РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017Справа №910/33110/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія

"Київводоканал"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про стягнення 48 722 521,73 грн. основного боргу, 23 263 628,46 грн.

інфляційних втрат, 1 371 894,40 грн. три проценти річних

Суддя Головатюк Л.Д.

В присутності представників сторін:

від позивача: Драчова М.С. (дов. №193 від 03.10.2016);

від відповідача: Іващенко Д.А. (дов. № 17072008 від 20.07.2017).

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 28.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про стягнення заборгованості у розмірі 48 842 116,23 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами договору № 12477/5-01 про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води від 07.08.2014 неналежним чином виконав взяті на себе зобов'язання з оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.01.2016 порушено провадження у справі № 910/33110/15 та призначено до розгляду на 26.01.2016.

В судове засідання 26.01.2016 представник відповідача не з'явився, проте прибув представник позивача, який надав пояснення по справі та подав заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані в період з 01.07.2014 по 30.11.2015 послуги з постачання питної холодної води, що призначена для вироблення послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 48 722 521,73 грн., інфляційні втрати в розмірі 23 263 628,46 грн., три проценти річних в розмірі 1 371 894,40 грн. та судові витрати в розмірі 182 700,00 грн.

Суд прийняв дану заяву про зміну предмету позову та оголосив ухвалу про відкладення розгляду справи на 11.02.2016. В подальшому розгляд позовних вимог здійснюється судом з врахуванням поданої позивачем заяви про зміну предмету позову.

В судовому засіданні 11.02.2016 судом оголошувалася перерва до 18.02.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2016 відкладено розгляд справи на 01.03.2016.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.03.2016 призначено по справі № 910/33110/15 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження по справі № 910/33110/15 зупинено до надання висновків судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 поновлено провадження у справі № 910/33110/15, задоволено клопотання судових експертів Пищолка Т.В. та Матвєєвої Ю.О. щодо надання додаткових матеріалів, необхідних для вирішення питань, поставлених перед експертизою; зобов'язано позивача та відповідача надати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз додаткові матеріали для проведення експертизи, що перераховані в клопотанні даної експертної установи та зупинено провадження у справі № 910/33110/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2016 провадження у справі № 910/33110/15 поновлено та призначено до розгляду на 06.10.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2016 повторно призначено по справі № 910/33110/15 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження по справі до надання висновків судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2017 поновлено провадження у справі № 910/33110/15, задоволено клопотання судових експертів Пищолки Т.В. та Денисенко О.В. щодо надання додаткових матеріалів, необхідних для вирішення питань, поставлених перед експертизою; зобов'язано позивача та відповідача надати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз додаткові матеріали для проведення експертизи, що перераховані в клопотанні даної експертної установи та зупинено провадження у даній справі.

Через відділ діловодства суду 28.09.2017 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів за результатами проведення судово-економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 12.10.2017.

В судових засіданнях 12.10.2017, 19.10.2017 та 26.10.2017 було оголошено перерви до 19.10.2017, 26.10.2017 та 07.11.2017 відповідно.

При цьому, через відділ діловодства суду 13.10.2017 від відповідача надійшли пояснення з урахуванням висновку експертизи, в яких відповідач просив припинити провадження в частині стягнення основного боргу в розмірі 48 722 521, 71 грн. на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України, а в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 23 263 628, 46 грн. та 3 % річних в розмірі 1 371 894, 40 грн. в позовних вимогах відмовити, у зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, та встановити в рішенні факт переплати у відповідача по даному договору в розмірі 817 064, 25 грн.

Від позивача 19.10.2017 від позивача надійшли письмові пояснення по справі та заява про зміну найменування позивача, в якій позивач зазначив про те, що 28.04.2017 рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» було вирішено змінити тип підприємства з публічного на приватне, та, відповідно, змінити найменування Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал». Також позивач зазначив про те, що ним було проведено державну реєстрацію зазначених змін, та 05.05.2017 внесені відповідні зміни до відомостей про товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно найменування даного товариства.

Через відділ діловодства суду 25.10.2017 від позивача надійшли пояснення по справі, в яких позивач просив припинити провадження у справі, відповідно до п. 1-1 статті 80 ГПК України, в частині стягнення основного боргу у розмірі 48 722 521, 73 грн., у зв'язку з відсутністю предмета спору, а в іншій частині (в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат) позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Судове засідання 07.11.2017 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2017 розгляд справи призначено на 21.11.2017.

У судовому засіданні 21.11.2017 оголошено перерву до 28.11.2017.

У судове засідання 28.11.2017 представники сторін з'явилися та надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач просив в частині стягнення основного боргу провадження у справі припинити, а в іншій частині позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, відповідач також просив суд припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу, а в задоволенні інших позовних вимог просив суд відмовити у їх задоволенні. Позивач також підтримав подану ним раніше заяву про зміну найменування позивача.

