Р І Ш Е Н Н Я

06 грудня 2017 року Справа № 913/754/17

Провадження №1/913/754/17

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс», м. Краматорськ Донецької області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 686163 грн. 67 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання - Медуниця Р.І.

В засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, представник за довіреністю від 01.11.2017 № 22/11-17;

від відповідача не прибув;

Суть спору: про стягнення боргу в сумі 595810 грн. 80 коп., який утворився при розрахунках за договором про надання автотранспортних послуг від 13.10.2016 № 20-РА-АБ, 19366 грн. 64 коп. інфляційних втрат, 7520 грн. 10 коп. 3% річних та 63466 грн. 13 коп. пені (з урахуванням заяви про уточнення ціни позову за листом від 23.10.2017 № 23/10-17).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків щодо причин виникнення спору між сторонами.

Так, між позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аеро-Транс" (перевізником) та відповідачем - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" (замовником) було укладено договір № 20-РА-АБ про надання автотранспортних послуг від 13.10.2016

За умовами цього договору відповідач доручив, а позивач прийняв зобовязання своїми силами і засобами надавати послуги з перевезення працівників автомобільним транспортом відповідно до Технічного завдання на надання послуг, що є невідємною частиною даного договору, і замовлень на надання разових послуг, не передбачених Технічним завданням, а замовник зобовязався своєчасно проводити оплату за надання послуг на умовах, передбачених цим договором (п.п. 1.1, 1.2 договору).

У відповідності до умов п. 2.1 договору вартість послуг становить: автобус ПАЗ 4234 13,20 грн. з урахуванням ПДВ за 1 км, 120,00 грн. з урахуванням ПДВ за 1 годину; мікроавтобус Газель 12,00 з урахуванням ПДВ за 1 км, 84,00 грн. з урахуванням ПДВ за 1 годину роботи і визначається згідно калькуляції вартості послуг (Додаток № 5, який є невідємною частиною цього договору).

Оплата послуг, наданих позивачем у відповідному місяці, здійснюється відповідачем протягом 5 робочих днів з 30 календарного дня з дати підписання обома сторонами акту здачі-приймання наданих послуг (п. 2.5 договору).

Також, відповідно до п. 3.3 договору, відповідач протягом 7 робочих днів з моменту отримання акту здачі-приймання наданих послуг зобовязаний, при відсутності зауважень, прийняти надані послуги шляхом підписання цього документу.

Як свідчать матеріали справи, в обґрунтування позову позивач посилається на факти підписання між ним та відповідачем наступних актів виконаних робіт, наданих послуг (робіт): № АТ-757 від 06.12.2016 на суму 22764 грн. 00 коп., № АТ-758 від 06.12.2016 на суму 62124 грн. 00 коп., № АТ-759 від 06.12.2016 на суму 37130 грн. 40 коп., № АТ-760 від 06.12.2016 на суму 121308 грн. 00 коп., № АТ-037 від 16.01.2017 на суму 190344 грн. 00 коп., № АТ-038 від 16.01.2017 на суму 63768 грн. 00 коп., № АТ-039 від 16.01.2017 на суму 24066 грн. 00 коп., № АТ-040 від 16.01.2017 на суму 58932 грн. 00 коп., № АТ-087 від 08.02.2017 на суму 75606 грн. 00 коп., № АТ-088 від 08.02.2017 на суму 294720 грн. 00 коп., № АТ-160 від 09.03.2017 на суму 74640 грн. 00 коп., № АТ-166 від 13.03.2017 на суму 277921 грн. 20 коп., № АТ-192 від 17.03.2017 на суму 128763 грн. 60 коп., № АТ-193 від 17.03.2017 на суму 38880 грн. 00 коп., а усього на суму 1470967 грн. 20 коп.

Спір між сторонами виник у звязку з тим, що відповідач надані послуги оплатив частково, тому виникла заборгованість в сумі 595810 грн. 80 коп. за актами №№ АТ-087 від 08.02.2017 на суму 75606 грн. 00 коп, АТ-160 від 09.03.2017 на суму 74640 грн. 00 коп., АТ-166 від 13.03.2017 на суму 277921 грн. 20 коп., АТ-192 від 17.03.2017 на суму 128763 грн. 60 коп., АТ-193 від 17.03.2017 на суму 38880 грн. 00 коп., за стягненням якої позивач звернувся до суду.

Також позивачем заявлено до стягнення додаткові вимоги у сумах 7520 грн. 10 коп. 3% річних (за період з 16.03.2017 по 14.09.2017) та 19366 грн. 64 коп. інфляційних нарахувань (за період з квітня по серпень 2017 року) на підставі ст. 625 ЦК України та 63466 грн. 13 коп. пені.

Відповідач у відзиві на позов за листом від 04.09.2017 № 10-351 проти вимог позивача заперечує з посиланням на відсутність доказів отримання відповідачем рахунків та актів наданих послуг, відсутність Технічного завдання та замовлень та факти підписання первинних документів неповноважними особами.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Так, правове регулювання договірних зобовязань щодо надання послуг здійснюється главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

У відповідності до ст. 903 ЦК України, яка регулює проведення оплати за договором про надання послуг, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як було встановлено при розгляді справи, належне виконання позивачем зобов'язань по виконанню передбачених договором послуг підтверджено підписаними сторонами актами № АТ-087 від 08.02.2017 на суму 75606 грн. 00 коп, № АТ-160 від 09.03.2017 на суму 74640 грн. 00 коп., № АТ-166 від 13.03.2017 на суму 277921 грн. 20 коп., № АТ-192 від 17.03.2017 на суму 128763 грн. 60 коп., № АТ-193 від 17.03.2017 на суму 38880 грн. 00 коп., а усього на суму 595810 грн. 80 коп.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

Як передбачено ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідач у встановлений умовами договору строк борг не сплатив.

