ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017р. Справа № 914/1970/17

Господарський суд Львівської області у складі

Суддя Фартушок Т.Б. при секретарі судового засідання Сало О.А., розглянувши матеріали справи:

За позовом: Керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області, Львівська область, м. Дрогобич,

до Відповідача-1: Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області, Львівська область, м. Дрогобич,

до Відповідача-2: Малого колективного підприємства «Транс-Екіпаж», Львівська область, м. Дрогобич,

про: визнання протиправним рішення конкурсного комітету, розпорядження Дрогобицької районної державної адміністрації та договорів на здійснення перевезень, укладених внаслідок вчинення корупційного правопорушення.

Представники:

Прокуратури: ОСОБА_1 прокурор;

Відповідача-1: не зявився;

Відповідача-2: не зявився.

Суть спору:

Керівник Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом до Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області та до Малого колективного підприємства «Транс-Екіпаж» про:

- визнання недійсним рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району, оформленого Протоколом від 27.05.2016р. №1 в частині визнання переможцем МКП «Транс-Екіпаж» на обєктах №№1-8 маршрути №132 м.Дрогобич АС Городківка ч/з с.Вороблевичі; №131 м.Дрогобич АС с.Вороблевичі; №129 м.Дрогобич АС с.Ролів; №127 м.Дрогобич АС с.Тинів; №124 м.Дрогобич АС с.Верхній Дорожів ч/з с.Грушів; №111 м.Дрогобич АС с.Винники; №112 м.Дрогобич АС с.Нагуєвичі; №160 м.Борислав АС смт.Підбуж ч/з с.Опака;

- визнання недійсним Розпорядження Голови Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 22.06.2016р. №158 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району» в частині п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6., 1.7., 1.8. щодо введення в дію рішення конкурсного комітету від 27.05.2016р. про визначення переможця та посівших друге місце учасників конкурсу на обєктах №№1-8;

- визнання недійсними укладених між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» Договорів на перевезення пасажирів від 08.07.2016р. №52 на автобусному маршруті загального користування №160 м.Борислав АС смт.Підбуж ч/з с.Опака; від 08.07.2016р. №53 на автобусному маршруті загального користування №132 м.Дрогобич АС Городківка ч/з с.Вороблевичі; від 08.07.2016р. №54 на автобусному маршруті загального користування №127 м.Дрогобич АС с.Тинів; від 08.07.2016р. №55 на автобусному маршруті загального користування №111 м.Дрогобич АС с.Винники; від 08.07.2016р. №56 на автобусному маршруті загального користування №131 м.Дрогобич АС с.Вороблевичі; від 08.07.2016р. №57 на автобусному маршруті загального користування №124 м.Дрогобич АС с.Верхній Дорожів ч/з с.Грушів; від 08.07.2016р. №58 на автобусному маршруті загального користування №112 м.Дрогобич АС с.Нагуєвичі; від 08.07.2016р. №59 на автобусному маршруті загального користування №129 м.Дрогобич АС с.Ролів.

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 29.09.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 24.10.2017р. Розгляд справи відкладався з причин та підстав, викладених в ухвалах від 24.10.2017р, 07.11.2017р. та 21.11.2017р. у справі, зокрема, у звязку із неявкою повноважного представника Відповідача та невиконанням ним вимог ухвал суду у справі, зокрема, щодо подання відзиву на позовну заяву. Строк розгляду справи продовжено на 15 днів з причин та підстав, зазначених в ухвалі суду по даній справі від 21.11.2017р.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.09.2017р. відстрочено Прокурору сплату судового збору за подання позовної заяви до господарського суду до 24.10.2017р. та зобов'язано подати докази такої сплати до вказаної дати.

04.10.2017р. Прокурором подано до суду Клопотання (вх. №33650/17), у якому просить суд долучити до матеріалів справи докази сплати судового збору за подання позовної заяви до господарського суду, а саме: Платіжне доручення від 28.09.2017р. №2000 про сплату судового збору в розмірі 11200,00 грн.