Суд розглянувши заяву позивача про зміну найменування дійшов таких висновків про задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 159 від 28.04.2017 про перейменування ПАТ «АТ «Київводоканал» та відокремлених структурних підрозділів Товариства, згідно з рішенням Загальних зборів ПАТ «АТ «Київводоканал» від 28.04.2017 про визначення типу Товариства як приватного та зміни його найменування на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» вирішено перейменувати Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал». Разом з тим, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань найменування позивача зазначається як Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до положень п. 1.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про зміну найменування з Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал». З огляду на викладене, судом по тексту рішення зазначається нове найменування позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання договору № 12477/5-01 про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води від 07.08.2014, у період з 01.07.2014 по 30.11.2015 позивачем надано позивачу питної холодної води, призначеної для виробництва послуг з централізованого водопостачання гарячої води на загальну суму 227 533 568, 62 грн., проте відповідачем за вказаний період оплачена була лише сума 178 811 046, 91 грн., внаслідок чого заборгованість за вказаним договором складає 48 722 521, 73 грн., про стягнення якої та про стягнення нарахованих на яку 3 % річних та інфляційних втрат і заявлено позов.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що станом на момент винесення рішення основна заборгованість за договором в розмірі 48 722 521, 71 грн. є погашеною. Також на думку відповідача, оскільки обов'язок складання актів приймання передачі наданих послуг з водопостачання, покладений на позивача за умовами договору, не виконувався ним належним чином, у відповідача у відповідності до положень ч. 4 ст. 612 ЦК України, не наступило прострочення його зобов'язань по оплаті поставленої води. Відповідно до викладеного відповідач просить суд провадження у справі в частині стягнення основного боргу припинити, а в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 07.08.2014 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (сторона-1), найменування якого в подальшому було змінено на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (сторона-2) було укладено договір № 12477/5-05 про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1 якого сторона-1 зобов'язується надавати стороні-2 послуги з централізованого постачання питної холодної води (далі - питна вода), що призначена для вироблення послуги з централізованого постачання гарячої води, до точки надання послуги з централізованого постачання питної холодної води, що знаходиться у сторони-2 на праві власності (на балансі, в управлінні, повному господарському віданні, в концесії тощо), обладнаної лічильником питної холодної води на відгалуженні до водопідігрівача, а сторона-2 зобов'язується здійснювати оплату наданих послуг на умовах цього договору.

Адреси точки надання послуги, балансова належність приміщень, де вона розташована, характеристики та балансова належність приладів обліку холодної питної води, на підставі показань яких проводиться розрахунок обсягів надання послуг, визначні у Додатку № 1 до цього договору.

За цим договором встановлюється безперебійний цілодобовий режим надання послуг з централізованого постачання питної холодної води. Загальний фактичний обсяг, наданих за цим договором послуг визначається загальною кількістю поставлених стороною - 1 кубічних метрів питної води за ціною (тарифами), згідно з цим договором.

Відповідно до п. 1.3 договору для здійснення стороною-1 нарахувань за стоки гарячої води споживачу гарячої води сторона-2 зобов'язана надавати стороні-1 щомісячно, не пізніше третього числа місяця наступного за звітним, дані щодо обсягів гарячої води, надані стороною-2 споживачам. Такі дані сторона-2 надає стороні-1 в електронному вигляді. За вимогою сторони-1 підтвердження наданих обсягів надаються в паперовому вигляді у формі довідки.

Відповідно до п.2.1 договору обсяг послуг з централізованого постачання питної холодної води, наданих договором, визначається виходячи з обсягу (об'єму) питної води у метрах кубічних за показаннями лічильників води, що розташовані у точках надання послуги відповідно до Додатку 1, у порядку, визначеному цим договором.

Зняття показань лічильників води здійснюється щомісячно по графіку зняття показань, погодженому сторонами, по кожному вузлу обліку, виключно представником сторони-1 у присутності представника сторони-2 із складанням відповідних двосторонніх актів про зняття показань лічильників води (по одному для кожної зі сторін) за формою, наведеною у додатку 4 до цього договору.

Показання лічильників води додатково зазначаються представниками сторін у журналі обліку холодної води, за формою № ПОД-11 яка наведена у Додатку 5 до цього договору, та який зберігається у приміщенні точки надання послуги або у представника сторони-2. Зазначення показників в Журналі є обов'язковим.

