02.2017 року № 12 щодо визначення переможця державної закупівлі товару ДК 021:2015:3366100-1 «Лікарські засоби для лікування хвороб нервової системи» лот № 1 «Наркотичні та психотропні лікарські засоби» та визнання недійсним договору поставки від 28.02.2017 року № 62, укладеного між сторонами за результатами процедури державної закупівлі, оскільки дії відповідачів повністю відповідають вимогам Цивільного кодексу України, а також вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» та вимогам тендерної документації.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак, позовні вимоги прокурора не підлягають задоволенню у звязку з їх безпідставністю, необгрунтованістю та неправомірністю.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на прокурора у звязку з відмовою в задоволенні його позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32-34, 43, 49, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 12 грудня 2017 року.

Головуючий суддя П.І. Левченко

Суддя О.Ю. Сопяненко

Суддя С.В. Заєць