Прокурору оголошено права і обовязки, визначені ст.ст. 20, 22, 28, 29, 38 ГПК України. Крім того, в ухвалах Господарського суду Львівської області у даній справі, які скеровано чи оголошено Сторонам (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції Господарського суду Львівської області, наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, а також письмові повідомлення про оголошення ухвал про відкладення розгляду справи) зазначено, що права та обовязки сторін визначені ст.ст. 20, 22, 28, 29, 38, 59 ГПК України.

Заяв про відвід судді не надходило.

Прокурор в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, аналогічні до викладених у позовній заяві.

Представник Відповідача-1 в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, явка визнавалась обовязковою, вимог ухвал суду у справі належним чином не виконав, про причини невиконання суду не повідомив.

Відповідач-2 явку повноважного представника в судове засідання жодного разу не забезпечив, явка визнавалась обовязковою, про причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання; вимог ухвал Господарського суду Львівської області, в тому числі щодо надання відзиву на позовну заяву, не виконав, про причини невиконання суду не повідомив.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі Господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі, окрім подання відзиву на позовну заяву, Сторін зобовязувалось надати всі докази в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.38 (витребування доказів) Господарського процесуального кодексу України (якою, в тому числі, передбачені права сторін, про що зазначалось в кожній з ухвал господарського суду по даній справі), сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Сторонам щодо обґрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до вимог ст.4-7 ГПК України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Впродовж розгляду справи в судових засіданнях суд оглянув оригінали документів, долучених до матеріалів справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Крім того суд зазначає, що в силу вимог ст.69 ГПК України, враховуючи дату подання позовної заяви (26.09.2017р.), продовження ухвалою суду від 21.11.2017р. у справі процесуального строку розгляду справи та строки пересилання поштової кореспонденції, в суду відсутні правові підстави для подальшого відкладення розгляду справи.

Розглянувши і дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення Прокурора, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Розпорядженням Голови Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 10.05.2016р. №107 «Про затвердження складу районного конкурсного комітету з розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу на автомобільному маршруті загального користування» затверджено склад та положення про районний конкурсний комітет з розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу на автомобільному маршруті загального користування, його склад, доручено йому проводити конкурси відповідно до Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів та автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008р. №1081 та прийняти рішення про переможця конкурсу.

Протоколом засідання районного конкурсного комітету з розгляду поданих конкурсних пропозицій від 27.05.2016р. (продовжено засідання з 20.05.2016р.) №1 МКП «Транс-Екіпаж» визначено переможцем на обєктах №№1-8 маршрути №132 м.Дрогобич АС Городківка ч/з с.Вороблевичі; №131 м.Дрогобич АС с.Вороблевичі; №129 м.Дрогобич АС с.Ролів; №127 м.Дрогобич АС с.Тинів; №124 м.Дрогобич АС с.Верхній Дорожів ч/з с.Грушів; №111 м.Дрогобич АС с.Винники; №112 м.Дрогобич АС с.Нагуєвичі; №160 м.Борислав АС смт.Підбуж ч/з с.Опака.

Розпорядженням Голови Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 22.06.2016р. №158 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району» введено в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району, оформлене Протоколом засідання районного конкурсного комітету з розгляду поданих конкурсних пропозицій від 20.05.2016р. №1. В частині обєктів №№1-8 переможцем визначено МКП «Транс-Екіпаж».