Щомісячно, у строк до 10-го робочого дня місяця, на підставі актів про зняття показань лічильників води, сторони складають та підписують двосторонні Акти приймання-передачі наданих послуг з водопостачання, форма яких наведена у Додатку 6 до цього Договору. У разі не підписання Стороною-2 Акту приймання-передачі наданих послуг з водопостачання протягом 7 робочих днів з моменту його направлення та ненадання ґрунтованих і документально підтверджених заперечень, у сторони-1 виникає право підписати Акт в односторонньому порядку.

Обов'язок складання Актів приймання-передачі наданих послуг з водопостачання покладається на сторону-1. Акти приймання-передачі наданих послуг з водопостачання складаються на підставі актів про зняття показань лічильників води, що встановлені на точці надання послуги, та направляються стороною-1 стороні-2 до 7-го числа кожного місяця (п. 2.2. договору).

Якщо вести облік води за показаннями лічильників води неможливо з причин, що не залежать від сторони-2 та зафіксовані в установленому порядку (зняття лічильників стороною-1, пошкодження скла, корозія циферблата, припинення нормальної лічильника води через несправності, що виникли в його механізмі тощо), кількість використаної води за період відсутності або несправності лічильника води (але не більше 2-х місяців) визначається за середньодобовою витратою води за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості роботи лічильника води менше 2-х місяців кількість води визначає середньодобовою витратою за період роботи лічильника води, але не менше 15 днів. В інших випадках нарахування здійснюються згідно чинного законодавства (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 2.4 договору у разі виникнення розбіжностей в облікових даних сторін щодо кількості та вартості питної води, вони підлягають звірянню протягом перших 10 робочих днів на початку місяця, наступного за розрахунковим. Для проведення звіряння сторона-2 направляє свого представника до сторони-1 з необхідними обліковими документами. Звіряння вважається проведеним з моменту отримання стороною-1 підписаного уповноваженими особами сторін акту звіряння розрахунків без зауважень, що підставою для проведення розрахунків.

Згідно з п. 3.1 договору, вартість послуги з постачання питної води, призначеної для вироблення послуг з постачання гарячої води (для всіх категорій споживачів), визначається за тарифом, встановленим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері пальних послуг, від 18.06.2014 № 756, що становить 3, 24 грн. за 1 куб. м (без ПДВ).

Сторона-1 щомісячно направляє через установу банку чи іншим передбаченим чинним законодавством способом стороні-2 розрахункові документи (рахунки та/або дебетово-інформаційні повідомлення тощо) для оплати за надані послуги. У розрахункових документах зазначається вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів (п. 3.3 договору).

Оплата за надані послуги за цим договором здійснюється стороною-2 у безготівкову у протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту виставлення стороною-1 у передбаченому цим договором порядку розрахункових документів.

У разі неотримання від сторони-1 розрахункового документа (рахунку та/або дебетово-інформаційного повідомлення, тощо), сторона - 2 здійснює оплату вартості наданих йому послуг не пізніше останнього дня місяця наступного за розрахунковим, - платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг (п. 3.4 договору).

У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених в Акті приймання-передачі наданих послуг, сторона-2 зобов'язана протягом перших 10 робочих днів на початку місяця, наступного за розрахунковим, письмово повідомити про це сторону-2 та у цей же строк направити свого представника з відповідними обліковими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку послуги вважаються прийнятими без зауважень та підлягають оплаті у встановлені п. 3.4 строки (п. 3.5 договору).

Сторона-2 зобов'язана сплачувати вартість наданих стороною-1 послуг на умовах цього договору (пп. 4.3.2 п. 4.2 договору).

Згідно з п. 6.1 договору у випадку зміни діючого законодавства України, що регулює відносини в сфері водопостачання та водовідведення, а також прийняття органами місцевого самоврядування чи виконавчої влади нормативних актів, якими регулюються відносини з надання послуг за цим договором, змін порядку розрахунків, тарифів на послуги водопостачання тощо, нове законодавство та зміни у нормативно - правових актах поширюються на умови цього договору без узгодження їх сторонами та внесення додаткових змін.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і скріплення печатками та діє до 15 квітня 2015 року. Договір вважається пролонгованим на наступний рік, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються даним договором.

Згідно зі ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього договору поширюються на відносини сторін, що виникли з 01.07.2014, з урахуванням узгоджених сторонами умов реалізації положень цього договору на липень - серпень 2014 року згідно з угодою № 1 від 07.08.2014, укладеною сторонами до цього договору (п. 8.1 договору).

В угоді № 1 від 07.08.2014 про умови реалізації положень договору про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що: призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води від 07.08.2014 № 12477/5-01 сторонами було погоджено, що обсяги послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води, за договором за липень - серпень 2014 року будуть визначатися за даними фактичного споживання гарячої води ( у куб. м.) кінцевими споживачами (фізичними і юридичними особами), яким сторона - 2 надала послугу з постачання гарячої води, в тому числі за даними КП «Головний інформаційно - обчислювальний центр» КМДА (п. 1.1. угоди № 1); сторони в строк до 01.09.2014 у відповідності до графіку, погодженого та підписаного сторонами, зобов'язуються здійснити заходи для налагодження обліку наданих послуг на точках надання послу (п. 1.2. угоди № 1).

