донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.12.2017р. справа №905/2380/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_5 (довіреність 1779 від 26.10.2017р.);
від відповідача:ОСОБА_6 (довіреність №19 від 18.08.2017р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю Виробниче обєднання «Шахтобуд», с. Новодмитрівка Костянтинівського району Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від09.11.2017р.
по справі№905/2380/17 (суддя Матюхін В.І.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче обєднання «Шахтобуд», с. Новодмитрівка Костянтинівського району Донецької області
простягнення 62225,00грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро (Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче обєднання «Шахтобуд», с. Новодмитрівка Костянтинівського району Донецької області про стягнення 62225,00грн. штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній №49529324 масу вантажу.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.11.2017р. у справі №905/2380/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» були задоволені в повному обсязі з мотивів доведеності матеріалами справи факту значного перевищення гранично допустимої норми розходження маси нетто на за залізничною накладною №49529324.

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробниче обєднання «Шахтобуд», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 09.11.2017р. у справі №905/2380/17 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає:

- необгрунтована відмова місцевого суду у задоволені клопотання Відповідача про витребування доказів, що обмежило право останнього на обґрунтування своїх заперечень та зумовило не доведення обставин, на які він посилається;

- неврахування місцевим судом факту складання комерційного акту №450003/135/20 від 21.04.2017р. з грубим порушенням та без повідомлення відправника та одержувача про затримку вагону та його переваження;

- не витребування місцевим судом у Позивача довідки метрології про атмосферні опади, з огляду на перевезення вантажу у відкритих на піввагонах.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя доповідач) Попков Д.О., судді Зубченко І.В. та Чернота Л.Ф.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.11.2017р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 13.12.2017р. об 14:55.

У звязку із перебуванням судді Зубченко І.В. у відпустці, за результатами повторного автоматизованого розподілу справи її у складі судової колегії було замінено на суддю Радіонову О.О.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому засіданні 13.12.2017р. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу.

Представник Позивача у судовому засіданні 13.12.2017р. проти апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у письмову відзиві (а.с.а.с. 51, 52)

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 17.04.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю Виробниче обєднання «Шахтобуд» (Вантажовідправник) відправило зі станції Кіндратівка Донецької залізниці на адресу Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрації морських портів України (для Товариства з обмеженою відповідальністю «Неостар») (Вантажоодержувач) за накладною №49529324 (а.с.8) на станцію призначень Іллічівськ Одеської залізниці вантаж: глину кислототривку і вогнетривку в вагонах №№96394168 (65,00т), 32259764 (66,00т), 96399258 (65,00т), 32260960 (66,00т), 96290317 (65,00т), 32263568 (66,00т), 90900598 (66,00т) з масою вантажу 458900,00кг.

При проходженні н/вагону №32260960 (маса нетто 66000кг, маса брутто - не зазначено, маса тари 22250кг) з вантажем станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці (попутна станція) було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу. Факт відчеплення та відправлення н/вагону №32260960 підтверджується складеним актом загальної форми від 19.04.2017р.

При контрольному переважуванні вагону з вантажем на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на справних 150-тонних вагонних електронно-тензометричних вагах станції, справний стан яких підтверджується технічним паспортом №14 (а.с.а.с.14-15), повірених 13.01.2017р., виявилось: вага брутто 92400кг, вага тари (з документу) 22250кг, вага нетто 70150кг, що більше даних залізничної накладної та вантажопідйомності вагону на 4150кг.

Факт перевищення заявленої маси вантажу було відображено в комерційному акту №450003/135/20 від 21.04.2017р. та в акті загальної форми №930 від 21.04.2017р. (а.с.11), що підписані заступником начальника станції ОСОБА_7, прийомоздавальником ОСОБА_8 та агентом з розшуку вантажів ОСОБА_9

Після зважування надлишок вантажу з вагону на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці був перевантажений у н/вагон №64711674 та направлений за призначенням за досилочною накладною №46959045 (а.с.10). Вагон №32260960 після перевантаження надлишку був надісланий на станцію призначення за досилочною накладною №46804563 (а.с.9).

По прибуттю на станцію призначення н/вагону №32260960 та н/вагону №64711674, в який був перевантажений надлишок, працівниками залізниці була здійснена перевірка маси у обох вагонах і в комерційному акті зроблена відмітка про те, що різниці з даними комерційного акту виявлено не було.