08.07.2016р. на підставі Розпорядження Голови Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 22.06.2016р. №158 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району» між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» укладено Договори на перевезення пасажирів №52 на автобусному маршруті загального користування №160 м.Борислав АС смт.Підбуж ч/з с.Опака; №53 на автобусному маршруті загального користування №132 м.Дрогобич АС Городківка ч/з с.Вороблевичі; №54 на автобусному маршруті загального користування №127 м.Дрогобич АС с.Тинів; №55 на автобусному маршруті загального користування №111 м.Дрогобич АС с.Винники; №56 на автобусному маршруті загального користування №131 м.Дрогобич АС с.Вороблевичі; №57 на автобусному маршруті загального користування №124 м.Дрогобич АС с.Верхній Дорожів ч/з с.Грушів; №58 на автобусному маршруті загального користування №112 м.Дрогобич АС с.Нагуєвичі; №59 на автобусному маршруті загального користування №129 м.Дрогобич АС с.Ролів, за умовами яких (п.1. Договорів) Дрогобицька районна державна адміністрація Львівської області (Організатор) надала Малому колективному підприємству «Транс-Екіпаж» (Перевізник) право на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.01.2017р. у справі №442/88/17 (провадження №3/442/61/2017), залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 24.04.2017р. (провадження №33/783/229/17) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та накладено на нього остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказаною Постановою встановлено, що ОСОБА_2, будучи депутатом сьомого демократичного скликання Дрогобицької районної ради, який затверджений рішенням першої сесії сьомого демократичного скликання від 12 листопада 2015р. № 1 «Про визнання повноважень Депутатів Дрогобицької районної ради 7-го скликання» та, відповідно до розпорядження голови Дрогобицької РДА від 10.05.2016р. № 107, заступником голови конкурсного комітету з розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу на автобусному маршруті загального користування, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч інтересам держави та територіальної громади Дрогобицького району Львівської області, не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 27 травня 2016р. під час засідання районного конкурсного комітету з розгляду поданих конкурсних пропозицій та прийняття рішення з визначення переможця конкурсу на автобусному маршруті загального користування ОСОБА_2, будучи заступником голови конкурсного комітету на підставі розпорядження голови Дрогобицької РДА від 10.05.2016р. № 107 приймав безпосередню учать у засіданні конкурсного комітету, щодо визначення переможця конкурсу МКП «Транс-Екіпаж» на маршруті № 132 м.Дрогобич АС - Городківка ч/з с.Вороблевичі, на маршруті № 131 м.Дрогобич АС - с.Вороблевичі, на маршруті № 129 м.Дрогобич АС - с.Ролів, на маршруті № 127 м.Дрогобич АС - с.Тинів, № 124 м.Дрогобич АС - с.Верхній Дорожів ч/з с.Грушів, № 111 м.Дрогобич АС - с.Винники, № 112 м.Дрогобич АС - с.Нагуєвичі, № 160 м.Борислав АС - смт.Підбуж ч/з с.Опака, ОСОБА_2 не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед проведенням засідання конкурсного комітету, повідомлення про, що заноситься в протокол засідання колегіального органу, вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення реального конфлікту інтересів між особистими інтересами або інтересами близьких йому осіб. Відповідно до листа про надання інформації з територіального сервісного центру №4642 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області ОСОБА_2 являється власником автобусу марки БАЗ А079.19 д.н.з. НОМЕР_1, та автобусу марки БАЗ А079.14 д.н.з ВС2684ВТ. На автобус БАЗ А079.19 д.н.з. НОМЕР_1 видано тимчасовий реєстраційний талон ДАР 191814 на МКП «ОСОБА_1 - Екіпаж», на автобус марки БАЗ А079.14 д.н.з ВС2684ВТ видано тимчасовий реєстраційний талон ДАО 410766 на МКП «ОСОБА_1 - Екіпаж».