В угоді № 2 від 29.08.2014 про умови реалізації положень договору про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що: призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води від 07.08.2014 № 12477/5-01 сторонами було погоджено, що обсяги послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води, за договором за вересень - жовтень 2014 року будуть визначатися за даними фактичного споживання гарячої води ( у куб. м.) кінцевими споживачами (фізичними і юридичними особами), яким сторона - 2 надала послугу з постачання гарячої води, в тому числі за даними КП «Головний інформаційно - обчислювальний центр» КМДА (п. 1.1. угоди № 1).

В угоді № 3 від 04.11.2014 про умови реалізації положень договору про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що: призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води від 07.08.2014 № 12477/5-01 сторонами було погоджено, що: у точках надання послуг, які не обладнані водолічильниками, обсяг: централізованого постачання питної холодної води, що призначена для вироблення послуг з централізованого постачання гарячої води, за договором за листопад - січень 2015 року будуть визначатися за даними фактичного споживання гарячої води(у куб. м.) кінцевими споживачами (фізичними і юридичними особами), яким сторона - 2 надала послугу з постачання гарячої води, в тому числі за даними КП інформаційно-обчислювальний центр» КМДА (п. 1.1. угоди № 3); у точках надання послуг, які обладнані водолічильниками, обсяг послуг з централізованого постачання питної холодної води, наданих за цим договором, визначається виходячи з обсягу (об'єму) питної води у метрах кубічних за показаннями лічильників води, що розташовані у точках надання послуги, у порядку визначеному цим договором. Визначення обсягу (об'єму) питної води за показаннями лічильників здійснюється з місяця, наступного за місяцем, в якому відсутні лічильники були встановлені та опломбовані.

Додатковою угодою № 4 від 04.02.2015 до договору № 12477/5-05 від 07.08.2014 про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води сторонами внесено зміни до п. 1.1, п. 1.3, п. 2.3, п. 2.6, п. 2.7, п. 3.1, п. 4.3 договору, зокрема абзац 2 пункту 1.1 договору змінено та викладено в наступній редакції: «адреси всіх точок надання послуг, балансова належність приміщень, де вони розташовані, характеристики та балансова належність приладів обліку холодної питної води, на підставі показань яких проводиться розрахунок обсягів надання послуг, визначені у додатку № 1 до цього договору».

Абзац 1. п. 1.3 договору змінено та викладено в наступній редакції: «Для здійснення стороною-1 нарахувань за стоки гарячої води споживачу гарячої води, сторона-2 надає стороні-1 щомісячно, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, дані щодо обсягів гарячої води, наданої стороною-2 споживачам. Такі дані сторона-2 надає стороні-1 в електронному вигляді. За вимогою сторони-1 підтвердження наданих обсягів надаються в паперовому вигляді у формі, які приведені у додатках № 2 та № 3 до цього договору».

Пункт 2.3. договору доповнено абзацом другим наступного змісту: «В аналогічний спосіб визначається кількість визначеної води у випадках відсутності доступу до лічильників в точках надання послуги з постачання питної холодної води, при цьому при забезпеченні в подальшому доступу до лічильників сторона-1 виконує коригування об'ємів спожитої питної холодної води за весь період відсутності доступу до лічильників за їх показаннями в тому розрахункову періоді (місяці), коли доступ до лічильників був забезпечений».

Пункт 2.6 договору викладено у новій редакції: «Обсяг води визначається за показаннями засобів обліку питної холодної води, які встановлені на відгалужені до водопідігрівача сторони-2 в точках надання послуг стороною-1. Допускається проведення розрахунків за постачання питної холодної води між стороною-1 та стороною-2 по фактичним об'ємам проданої гарячої завершується з 1 січня 2016 року».

Пункт 2.7 договору виключено.

Пункт 3.1 договору змінено та викладено в наступній редакції: «Вартість послуги з постачання питної води, призначеної для виробництва послуг з постачання гарячої води (для всіх категорій споживачів), визначається за тарифом встановленим згідно чинного законодавства України».

Доповнено пункт 4.3 договору «Сторона зобов'язана» підпунктом 4.3.8 наступного змісту: « 4.3.8. Надавати стороні-1 щомісячно до 20 числа поточного місяця повний перелік змін та доповнень до додатку № 1 з зазначенням дати проведення таких змін у сторони-2».

