КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2017 р. Справа№ 910/8433/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Мартюк А.І.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - Бачнська А.Ю. - дов. б/н від 01.06.2017 року,

від третьої особи-1 - Лобатюк Я.М. - дов. б/н від 20.04.2017 року,

від третьої особи-2 - Атаманова Ю.Є. - дов. № 10/07/2017-1-АВФ

від 10.07.2017 року,

Кобець І.В. - дов. № 10/07/2017-2-АВФ від 10.07.2017 року,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова

компанія «Європейське бюро реструктуризації»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 18.09.2017 року

у справі № 910/8433/17 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова

компанія «Європейське бюро реструктуризації»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Фармація»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний

центр «М.Т.К.»

про стягнення 640 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року по справі № 910/28832/15 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року по справі № 910/8433/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2017 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Зубець Л.П. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15.11.2017 року.

06.11.2017 року через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Фармація» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

14.11.2017 року через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» надійшли письмові пояснення, в яких третя особа-1 підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

14.11.2017 року через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» надійшли письмові пояснення, в яких третя особа-2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2017 року було відкладено розгляд справи на 22.11.2017 року.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.11.2017 року, у зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П. на лікарняному, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/8433/17 колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 року справу прийнято до провадження у зазначеному складі колегії суддів.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» у поясненнях, наданих у судовому засіданні 15.11.2017 року, підтримав доводи, викладені в його апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року по справі № 910/8433/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Фармація» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року по справі № 910/8433/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «М.Т.К.» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечували проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просили суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

22.11.2017 року через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з участю представника в іншому судовому засіданні.

Проте, зазначене клопотання не може бути задоволене, оскільки до нього не додано жодних доказів на підтвердження викладених у ньому обставин. Крім того, доводи позивача були викладені в апеляційній скарзі та пояснення надавалися в судовому засіданні 15.11.2017 року. Більш того, скаржник є юридичною особою яка не обмежена у виборі своїх представників, юридичну особу також може представляти її директор. Слід також зазначити, що матеріали справи містять докази участі від імені позивача іншого представника, ніж той що підписав дане клопотання.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників присутніх сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

17.03.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (далі - постачальник, третя особа-1, ТОВ «Фрам Ко») та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВ Фармація» (далі - покупець, відповідач, ТОВ «АВ Фармація») було укладено договір поставки товару № 2833 (далі - Основний договір поставки) (т. 1 а.с. 29-30).

За умовами Основного договору поставки постачальник зобов'язується передавати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби), та інше (товар), а покупець зобов'язується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

На виконання умов Основного договору поставки ТОВ «Фрам Ко» у період з 28.02.2017 року по 21.03.2017 року передало ТОВ «АВ Фармація» товар загальною вартістю 659 647,64 грн., що підтверджується поясненнями сторін та товарно-транспортними накладними за вказаний період (т. 1 а.с. 41-262).

У відповідності до п. 4.1 Основного договору поставки строк оплати товару, сума кожної поставки вказуються в накладних.

Всі накладні містять строк оплати товару протягом 28 днів з моменту його одержання.

Враховуючи строк оплати вказаний в товарно-транспортних накладних, то стосовно останньої поставки кінцевою датою оплати, з урахуванням вихідних днів, є 10.04.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

23.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» (далі - позивач, фактор, ТОВ «ФК «ЄБР») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (далі - клієнт, третя особа-1, ТОВ «Фрам Ко») був укладений договір про надання послуги факторингу № Ф230317/5 (далі - Договір факторингу) (т. 1 а.с. 263-267; т. 2 а.с. 137-296 - т. 3 а.с. 2-241).

За умовами Договору факторингу фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 659 647,64 грн. у розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові своє право вимоги за договором поставки № 2833 від 17.03.2015 року до ТОВ «АВ Фармація» (боржник) в розмірі 659 647,64 грн.