За таких обставин, враховуючи встановлений під час розгляду справи факт невірного зазначення Відповідачем відомостей у накладній, а саме маси вантажу у н/вагоні №32260960, Господарський суд Донецької області задовольнив позовні вимоги в повному обсязі та стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче обєднання «Шахтобуд» 62225,00грн. штрафу за невірно вказану масу вантажу, розмір якого визначено в порядку ст.118 Статуту залізниць України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне:

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Сутність розглядуваного спору, як вірно було встановлено судом першої інстанції, полягає у застосуванні штрафних санкцій за порушення у вигляді неправильного визначення маси вантажу у провізних документах.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин між ним, останні регламентуються насамперед Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Статутом залізниць України, Правилами приймання вантажів до перевезення та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України. Оскільки ч.2 ст.307 Господарського кодексу України та ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України вказують на можливість підтвердження укладання договору перевезення вантажу фактом складання провізного документу, у тому числі накладної, складена залізнична накладна №49529324 є належним підтвердженням виникнення між Позивачем та Відповідачем договірних правовідносин з перевезення вантажу, а саме глину кислототривку і вогнетривку в н/вагонах №№96394168 (65,00т), 32259764 (66,00т), 96399258 (65,00т), 32260960 (66,00т), 96290317 (65,00т), 32263568 (66,00т), 90900598 (66,00т) загальною масою вантажу 458,90т.

Між тим, ч.5 ст.306 Господарського кодексу України передбачає регламентацію умов перевезення вантажів серед іншого транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

В п.2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 встановлено, що Вантажовідправник (у даному випадку - Відповідач) при заповненні перевізних документів, а саме накладної №49529324 повинен був зазначити точну масу вантажу. А згідно із ст.24 Статуту залізниць Вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу встановлена відповідальність Відправника у вигляді штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (згідно зі ст.118 Статуту), застосування якого цілком узгоджується із ст.921 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів посвідчуються актами. В свою чергу, за змістом ст.24 Статуту залізниць залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Враховуючи, що факт неправильного визначення Відповідачем маси вантажу відносно н/вагону №32260960 встановлений належними у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказами: згадуваним комерційним актом №450003/135/20 від 21.04.2017р. та актом загальної форми №930 від 21.04.2017р. згідно приписів ст.129 Статуту залізниць України, достовірність яких Відповідачем наразі спростована не була, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності стягнення з Відповідача на користь Позивача штрафу за невірно вказану масу вантажу на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, розмір якого визначений у відповідності до встановлених матеріалами справи фактичних обставин.

Так, доводи апелянта відносно складання комерційного акту з грубим порушенням (неповідомлення відправника та одержувача про затримку вагона та його переваженння) не приймається апеляційним судом до уваги, оскільки означені обставини не впливають на факт наявності порушення Відповідачем положень ст.122 Статуту залізниць України, а отже це не впливає на правильність вирішення справи в даному випадку.

Крім того, посилання апелянта стосовно того, що комерційний акт повинен бути підписаний представником Одержувача, є хибним, адже приписи п.10 Правил складання актів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. містить положення про можливість підписання комерційного акту представником Одержувача, проте в тому разі, якщо він брав участь у перевірці. Означене свідчить лише про наявність права Одержувача приймати участь в перевірці та підписувати відповідний комерційний акт, а не законодавчо передбачена вимога, дотримання якої є обовязковою.

Доводи апелянта стосовно не витребування з Позивача судом першої інстанції додаткових доказів, також відхиляються судом апеляційної інстанції з огляду на недоведеність звязку означених доказів із обставинами, що становлять предмет доказування у справі за заявленими вимогами, а також з тих міркувань, що Відповідачем всупереч вимог ст.38 Господарського процесуального кодексу України не доведено неможливості самостійного отримання таких доказів жодних відомостей про самостійні незадоволені звернення про їх надання матеріали справи не містять. Означені міркування зумовлює і необхідність відмови колегією суддів у задоволені клопотання, викладеного у п.3 апеляційної скарги, про витребування додаткових доказів з Позивача.

Враховуючи наведене, а також те, що будь-яких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче обєднання «Шахтобуд» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче обєднання «Шахтобуд», с. Новодмитрівка Костянтинівського району Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 09.11.2017р. у справі №905/2380/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 09.11.2017р. у справі №905/2380/17 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надрук. 4 примірн.: 1-2 - сторонам, 3-у справу, 4-ГСДО