Пункт 8.4 договору змінити та викласти в наступній редакції: «Додатки до договору 1, 2,3,4,5,6 є його невід'ємними частинами».

Додатковою угодою № 5 від 11.01.2016 до договору № 12477/5-05 від 07.08.2014 про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води сторонами внесено зміни до п. 2.6. договору, та викладено вказаний пункт в редакції: «Обсяг води визначається за показниками засобів обліку питної холодної води, які встановлені на відгалужені до водопідігрівача сторони - 2 в точках надання послуг стороною - 1. Допускається проведення розрахунків за постачання питної холодної води між стороною - 1 та стороною - 2 по фактичним об'ємам гарячої води та завершується 01.04.2016».

За твердженням позивача, ним на виконання договору, у період з 01.07.2014 по 30.11.2015 надано позивачу питної холодної води, призначеної для виробництва послуг з централізованого водопостачання гарячої води на загальну суму 227 533 568, 62 грн., проте відповідачем за вказаний період оплачена була лише сума - 178 811 046, 91 грн., внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість за вказаним договором перед позивачем в розмірі 48 722 521, 73 грн.

Надання позивачем послуг відповідачу за договором в період з 01.07.2014 по 30.11.2015 підтверджується двосторонніми актами приймання - передачі наданих послуг з водопостачання, копії яких наявні в матеріалах справи.

Рахунки за надані позивачем відповідача у період з 01.07.2014 по 30.11.2015 послуг з постачання питної холодної води отримані нарочно відповідачем або поштою, що підтверджується матеріалами справи.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача про стягнення з відповідача 48 722 521, 73 грн. основної заборгованості, 23 263 628, 46 грн. інфляційних втрат нарахованих за загальний період прострочення з 01.09.2014 по 31.12.2015 та 1 371 894, 40 грн. 3 % річних нарахованих за загальний період прострочення з 01.09.2014 по 31.12.2015.

З метою документального підтвердження існуючої заборгованості у відповідача перед позивачем за договором у справі призначалася судово - економічна експертиза на вирішення якої були поставлені наступні питання: Чи підтверджується документально заборгованість ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" за договором №12477/5-01 від 07.08.2014 за період з 01.07.2014 по 30.11.2015? Якщо так, то в якому розмірі?; Чи підтверджено документально прострочення ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" виконання зобов'язань за договором №12477/5-01 від 07.08.2014 за період з 01.07.2014 по 30.11.2015?; Яка документально підтверджена сума матеріальних втрат ПАТ "АК "Київводоканал" від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті по договору №12477/5-01 від 07.08.2014 за період з 01.07.2014 по 30.11.2015?; Чи наступив відповідно до умов договору № 12477/5-01 від 07.08.2014 строк оплати у ПАТ "Київенерго" за надані послуги у листопаді 2015 року? Якщо так, то коли та в якому розмірі? Коли наступив строк оплати наданих послуг за договором № 12477/5-01 від 07.08.2014 з урахуванням дати складання первинних бухгалтерських документів за кожен розрахунковий період?; Яка документально підтверджена сума компенсації (плати) від ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" за користування коштами, належними до сплати ПАТ "АК "Київводоканал"?

За результатами проведення призначеної судом судово - економічної експертизи був наданий висновок експертів № 17072/17073/16-45 від 25.09.2017, в якому були надані такі висновки.

По першому питанню. Заборгованість відповідача за договором за період з 01.07.2014 по 30.11.2015 документально підтверджується в розмірі 48 722 521, 71 грн.

По другому питанню. Підтвердити чи спростувати період прострочення відповідачем виконання зобов'язань за договором за липень 2014 року - листопад 2015 року не видається за можливе, оскільки не видається за можливе встановити термін оплати за послуги згідно договору в зв'язку з тим, що в матеріалах справи відсутні та додатково на дослідження не надано розрахункові документи (рахунки, дебетово-інформаційні повідомлення тощо) за липень 2014 року - серпень 2015 року та враховуючи те, що договором не визначено, яку дату вважати моментом виставлення розрахункових документів - чи дату таких розрахункових документів, чи дату супровідних листів таких розрахункових документів, чи дату отримання відповідачем таких розрахункових документів, чи іншу дату та не встановлено, який відрізок/період часу вважати «розрахунковим місяцем», «розрахунковим - періодом» - чи календарний місяць, чи з числа попереднього календарного місяця по число поточного календарного місяця, чи інший відрізок/період часу.

По третьому питанню. Наявний в матеріалах справи складений позивачем розрахунок нарахувань відповідачу інфляційних та трьох відсотків річних за договором обчислений позивачем без врахування дати первинних документів - актів приймання-передачі наданих послуг з водопостачання, є необґрунтованим, оскільки інфляційні втрати нараховуються на заборгованості, яка виникає у відповідача перед позивачем внаслідок господарських операцій щодо отримання послуг за договором, підставою для бухгалтерського обліку яких є первинні документи, а саме: акти приймання-передачі наданих послуг з водопостачання за вказаним договором.