Окрім цього, згідно протоколу від 05.01.2017р. № 4, складеного старшим оперуповноваженим відділу УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції капітана поліції ОСОБА_3, ОСОБА_2, будучи депутатом сьомого демократичного скликання Дрогобицької районної ради, який затверджений рішенням першої сесії сьомого демократичного скликання від 12 листопада 2015р. № 1 «Про визнання повноважень Депутатів Дрогобицької районної ради 7-го скликання» та відповідно до розпорядження голови Дрогобицької РДА № 107 від 10.05.2016р. заступником голови конкурсного комітету з розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу на автобусному маршруті загального користування, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, всупереч інтересам держави та територіальної громади Дрогобицького району Львівської області, вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 27 травня 2016р. під час засідання районного конкурсного комітету з розгляду поданих конкурсних пропозицій та прийняття рішення з визначення переможця конкурсу на автобусному маршруті загального користування ОСОБА_2, будучи заступником голови конкурсного комітету на підставі розпорядження голови Дрогобицької РДА від 10.05.2016р. №107, приймав безпосередню учать у засіданні конкурсного комітету та приймав рішення, щодо визначення переможця конкурсу МКП «ОСОБА_1 - Екіпаж» на маршруті №132 м. Дрогобич АС -Городківка ч/з с. Вороблевичі, на маршруті №131 м.Дрогобич АС - с.Вороблевичі, на маршруті №129 м.Дрогобич АС - с.Ролів, на маршруті №127 м.Дрогобич АС - с.Тинів, №124 м.Дрогобич АС - с.Верхній Дорожів ч/з с.Грушів, №111 м.Дрогобич АС - с.Винники, №112 м.Дрогобич АС - с.Нагуєвичі, №160 м.Борислав АС - смт.Підбуж ч/з с.Опака. ОСОБА_1 всупереч інтересам держави та територіальної громади Дрогобицького району Львівської області вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось під час засідання районного конкурсного комітету з розгляду поданих конкурсних пропозицій та прийняття рішення з визначення переможця конкурсу на автобусному маршруті загального користування де ОСОБА_2, будучи заступником голови конкурсного комітету на підставі розпорядження голови Дрогобицької РДА №107 від 10.05.2016р. приймав безпосередню учать у засіданні конкурсного комітету та приймав рішення, щодо визначення переможця конкурсу МКП «Транс-Екіпаж» на маршруті №132 м.Дрогобич АС -Городківка ч/з с.Вороблевичі, на маршруті №131 м. Дрогобич АС - с. Вороблевичі, на маршруті №129 м. Дрогобич АС - с. Ролів, на маршруті №127 м. Дрогобич АС - с. Тинів, №124 м. Дрогобич АС - с. Верхній Дорожів ч/з с. Грушів, №111 м. Дрогобич АС - с. Винники, №112 м. Дрогобич АС - с. Нагуєвичі, №160 м. Борислав АС - смт. Підбуж ч/з с. Опака.

Відповідно до листа про надання інформації з територіального сервісного центру №4642 регіонального сервісного центру МВС у Львівській області ОСОБА_1 являється власником автобусу марки БАЗ А079.19 д.н.з. НОМЕР_1, та автобусу марки БАЗ А079.14 д.н.з ВС2684ВТ. На автобус БАЗ А079.19 д.н.з. НОМЕР_1 видано тимчасовий реєстраційний талон ДАР 191814 на МКП «Транс-Екіпаж», на автобус марки БАЗ А079.14 д.н.з ВС2684ВТ видано тимчасовий реєстраційний талон ДАО 410766 на МКП «Транс-Екіпаж».

Вищевказаним ОСОБА_2 порушив вимоги п.1 ч.2. ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», тобто вчинив адміністративне правопорушення, повязане із корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор у поданій позовній заяві зазначає, що рішення конкурсного комітету, оформлене Протоколом від 27.05.2016р. №1 прийнято внаслідок вчинення заступником голови комітету ОСОБА_2 корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП у звязку із невиконанням останнім покладеного на нього приписами ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язання врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваного рішення, та підлягає скасуванню.

У звязку із введенням в дію Розпорядженням Голови Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 22.06.2017р. №158 протиправного рішення, оформленого Протоколом засідання районного конкурсного комітету з розгляду поданих конкурсних пропозицій від 20.05.2016р. №1, вказане Розпорядження підлягає визнанню протиправним та скасуванню, як таке, що прийняте на підставі протиправного рішення конкурсного комітету.

Окрім того, укладені 08.07.2016р. на підставі Розпорядження Голови Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 22.06.2016р. №158 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району» між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» Договори на перевезення пасажирів №52 на автобусному маршруті загального користування №160 м.Борислав АС смт.Підбуж ч/з с.Опака; №53 на автобусному маршруті загального користування №132 м.Дрогобич АС Городківка ч/з с.Вороблевичі; №54 на автобусному маршруті загального користування №127 м.Дрогобич АС с.Тинів; №55 на автобусному маршруті загального користування №111 м.Дрогобич АС с.Винники; №56 на автобусному маршруті загального користування №131 м.Дрогобич АС с.Вороблевичі; №57 на автобусному маршруті загального користування №124 м.Дрогобич АС с.Верхній Дорожів ч/з с.Грушів; №58 на автобусному маршруті загального користування №112 м.Дрогобич АС с.Нагуєвичі; №59 на автобусному маршруті загального користування №129 м.Дрогобич АС с.Ролів підлягають винанню недійсними, оскільки прийняті на підставі протиправного рішення конкурсного комітету, оформленого Протоколом засідання районного конкурсного комітету з розгляду поданих конкурсних пропозицій від 20.05.2016р. №1.