Згідно з п. 2.1 Договору факторингу винагорода фактора дорівнює 5 % від суми відступленої грошової вимоги, визначеної у п. 1.1 договору. Фактор сплачує клієнтові у строк до 01.07.2017 року грошові кошти в сумі 626 665,25 грн. шляхом перерахування на його банківський рахунок.

Відповідно до п.п. 3.1.1, 3.1.2 Договору факторингу фактор має право вимагати від клієнта відступлення йому вимоги в передбачені додатком № 1 до цього договору порядку і строки та не перераховувати клієнту кошти до виконання останнім обов'язку щодо відступлення фактору вимоги.

Пунктами 6.1, 6.2 Договору факторингу встановлено, що він вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (у разі наявності). Строк цього договору складає 1 рік та починає свій перебіг з моменту, визначеного у п. 6.1 договору і закінчується 23.03.2018 року.

Додатком № 1 до Договору факторингу сторони погодили перелік вимог, які передаються фактору за ним, а у додатку № 2 - визначили, що вимоги за договором факторингу передаються фактору у строк в 5 робочих днів з дати підписання договору.

З огляду на зазначене, ТОВ «ФК «ЄБР» вважає, що до нього, як нового кредитора, на підставі Договору факторингу № Ф230317/5 від 23.03.2017 року перейшло право вимагати від боржника - ТОВ «АВ Фармація» належного виконання всіх зобов'язань за Договором поставки № 2833 від 17.03.2015 року (Основним договором поставки) щодо оплати вартості поставленого товару.

Листом від 10.05.2017 року ТОВ «ФК «ЄБР» звернулося до ТОВ «АВ Фармація» з повідомленням про відступлення права грошової вимоги факторові та просило сплатити заборгованість у триденний строк з дати отримання даного повідомлення.

ТОВ «ФК «ЄБР» посилається на те, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару за Основним договором поставки, поставленим первісним кредитором - ТОВ «Фрам Ко».

Враховуючи наведене, ТОВ «ФК «ЄБР» звернулося з даним позовом та просить суд стягнути з ТОВ «АВ Фармація» на свою користь заборгованість, з урахуванням зменшених позовних вимог, за Основним договором поставки у сумі 640 000,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Стаття 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З огляду на наведене, ТОВ «ФК «ЄБР» набуло права вимоги до ТОВ «АВ Фармація».

Проте, судова колегія звертає увагу на наступне.

02.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЦ «М.Т.К.» (далі - постачальник, третя особа-2, ТОВ «МЦ «М.Т.К.») та ТОВ «Фрам Ко» як покупцем був укладений Договір поставки № 4/17 від 02.01.2017 року (т. 4 а.с. 112-113).

За умовами Договору поставки № 4/17 від 02.01.2017 року ТОВ «МЦ «М.Т.К.» зобов'язується поставити та передати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення, харчові продукти для спеціального дієтичного споживання, косметичні засоби у кількості, асортименті і по цінах згідно накладних, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього Договору.

Згідно наданих доказів та пояснень, заборгованість ТОВ «Фрам Ко», що не заперечується останнім, за Договором поставки № 4/17 від 02.01.2017 року перед ТОВ «МЦ «М.Т.К.» станом на 14.04.2017 року складає 7 654 172,37 грн., що підтверджується зокрема актом звірки, підписаним та скріпленим печатками сторін (т. 4 а.с. 114-116).

27.03.2017 року між ТОВ «МЦ «М.Т.К.» (далі - постачальник, кредитор) та ТОВ «АВ Фармація» (далі - поручитель) був укладений договір поруки (далі - Договір поруки), предметом якого є забезпечення виконання зобов'язань за Договором поставки № 4/17 від 02.01.2017 року.

За умовами Договору поруки ТОВ «АВ Фармація» як поручитель зобов'язується відповідати перед ТОВ «МЦ «М.Т.К.» як кредитором за виконання ТОВ «Фрам Ко» як покупцем своїх зобов'язань за Договором поставки № 4/17 від 02.01.2017 року в сумі 640 000,00 грн.