При цьому, визначити суму матеріальних втрат позивача від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів по договору за період з 01.07.2014 по 30.11.2015 не видається за можливе, оскільки не видається за можливе встановити термін оплати за послуги згідно договору, в зв'язку з тим, що в матеріалах справи відсутні та додатково на дослідження не надано розрахункові документи (рахунки, дебетово-інформаційні повідомлення за липень 2014 року - серпень 2015 року та враховуючи те, що договором не визначено, яку дату вважати моментом виставлення розрахункових документів - чи дату таких розрахункових документів, чи дату супровідних листів до таких розрахункових документів, чи дату отримання відповідачем таких розрахункових документ, чи іншу дату та не встановлено, який відрізок/період часу вважати «розрахунковим місяцем», «розрахунковим періодом» - чи календарний місяць, чи з числа попереднього календарного місяця по число поточного календарного місяця, чи інший відрізок/період часу.

По четвертому питанню. Встановити, чи наступив, відповідно до умов договору строк оплати у відповідача за надані послуги у листопаді 2015 року не видається за можливе, оскільки договором не визначено, яку дату вважати моментом виставлення розрахункових документів - чи дату таких розрахункових документів, чи дату супровідних лістів до таких розрахункових документів, чи дату отримання відповідачем таких розрахункових документів, чи іншу дату.?

По п'ятому питанню. Встановити, коли наступив строк оплати наданих послуг за договором з урахуванням дати складання первинних бухгалтерських документів не видається за можливе, оскільки не видається за можливе встановити термін оплати за послуги згідно договору, в зв'язку з тим, що в матеріалах справи відсутні та додатково на дослідження не надано розрахункові документи (рахунки, дебетово - інформаційні повідомлення, тощо) за липень 2014 року - серпень 2015 року та враховуючи те, що договором не визначено, яку дату вважати моментом виставлення розрахункових документів - чи дату таких розрахункових документів, чи дату супровідних листів до таких розрахункових документів, чи дату отримання відповідачем розрахункових документів, чи іншу дату та не встановлено, який відрізок/період часу вважати «розрахунковим місяцем», «розрахунковим періодом» - чи календарний місяць, чи з числа попереднього календарного місяця по число поточного календарного місяця чи інший відрізок/період часу.

По шостому питанню. Договором не встановлено, які саме суми компенсації (плати) відповідач повинен сплачувати за користування коштами, належними до сплати позивачу.

При цьому, визначити суму втрат позивача від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів по договору за період з 01.07.2014 по 30.11.2015 не видається можливе з причин, наведених в дослідницькій частині висновку.

Договір укладений між сторонами у відповідності до Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою.

Згідно ст. 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" питне водопостачання - діяльність, пов'язана з виробництвом, транспортуванням та/або постачанням питної води споживачам питної води, охороною джерел та/або систем питного водопостачання. При цьому, вода питна - вода, призначена для споживання людиною (водопровідна, фасована, з бюветів, пунктів розливу, шахтних колодязів та каптажів джерел), для використання споживачами для задоволення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб, а також для виробництва продукції, що потребує її використання, склад якої за органолептичними, мікробіологічними, паразитологічними, хімічними, фізичними та радіаційними показниками відповідає гігієнічним вимогам. Питна вода не вважається харчовим продуктом в системі питного водопостачання та в пунктах відповідності якості питної води.

Таким чином, позивач є виробником та постачальником, а відповідач - споживачем (згідно зі ст. 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживач питної води - це юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб) послуг з постачання питної води.

Статтею 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" встановлено обов'язок споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договір № 12477/5-01 про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води від 07.08.2014 за своєю природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з приписами ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З наведеного вбачається, що підставою для отримання оплати виконавцем є саме надана замовнику послуга.

Матеріалами справи підтверджено, що у період з 01.07.2014 по 30.11.2015 позивачем надано відповідачу послуг з постачання питної холодної води, призначеної для виробництва послуг з централізованого водопостачання гарячої води на загальну суму 227 533 568, 62 грн., проте відповідачем за вказаний період оплачена була лише частина наданих послуг на суму - 178 811 046, 91 грн., внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість за вказаним договором перед позивачем в розмірі 48 722 521, 73 грн.

Тарифи за якими розраховувалася вартість наданих позивачем відповідачу послуг за договором були встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 969 від 31.03.2015.