Відповідно до ч.4 ст.35 ГПК України, вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. З врахуванням вищенаведеного суд зазначає, що зазначені вище встановлені Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.01.2017р. у справі №442/88/17 (провадження №3/442/61/2017), залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 24.04.2017р. (провадження №33/783/229/17) обставини не підлягають доказуванню.

З підстав наведеного Прокурор просить суд визнати недійсним рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району, оформленого Протоколом від 27.05.2016р. №1 в частині визнання переможцем МКП «Транс-Екіпаж» на обєктах №№1-8; визнати недійсним Розпорядження Голови Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 22.06.2016р. №158 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району» в частині п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6., 1.7., 1.8. щодо введення в дію рішення конкурсного комітету від 27.05.2016р. про визначення переможця та посівших друге місце учасників конкурсу на обєктах №№1-8; а також визнати недійсними укладені між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» Договори на перевезення пасажирів від 08.07.2016р. №52, №53, №54, №55, №56, №57, №58, №59.

07.11.2017р. Відповідачем-1 подано до суду Відзив на позовну заяву (вх. №37661/17), у якому вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просить суд відмовити Прокурору в їх задоволенні з підстав того, що, на думку Відповідача-1, вказаний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а відтак, позов не підвідомчий господарським судам. З підстав наведеного Відповідач-1 просить суд припинити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України у звязку із тим, що спір не підлягає вирішенню в господарському суді.

15.11.2017р. Прокурором подано до суду Заперечення на відзив на позовну заяву (вх. №38803/17) (окремий примірник вказаного Заперечення надіслано Прокурором до суду та зареєстровано 17.11.2017р. за вх. №39010/17), у якому, в спростування доводів, покладених Відповідачем-1 в основу своїх заперечень проти заявлених позовних вимог, покликається на те, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між субєктами господарської діяльності, а також спори, повязані із укладенням, зміною, виконанням і розірванням усіх господарських договорів між субєктами господарювання і органами державної влади і місцевого самоврядування, включаючи договори, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо.

Окрім того, Прокурор зазначає, що до компетенції господарських судів належать справи зі спорами про право за участю господарюючих субєктів та субєктів владних повноважень, які не мають ознак справ адміністративної юрисдикції і не стосуються оскарження нормативно-правових актів, ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність; оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання; між суб'єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері управління; з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

З підстав наведеного Прокурор підсумовує, що правовідносини, з приводу яких між Сторонами виник спір, мають господарський характер, предмет спору та склад учасників цивільних правовідносин, що виникли між субєктом владних повноважень та субєктом господарської діяльності у звязку із вчиненням цивільного правочину, відповідають вимогам ГПК України, а відтак, спір підвідомчий господарському суду і повинен розглядатись в порядку господарського судочинства.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Як передбачено ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Аналогічні приписи містяться і в ч.1 ст.181 ГК України, відповідно до якої, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено у пункті 2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2011р. №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» (із змінами і доповненнями), що, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Приписами ст.44 вказаного Закону встановлено, що організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008р. №1081 (надалі Порядок) конкурсний комітет - постійний або тимчасовий орган, утворений організатором для розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу; організатор - орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс; перевізник-претендент - автомобільний перевізник, який в установленому порядку подав заяву та документи для участі в конкурсі.

Згідно п.8 Порядку рішення про переможця конкурсу приймається конкурсним комітетом. Рішення конкурсного комітету обов'язкове для виконання організатором, крім випадків, передбачених пунктом 54 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку передбачено, що організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов'язкові, відповідно до статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт". Крім обов'язкових організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо). Організатор встановлює вимогу щодо забезпечення роботи на об'єкті конкурсу, який включає міські та приміські автобусні маршрути загального користування, не менш як одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Відповідно до ч.3 п.27 Порядку члени конкурсного комітету зобов'язані дотримуватися норм законодавства, цього Порядку, об'єктивно та неупереджено розглядати конкурсні пропозиції перевізників-претендентів.