ТОВ «Фрам Ко» взяті на себе зобов'язання за Договором поставки № 4/17 від 02.01.2017 року щодо оплати вартості поставленого товару не виконало, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у вказаній сумі.

Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Зазначені обставини не спростовуються і в суді апеляційної інстанції.

ТОВ «МЦ «М.Т.К.» як кредитор звернулося з вимогою від 14.04.2017 року № 02-272/2 до ТОВ «АВ Фармація» як поручителя про сплату заборгованості ТОВ «Фрам Ко» як боржника за Договором поставки № 4/17 від 02.01.2017 року, вимога за яким настала.

Заборгованість у розмірі 640 000,00 грн. виникла на підставі видаткових накладних за Договором поставки № 4/17 від 02.01.2017 року (т. 2 а.с. 6-107).

21.04.2017 року, на підставі вимоги ТОВ «МЦ «М.Т.К.», ТОВ «АВ Фармація» як поручитель погасив заборгованість боржника - ТОВ «Фрам Ко» за Договором поставки № 4/17 від 02.01.2017 року на користь ТОВ «МЦ «М.Т.К.» у сумі 640 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3682 від 21.04.2017 року (т. 4 а.с. 115), отримання даної оплати підтверджується ТОВ «МЦ «М.Т.К.».

Пунктом 3.4 Договору поруки передбачено, що до поручителя, який виконав зобов'язання забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобов'язанні, в тому числі і ті, що забезпечували його виконання. Після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

Згідно з п. 4.1 Договору поруки у разі виконання поручителем зобов'язань боржника перед кредитором останній зобов'язується передати поручителю всі документи, які засвідчують вимоги до боржника, і передати права, які забезпечують цю вимогу, в 3-денний термін з дня виконання зобов'язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частиною 2 ст. 556 Цивільного кодексу України встановлено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

21.04.2017 року ТОВ «МЦ «М.Т.К.» передало, а ТОВ «АВ Фармація» отримало документи, які підтверджують вимогу до боржника - ТОВ «Фрам Ко» та її виконання поручителем, про що свідчить акт приймання-передачі документів від 21.04.2017 року (т. 4 а.с.129).

З огляду на зазначені умови Договору поруки та положення законодавства, з моменту оплати ТОВ «АВ Фармація» як поручителем заборгованості ТОВ «Фрам Ко» як боржника та отримання відповідних документів, до поручителя перейшли права кредитора та відповідно право вимоги на сплачену ним суму - 640 000,00 грн.

Таким чином, виникла ситуація, коли ТОВ «Фрам Ко» є кредитором ТОВ «АВ Фармація» за Договором поставки № 2833 від 17.03.2015 року (Основним договором поставки) на суму 659 647,64 грн., а ТОВ «АВ Фармація» є кредитором ТОВ «Фрам Ко» за Договором поставки № 4/17 від 02.01.2017 року на суму 640 000,00 грн.

24.04.2017 року ТОВ «АВ Фармація» звернулось до ТОВ «Фрам Ко» із заявою № 21-04/17 від 21.04.2017 року про припинення зобов'язань за Договором поставки № 2833 від 17.03.2015 року (Основним договором поставки) на суму 640 000,00 грн., шляхом часткового зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов'язаннями, які виникли у ТОВ «Фрам Ко» перед ТОВ «АВ Фармація» за іншим Договором поставки № 4/17 від 02.01.2017 року на суму 640 000,00 грн. (т. 2 а.с. 121). Направлення та отримання вказаної заяви ТОВ «Фрам Ко» 27.04.2017 року підтверджується описом вкладення, фіскальним чеком та повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 122-125).

Слід зазначити, що вказані вимоги є зустрічними однорідними (грошовими), строк виконання яких настав, та такими, що виникли з однакових правочинів - договорів поставки.

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов висновку про зарахування однорідних зустрічних вимог, враховуючи, що ч. 3 ст. 203 ГК України та положеннями ст. 601 ЦК України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування.