Судом досліджено матеріали справи та встановлено, що відповідачем після порушення провадження у справі було сплачено суму основної заборгованості за договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п. 1-1 п. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі (абз. 3 п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Суд, враховуючи сплату відповідачем позивачу суму основної заборгованості за договором після порушення провадження у справі приходить до висновку, що на даний час між сторонами відсутній предмет спору щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу за договором, у розмірі 48 722 521, 73 грн., а тому провадження у справі, у цій частині підлягає припиненню, на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 23 263 628, 46 грн. інфляційних втрат нарахованих за загальний період прострочення з 01.09.2014 по 31.12.2015 та 1 371 894, 40 грн. 3 % річних нарахованих за загальний період прострочення з 01.09.2014 по 31.12.2015 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013).

За умовами п. 3.4. договору сторонами було погоджено, що оплата за надані послуги за цим договором здійснюється стороною протягом 20 календарних днів з моменту виставлення стороною - 1 у передбаченому цим договором порядку розрахункових документів, у разі неотримання від сторони - 1 розрахункового документа, сторона - 2 здійснює оплату вартості наданих йому послуг не пізніше останнього дня місяця наступного за розрахунковим платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг. При цьому, в п. 2.1. договору сторонами було внормовано, що обсяг послуг з централізованого постачання питної холодної води, наданих за цим договором, визначається виходячи з обсягу (об'єму) питної води у метрах кубічних за показаннями лічильників води, що розташовані в точках надання послуги відповідно до додатку № 1, у порядку, визначеному цим договором. Точкою надання послуги з постачання питної холодної води є перший фланець лічильника води, що розташований на відгалуженні до теплообмінника гарячого водопостачання, в разі відсутності лічильника води, точкою надання послуги з постачання питної холодної води є запірний пристрій перед теплообмінником гарячого водопостачання (п. 1.2. договору).

Як погоджено сторонами в. п. 2.2. договору, зняття показань лічильників води здійснюється щомісячно по графіку зняття показань, погодженому сторонами, по кожному вузлу обліку, виключно представником сторони - 1 у присутності представника сторони - 2 із складанням двохсторонніх актів про зняття показань лічильників води (по одному для кожної зі сторін) за формою наведеною у додатку № 4 до договору. Показання лічильників води додатково зазначаються представниками сторін у журналі обліку холодної води, за формою № ПОД - 11 яка наведена в додатку 5 до договору та який зберігається у приміщенні точки надання послуги або у представника сторони - 2. Зазначення показників в журналі є обов'язковим.

Також в п. 2.2. договору визначено, що щомісячно, у строк до 10 робочого дня місяця, на підставі актів про зняття показань лічильників води, сторони складають та підписують двосторонні акти приймання - передачі наданих послуг з водопостачання, форма яких наведена у додатку 6 до договору. Акти приймання - передачі наданих послуг з водопостачання складаються на підставі актів про зняття показань лічильників води, що встановлені на точці надання послуги.

Отже, із наведених положень договору вбачається, що оплата наданих за договором послуг має здійснюватися відповідачем незалежно від направлення чи не направлення йому розрахункових документів. У випадку не направлення відповідачу розрахункових документів оплата здійснюється виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг, яка визначається виходячи з обсягу (об'єму) питної води у метрах кубічних за показаннями лічильників води, які знімаються за участю представників обох сторін. У випадку направлення відповідачу розрахункових документів протягом 20 календарних днів з моменту виставлення таких розрахункових документів.

При цьому, оплата послуг наданих за договором за вказаними умовами не ставиться в залежність від факту та фактичної дати підписання сторонами актів приймання - передачі наданих послуг за водопостачання. Враховуючи наведене судом відхиляються доводи відповідача щодо не настання у відповідача, у відповідності до положень ч. 4 ст. 612 ЦК України, прострочення його зобов'язань по оплаті поставленої води та щодо сплати ним вартості наданих послуг за договором в строки встановлені договором. Також судом враховано, що за договором встановлюється безперебійний цілодобовий режим надання послуг (п. 1.1. договору), що потребує від позивача постійних та цілодобових витрат на виконання з його боку умов договору.

Враховуючи положення п. 2.1., 2.2., 3.5. відповідачу достеменно відомі фактичні обсяги наданих послуг, більш того на підставі облікових документів відповідача, останнім можуть коригуватися обсяги наданих послуг, визначені в актах приймання - передачі наданих послуг оформлених позивачем (у разі незгоди відповідача із вказаними позивачем обсягами), тому судом відхиляються, як необґрунтовані твердження відповідача, що до моменту підписання сторонами актів приймання - передачі наданих послуг за водопостачання йому не був відомий обсяг його зобов'язань за відповідний період.

При цьому, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів настання обставин встановлених в п. 3.5. договору, за умови настання яких відповідач міг би стверджувати про наявність у нього права здійснювати оплату за договором в інші строки, ніж визначені в п 3.5. договору.