Згідно приписів п.11. ст.1. Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приписами п.1. ч.2. ст.35 вказаного Закону передбачено, що, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено у пункті 2 Розяснення Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р. №02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів», що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до приписів ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Окрім того, суд звертає увагу, і аналогічне правову положення викладене у пункті 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з укладенням, зміною, виконанням і розірванням усіх господарських договорів між суб'єктами господарювання і органами державної влади і місцевого самоврядування, включаючи договори, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо. До таких договорів відносяться, зокрема, такі: про відчуження об'єктів приватизації (крім приватизації державного житлового фонду); передачу державного або комунального майна в оренду; закупівлю товарів (робіт, послуг) для державних потреб та визнанням недійсними договорів, укладених суб'єктами господарювання, або між суб'єктами господарювання та органами державної влади і місцевого самоврядування шляхом проведення прилюдних торгів (аукціону), у тому числі договорів купівлі-продажу і оренди землі, а так само визнання недійсними актів про проведення відповідних торгів (аукціону).

Суд критично оцінює доводи Відповідача-1 щодо підвідомчості спору адміністративним судам, так як, відповідно до постанови Верховного Суду України від 10.05.2016р. у справі 826/7230/15 орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів є суб'єктом владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та перевізником-претендентом відносяться до юрисдикції адміністративних судів.

В той же час, у випадку, якщо договір на виконання пасажирських перевезень укладено, а позивач заявляє вимогу про визнання його недійсним або зобов'язання укласти договір саме з позивачем, то спори щодо таких позовних вимог згідно зі статтею 12 ГПК підвідомчі господарським судам. Відтак, різне застосування вимог процесуального законодавства щодо підвідомчості у зазначених справах зумовлене саме предметом позову.

Згідно приписів ч.1 ст. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З підстав наведеного суд дійшов висновків про те, що спір підвідомчий господарським судам і справа повинна розглядатись в порядку господарського судочинства, оскільки предметом спору є визнання недійсними господарських договорів та рішень Відповідача-1, якими надавався дозвіл на укладення таких договорів з підстав недотримання вимог чинного законодавства в момент розгляду пропозицій та укладення оскаржуваних договорів, а не порядок утворення чи діяльності конкурсного комітету з розгляду поданих конкурсних пропозицій.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновків про те, що рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району, оформленого Протоколом від 27.05.2016р. №1 в частині визнання переможцем МКП «Транс-Екіпаж» на обєктах №№1-8 маршрути №132 м.Дрогобич АС Городківка ч/з с.Вороблевичі; №131 м.Дрогобич АС с.Вороблевичі; №129 м.Дрогобич АС с.Ролів; №127 м.Дрогобич АС с.Тинів; №124 м.Дрогобич АС с.Верхній Дорожів ч/з с.Грушів; №111 м.Дрогобич АС с.Винники; №112 м.Дрогобич АС с.Нагуєвичі; №160 м.Борислав АС смт.Підбуж ч/з с.Опака; Розпорядження Голови Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 22.06.2016р. №158 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району» в частині п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6., 1.7., 1.8. щодо введення в дію рішення конкурсного комітету від 27.05.2016р. про визначення переможця та посівших друге місце учасників конкурсу на обєктах №№1-8, а також Договори на перевезення пасажирів від 08.07.2016р. №52, №53, №54, №55, №56, №57, №58, №59 прийняті та укладені всупереч вимогам п.11 ч.1 ст.3, п.1 ч.1 ст.3, а також п.п.1 та 2 ч.2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» з існуванням реального конфлікту інтересів депутата сьомого демократичного скликання Дрогобицької районної ради заступника лови конкурсного комітету з розгляду конкурсних пропозицій та прийняття рішення про визначення переможця конкурсу на автобусному маршруті загального користування ОСОБА_2, що встановлено Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.01.2017р. у справі №442/88/17 (провадження №3/442/61/2017), залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 24.04.2017р. (провадження №33/783/229/17), а відтак, суперечать ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадама, відтак є недійсними.