При цьому, оскільки лист ТОВ «АВ Фармація» про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 640 000,00 грн. було отримано ТОВ «Фрам Ко» 27.04.2017 року та оплата решти заборгованості у сумі 19 647,64 грн. на користь ТОВ «Фрам Ко» відбулася 26.04.2017 року, а ТОВ «ФК «ЄБР» як фактором було направлено вимогу від 10.05.2017 року ТОВ «АВ Фармація» лише 11.05.2017 року, тобто після виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору, то суд першої інстанції дійшов висновку, що таке виконання відбулось на користь належного кредитора, оскільки боржник не був обізнаний про відступлення права вимоги на користь нового кредитора.

З приводу зазначеного колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 516 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Крім того, ч. 2 ст. 517 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Приписами ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Таким чином, належним є виконання зобов'язання за яким боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі та виконав обов'язок з погашення заборгованості первісному кредитору. При цьому новий кредитор несе ризики несприятливих для нього наслідків.

Як встановлено вище, ТОВ «ФК «ЄБР» лише 11.05.2017 року направило повідомлення ТОВ «АВ Фармація» про відступлення права грошової вимоги за Договором поставки № 2833 від 17.03.2015 року (Основним договором поставки).

Проте, ТОВ «АВ Фармація» виконало свій обов'язок з оплати товару за Основним договором поставки - 24.04.2014 року, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 640 000,00 грн., тобто до направлення йому повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу.

Слід звернути увагу, що на суму решти заборгованості у розмірі 19 647,64 грн., яку було також погашено до направлення вказаної вимоги, позивач зменшив позовні вимоги у даній справі, хоча її виконання також відбулося на користь первісного кредитора - ТОВ «Фрам Ко».

Зазначені обставини підтверджують погашення заборгованості за Основним договором поставки в повному обсязі.

Стосовно посилання на те, що п. 8.2 Договору поставки № 4/17 від 02.01.2017 року ТОВ «МЦ «М.Т.К.» було заборонено здійснювати відступлення права вимоги без згоди іншої сторони, то вказані доводи є безпідставними, оскільки в даному випадку у ТОВ «АВ Фармація» виникли регресні зобов'язання за виконаним ним Договором поруки.

При цьому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що укладання Договору поруки є забезпеченням виконання основного зобов'язання, а не відступленням права вимоги.

Тобто, передання жодних прав та обов'язків за Договором поставки № 4/17 від 02.01.2017 року, якими б порушувалися вимоги п. 8.2 Договору поставки № 4/17 від 02.01.2017 року, не здійснювалося.

Щодо посилання на спірність суми заборгованості, то судова колегія відмічає, що жодних належних доказів та доводів на невідповідність сум заборгованості за Договором поставки № 2833 від 17.03.2015 року (Основним договором поставки) на суму 640 000,00 грн. та Договором поставки № 4/17 від 02.01.2017 року на суму 640 000,00 грн. суду надано не було. У зв'язку з наведеним, дане твердження є безпідставним.

Крім того, ТОВ «Фрам Ко», підтримуючи вимоги апеляційної скарги, не надало ґрунтовних пояснень та доказів, чи були ним вчиненні дії щодо повернення сплачених ТОВ «АВ Фармація» за платіжним дорученням № 2291 від 26.04.2017 року коштів у сумі 19 647,64 грн. як помилкових або перерахування їх позивачу, як і не було надано доказів своєчасного заперечення зарахування однорідних зустрічних вимог.

Слід також зазначити, що доказів, станом на час зарахування однорідних зустрічних вимог та сплату решти заборгованості ТОВ «АВ Фармація», обізнаності відповідача про Договір факторингу, суду не надано.

За таких обставини, судова колегія погоджується з висновком суду про належне виконання ТОВ «АВ Фармація» своїх обов'язків за Основним договором поставки, а отже підстави для задоволення позову - відсутні.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтом не наведено.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року по справі № 910/8433/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 року по справі № 910/8433/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/8433/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

А.І. Мартюк

Повний текст рішення складено 27.11.2017 року.