Щодо посилання відповідача на правову позицію викладену у постанові Вищого господарського суду України від 13.10.2015 у справі № 908/1004/15 - г, суд зазначає, що у вказаній справі між сторонами виникли правовідносини за договором купівлі-продажу природного газу від 30.09.2011 №14/2575/11, яким були встановлені зовсім інші умови щодо розрахунків ніж ті, що встановлені за договором укладеним між сторонами у даній справі. Відтак наведена відповідачем позиція постанові Вищого господарського суду України не може бути застосована у даній справі.

Позивачем визначено період прострочення відповідача за договором з 01.09.2014 по 31.12.2015, при цьому, як вбачається із розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат здійсненого позивачем, нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суму наданих послуг за договором в листопаді 2015 року позивачем не здійснювалося.

Відповідно до ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

Згідно з положеннями ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що у експерта відсутні повноваження вирішувати правові питання та повноваження щодо оцінки наявних у справі доказів, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

У висновках по другому, третьому, четвертому, п'ятому та шостому питанню судової експертизи призначеної у справі судові експерти надали правову оцінку умовам договору укладеного між сторонами та доказам наявним у справі, зокрема експертами у висновках по зазначених питання було зазначено, що: договором не визначено, яку дату вважати моментом виставлення розрахункових документів - чи дату таких розрахункових документів, чи дату супровідних листів таких розрахункових документів, чи дату отримання відповідачем таких розрахункових документів, чи іншу дату та не встановлено, який відрізок/період часу вважати «розрахунковим місяцем», «розрахунковим - періодом» - чи календарний місяць, чи з числа попереднього календарного місяця по число поточного календарного місяця, чи інший відрізок/період часу; в матеріалах справи відсутні розрахункові документи (рахунки, дебетово-інформаційні повідомлення тощо) за липень 2014 року - серпень 2015 року. Щодо відсутності в матеріалах справи розрахункових документів ((рахунки, дебетово-інформаційні повідомлення тощо) за липень 2014 року - серпень 2015 року), то в матеріалах справи наявні рахунки на оплату наданих у вказаний період послуг за договором, і відповідач в своїх письмових поясненнях по справі визнає отримання ним більшості з них.

Враховуючи, що повноваження щодо надання правової оцінки умовам укладених між сторонами спору договорів, встановлення правовідносин, що виникли між сторонами на підставі таких договорів та надання оцінки доказам, наявним в матеріалах справи відносяться до повноважень (компетенції) суду, а не експертів, відповідні висновки оцінені судом у відповідності до вимог ст. 43 ГПК України та відхилені ним, як неналежні.

Оскільки відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання (вказані обставини, зокрема, підтверджені висновком експерта по першому питанню), нарахування позивачем на суму заборгованості за договором 3 % річних за загальний період прострочення з 01.09.2014 по 31.12.2015 в розмірі 1 371 894, 40 грн. та індексу інфляції на суму боргу за загальний період прострочення з 01.09.2014 по 31.12.2015 в розмірі 23 263 628, 46 грн., повністю відповідає положенням ст. 625 ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору. При здійсненні перевірки розрахунків 3% річних та індексу інфляції, нарахованих відповідачу, судом встановлено, що вказані розрахунки здійснені правильно. Так, розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за період прострочення з 01.09.2014 по 31.12.2015 здійснений позивачем помісячно з урахуванням часткових оплат здійснених відповідачем та п. 3.4. договору.

При цьому, розрахунки відповідача 3 % річних та інфляційних втрат, судом відхиляються як арифметично невірні.

Щодо клопотання відповідача (викладеного в його поясненнях з урахуванням висновку експертизи, поданих суду 13.10.2017), в якому відповідач просив суд встановити в рішенні факт переплати у відповідача по даному договору в розмірі 817 064, 25 грн., суд зазначає, що така вимога є вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення. Це виходить за межі повноважень господарських судів, оскільки розглядаючи таку вимогу, суд не здійснює захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Згідно зі ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань нарахованих на суму боргу за договором підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині заявлених позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" щодо стягнення 48 722 521, 73 грн.

2. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" в іншій частині задовольнити повністю.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, буд. 5; ідентифікаційний код 00131305) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-а; ідентифікаційний код 03327664) 23 263 628 (двадцять три мільйони двісті шістдесят три тисячі шістсот двадцять вісім) грн. 46 коп. інфляційних втрат, 1 371 894 (один мільйон триста сімдесят одну тисячу вісімсот дев'яносто чотири) грн. 40 коп. 3 % річних та 182 700 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот) грн. 00 коп. судових витрат.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 12.12.2017.

Суддя Л. Д. Головатюк