З підстав наведеного суд дійшов висновків про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, підлягають до задоволення, а рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району, оформленого Протоколом від 27.05.2016р. №1 в частині визнання переможцем МКП «Транс-Екіпаж» на обєктах №№1-8 маршрути №132 м.Дрогобич АС Городківка ч/з с.Вороблевичі; №131 м.Дрогобич АС с.Вороблевичі; №129 м.Дрогобич АС с.Ролів; №127 м.Дрогобич АС с.Тинів; №124 м.Дрогобич АС с.Верхній Дорожів ч/з с.Грушів; №111 м.Дрогобич АС с.Винники; №112 м.Дрогобич АС с.Нагуєвичі; №160 м.Борислав АС смт.Підбуж ч/з с.Опака; Розпорядження Голови Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 22.06.2016р. №158 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району» в частині п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6., 1.7., 1.8. щодо введення в дію рішення конкурсного комітету від 27.05.2016р. про визначення переможця та посівших друге місце учасників конкурсу на обєктах №№1-8 та укладені між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» Договори на перевезення пасажирів від 08.07.2016р. №52 на автобусному маршруті загального користування №160 м.Борислав АС смт.Підбуж ч/з с.Опака; від 08.07.2016р. №53 на автобусному маршруті загального користування №132 м.Дрогобич АС Городківка ч/з с.Вороблевичі; від 08.07.2016р. №54 на автобусному маршруті загального користування №127 м.Дрогобич АС с.Тинів; від 08.07.2016р. №55 на автобусному маршруті загального користування №111 м.Дрогобич АС с.Винники; від 08.07.2016р. №56 на автобусному маршруті загального користування №131 м.Дрогобич АС с.Вороблевичі; від 08.07.2016р. №57 на автобусному маршруті загального користування №124 м.Дрогобич АС с.Верхній Дорожів ч/з с.Грушів; від 08.07.2016р. №58 на автобусному маршруті загального користування №112 м.Дрогобич АС с.Нагуєвичі; від 08.07.2016р. №59 на автобусному маршруті загального користування №129 м.Дрогобич АС с.Ролів визнанню недійсними.

Щодо звернення до господарського суду із позовом Керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог Закону України «Про прокуратуру», з 15 грудня 2015р. утворено Дрогобицьку місцеву прокуратуру Львівської області, територіальна юрисдикція якої поширюється на місто Борислав, місто Дрогобич, Дрогобицький район, місто Трускавець.

Згідно статті 21 Конституції України представництво інтересів громадянина або держави в суді покладено на органи прокуратури України.

Згідно з ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Виходячи з вимог п.п.1, 2 ч.1 ст. З Закону України «Про прокуратуру», діяльність органів прокуратури ґрунтується на засадах верховенства права та законності.

Відповідно до частин 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Приписами ч.2 ст.2 ГПК України визначено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999р. у справі №1-1/99 з урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Як вбачається із матеріалів справи, позов заявлено Керівником Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області в межах наданих йому законодавством повноважень з метою захисту інтересів держави, а тому суд вважає, що Прокурором доведено підставність звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Відповідно до вимог ст.4-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об'єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст.43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

05.12.2017р. у відповідності до вимог ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, про що зазначено в протоколі судового засідання. Повний текст рішення виготовлений та підписаний, з врахуванням вихідних, 11.12.2017р.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Прокурором за подання позовної заяви до суду згідно Платіжного доручення від 15.09.2017р. №1866 за подання позовної заяви до господарського суду сплачено судовий збір в розмірі 4800,00 грн. Оригінал вказаного Платіжного доручення є додатком №9 до позовної заяви.