Також долучені позивачем до справи копії податкових накладних №№ 14, 11, 17, 43, 44 з квитанціями про їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вказаних вище актів виконаних робіт додатково підтверджують факти надання послуг.

Заперечення відповідача за відзивом суд вважає необгрунтованими, оскільки укладений сторонами договір не містить умов про підписання актів певною посадовою особою, як зазначає позивач генеральним директором ОСОБА_3.

Оглянуті судом оригінали актів виконаних робіт, наданих послуг (робіт) №№ АТ-087 від 08.02.2017, АТ-160 від 09.03.2017, АТ-166 від 13.03.2017, АТ-192 від 17.03.2017, АТ-193 від 17.03.2017, на яких зі сторони замовника вчинено чотири підписи працівників ВП «ЦЗФ Комендантська» з печатками товариства та підрозділу, не викликають сумнівів у належному оформленні документів.

Крім цього, звертає увагу на себе той факт, що решта актів виконаних робіт, суми за якими добровільно сплачені відповідачем, оформлені подібним чином зі спірними.

Таким чином матеріалами справи підтверджений факт прострочення виконання відповідачем зобов'язань по оплаті послуг на загальну суму 595810 грн. 80 коп., які стягуються на користь позивача.

Вимоги позивача про стягнення 7520 грн. 10 коп. 3% річних (за період з 18.03.2017 по 14.09.2017) та 19366 грн. 64 коп. інфляційних нарахувань (за період з квітня по серпень 2017 року) є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Втім, слід зазначити, що у цій частині вимог суд керується уточненим розрахунком, наданим позивачем у засіданні суду 06.12.2017, оскільки він є правильним, однак, оскільки позивач не звернувся до суду з відповідною заявою за процесуальним законодавством щодо розгляду цих вимог, її копію не надіслано відповідачу, суд задовольняє вимоги за позовною заявою.

Так, за вказаним розрахунком боргу позовні вимоги зменшились до 667154 грн. 60 коп. за рахунок зменшення пені, втім, щодо інфляційних втрат та 3% річних їх збільшено до 31084 грн. 67 коп. та 7714 грн. 64 коп. відповідно, що не може бути враховано судом за відсутності належного процесуального оформлення цих вимог позивачем.

Щодо вимог по пені, то така відповідальність передбачена п. 5.6 договору від 13.10.2016 № 20-РА-АБ за порушення замовником строків оплати послуг, у вигляді пені в розмірі облікової ставки НБУ від суми невиконання зобовязань за кожен день прострочення.

За розрахунком до позову на суму 63466 грн. 15 коп. пені позивач помилково застосував подвійну облікову ставку НБУ, а за належним розрахунком, наданим у засіданні 06.12.2017, пеня складає 32544 грн. 47 коп.

Втім, на підставі п. 3 ст. 83 ГПК України суд зменшує суму штрафних санкцій до 3000 грн. 00 коп., оскільки частково задовольняє подане відповідачем клопотання за листом від 08.11.2017 про звільнення його від такої відповідальності з посиланням на те, що ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит» фактично знаходиться на тимчасовій окупованій території. Так, ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит» є захопленим і цей факт є загальновідомим. Специфіка вугледобувного підприємства полягає в тому, що його фактично неможливо перемістити в іншу місцевість. Відбулось фактичне захоплення підприємства ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит», як наслідок втрата майна (виробничих потужностей), звільнення працівників та втрата контролю над підприємством.

Втім, наданий відповідачем сертифікат ТПП України № 7600, підтверджує настання форс-мажорних обставин за відповідним концесійним договором, а не договором, правовідносини за яким є підставою позову у цій справі.

Посилання відповідача на рішення господарського суду по справі № 913/615/17 у контексті застосування ст. 35 ГПК України для звільнення від пені судом не приймаються, оскільки вони носять характер не преюдиційних, а є оцінкою судом обставин конкретного спору, який розглянутий у вказаній справі.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню на суми 595810 грн. 80 коп. боргу, 19366 грн. 64 коп. інфляційних втрат, 7520 грн. 10 коп. 3% річних та 3000 грн. 00 коп. пені з віднесенням на відповідача судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України, у т.ч. з обґрунтовано заявленої пені на суму 32544 грн. 47 коп.

У задоволенні решти вимог по пені слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, п. 3 ст. 83, ст. ст. 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", м. Сєвєродонецьк Луганської області, просп. Гвардійський, буд. 30/1, ідент. код 37713861 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Аеро-Транс", м. Краматорськ Донецької області, вул. Орджонікідзе, буд. 10, офіс 301, ідент. код 39704948 595810 грн. 80 коп. боргу, 7520 грн. 10 коп. 3% річних, 19366 грн. 64 коп. інфляційних нарахувань, 3000 грн. 00 коп. пені та 9828 грн. 63 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти вимог по пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.12.2017.

Суддя Н.М.Зюбанова