Окрім того, клопотанням від 03.10.2017р. б/н, зареєстрованим судом 04.10.2017р. за вх. №33650/17 Прокурор просив суд долучити до матеріалів справи Платіжне доручення від 28.09.2017р. №2000 про сплату судового збору за подання позовної заяви до господарського суду в розмірі 11200,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд зазначає і аналогічну правову позицію викладено у пункті 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; при задоволенні позову в повному обсязі відшкодування витрат позивача, що пов'язані зі сплатою судового збору, покладається на відповідача; в разі відмови у позові повністю ці витрати покладаються на позивача. Такі правила розподілу судового збору застосовуються у спорах як майнового, так і немайнового характеру. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну.

Відтак, на підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на Сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягнути з Відповідача-1 та Відповідача-2 на користь Позивача по 8000,00 грн. судового збору.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 4-3, 4-7, 22, 33, 34, 38, 43, 49, 82-87, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 6, 11, 15, 16, 202, 203, 207, 215, 216, 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати недійсним рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району, оформленого Протоколом від 27.05.2016р. №1 в частині визнання переможцем МКП «Транс-Екіпаж» на обєктах №№1-8 маршрути №132 м.Дрогобич АС Городківка ч/з с.Вороблевичі; №131 м.Дрогобич АС с.Вороблевичі; №129 м.Дрогобич АС с.Ролів; №127 м.Дрогобич АС с.Тинів; №124 м.Дрогобич АС с.Верхній Дорожів ч/з с.Грушів; №111 м.Дрогобич АС с.Винники; №112 м.Дрогобич АС с.Нагуєвичі; №160 м.Борислав АС смт.Підбуж ч/з с.Опака.

3. Визнати недійсним Розпорядження Голови Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області від 22.06.2016р. №158 «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі Дрогобицького району» в частині п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6., 1.7., 1.8. щодо введення в дію рішення конкурсного комітету від 27.05.2016р. про визначення переможця та посівших друге місце учасників конкурсу на обєктах №№1-8;

4. Визнати недійсним укладений між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» Договір на перевезення пасажирів від 08.07.2016р. №52 на автобусному маршруті загального користування №160 м.Борислав АС смт.Підбуж ч/з с.Опака.

5. Визнати недійсним укладений між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» Договір на перевезення пасажирів від 08.07.2016р. №53 на автобусному маршруті загального користування №132 м.Дрогобич АС Городківка ч/з с.Вороблевичі.

6. Визнати недійсним укладений між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» Договір на перевезення пасажирів від 08.07.2016р. №54 на автобусному маршруті загального користування №127 м.Дрогобич АС с.Тинів.

7. Визнати недійсним укладений між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» Договір на перевезення пасажирів від 08.07.2016р. №55 на автобусному маршруті загального користування №111 м.Дрогобич АС с.Винники.

8. Визнати недійсним укладений між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» Договір на перевезення пасажирів від 08.07.2016р. №56 на автобусному маршруті загального користування №131 м.Дрогобич АС с.Вороблевичі.

9. Визнати недійсним укладений між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» Договір на перевезення пасажирів від 08.07.2016р. №57 на автобусному маршруті загального користування №124 м.Дрогобич АС с.Верхній Дорожів ч/з с.Грушів.

10. Визнати недійсним укладений між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» Договір на перевезення пасажирів від 08.07.2016р. №58 на автобусному маршруті загального користування №112 м.Дрогобич АС с.Нагуєвичі.

11. Визнати недійсним укладений між Дрогобицькою районною державною адміністрацією Львівської області та Малим колективним підприємством «Транс-Екіпаж» Договір на перевезення пасажирів від 08.07.2016р. №59 на автобусному маршруті загального користування №129 м.Дрогобич АС с.Ролів.

12. Стягнути з Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області (82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.22 січня, буд.37; ідентифікаційний код 34659503) на користь Прокуратури Львівської області (79005, Львівська область, м.Львів, пр.Шевченка, буд.17/19; ідентифікаційний код 04056477) 8000,00 грн. судового збору.

13. Стягнути з Малого колективного підприємства «Транс-Екіпаж» (82192, Львівська область, Дрогобицький район, с.Заколоть, вул.Миру, буд.244; ідентифікаційний код 31487801) на користь Прокуратури Львівської області (79005, Львівська область, м.Львів, пр.Шевченка, буд.17/19; ідентифікаційний код 02910031) 8000,00 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя Фартушок Т. Б.