ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Справа №917/1031/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Ільїн О.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

прокуратури Харківської області ОСОБА_1, посвідчення №032167 від 11.02.2015 року;

позивача ОСОБА_2, за довіреністю б/н від 24.05.2017 року;

відповідача ОСОБА_3, за довіреністю №0-16-0.6-841/2-17 від 06.02.2017 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м.Полтава, (вх.№3425П/1-40) на рішення господарського суду Полтавської області від 05.09.2017 року по справі №917/1031/17,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія», с.Приліпка, Полтавська область,

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м.Полтава,

за участю Прокуратури Полтавської області, м.Полтава,

про поновлення договору оренди землі №63 від 30.05.2006 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 05.09.2017 року по справі №917/1031/17 (суддя Кульбако М.М.) позовні вимоги задоволено.

Поновлено договір оренди землі №63 від 30.05.2006 року, земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 73,5га., кадастровий №:00:001:0729, що знаходиться на території Припільської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» (код 41) та Козельщинською районною державною адміністрацією Полтавської області строком на сім років, на умовах внесення орендної плати в розмірі: - 8% від нормативно грошової оцінки, з моменту ухвалення судового рішення.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 05.09.2017 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що договір оренди землі від 30.05.2006 року закінчився ще 04.08.2016 року, а до закінчення терміну дії договору сторони не уклали додаткову угоду, оскільки не дійшли згоди щодо істотних умов з метою його поновлення. Таким чином, на думку скаржника ТОВ «Агротехнологія» (позивач по справі) втратило своє переважне право на поновлення договору оренди землі на спірну земельну ділянку.

Також апелянт зазначає, що за інформацією Відділу у Козельщанському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області спірна земельна ділянка включена до державного акту на право постійного користування землею серія ПЛ№000927, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №6 від 25.11.1995 року виданого КСП «Зоря».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2017 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області прийнято до провадження та призначено до розгляду.

05.12.2017 року від прокуратури Харківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№12496), який є тотожним за змістом до апеляційної скарги відповідача та просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 05.12.2017 року представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Представник прокуратури Харківської області зазначив, що підтримує апеляційну скаргу відповідача з підстав викладених у відзиві.

Представник позивача письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав, однак у судовому засіданні пояснив, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у звязку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

30.05.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротехнологія» (позивач у справі) та Козельщинською районною державною адміністрацією укладено договір оренди №63, а саме земельної ділянки площею 73,5 га, кадастровий №:00:001:0729, що знаходиться у Полтавській області Козельщинський район Приліпська сільська рада для ведення товарного сільського виробництва, строком на 10 (десять) років.

Договір зареєстрований у відділі Держкомзему Козельщинського району Полтавської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено записи 04.08.2006 року за №040654.

Відповідно до п. 8 договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 29.01.2016 року за вих. №27-16-7777.6-631/2-16 Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області звернулося з листом до ТОВ «Агротехнологія» щодо зміни істотної умови договору, де пропонувало орендну плату у розмірі 8% від нормативно грошової оцінки.

На вказаний лист 05.04.2016 року вих.№44 ТОВ «Агротехнологія» надіслало лист, в якому запропонувало продовжити терміну дії договору оренди від 30.05.2006 року на двадцять років з виплатою орендної плати у розмірі 8%.

У якості додатку до листа було додано проект договору оренди землі.

Головним управлінням за результатами розгляду клопотання позивача, було направлено лист від 07.06.2016 року вих.№19-16-7777.6-4445/2-16, в якому управління не погодилося на умову щодо строку продовження договору оренди і запропонувало продовжити строк дії договору оренди на 7 років. Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області запропонувало позивачу за власний рахунок провести нормативну грошову оцінку земельної ділянки та розробити агрохімічний паспорт поля.

Матеріали справи свідчать, що позивач неодноразово направляв на адресу відповідача листи з пропозицією продовжити термін дії договору оренди №63, а 05.07.2016 року вих.№75 позивач направив відповідачу листа у відповідь на лист від 07.06.2016 року вих.№19-16-7777.6-4445/2-16, в якому повідомив, що погоджується на всі запропоновані умови.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» визначає істотними умовами договору оренди землі, зокрема, строк дії договору оренди та розмір орендної плати.

За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.ч. 1 - 5 вказаної статті).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (ч.ч. 6 - 10 вказаної статті).

Отже, стаття 33 вказаного закону фактично об'єднує два випадки поновлення договору оренди землі: 1) на підставі частин 1 - 5; 2) та на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

У першому випадку орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору має переважне право перед іншими особами укласти договір оренди землі після його припинення. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У другому випадку поновлення договору відбувається за наявності таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Таким чином, норми статті 33 Закону України «Про оренду землі» дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до закінчення дії договору оренди на підставі звернення орендаря, а у другому воно може настати у разі продовження орендарем користування землею за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного строку після закінчення строку договору оренди.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 25.05.2016 року у справі №911/1707/15, від 13.04.2016 року у справі №6-2027цс15, від 25.02.2015 року у справі №6-219цс14.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово направляв відповідачу листи-повідомлення з проханням продовжити дію договору оренди землі, а також був направлений проект договору оренди землі. Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не погоджувалося з пропозицією позивача та надало лист в якому запропонувало інші умови. У подальшому, станом до моменту закінчення строку дії договору оренди позивач направив лист, в якому погодився із запропонованими Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області умовами. Тобто можливо дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, а саме строку дії договору та розміру орендних платежів.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що орендар своєчасно до закінчення терміну дії договору оренди землі повідомив про наміри продовжити договірні взаємовідносини.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача про передчасність такого повідомлення, оскільки умовами договору передбачено тільки граничний строк можливості звернення - не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, однак не обумовлено з якого моменту таке звернення є вірним.

Також судом встановлено, що після закінчення строку дії договору оренди, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, виконує свої обов'язки за договором сплачує орендні платежі, які приймаються орендодавцем без зауважень і відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Щодо необхідності розроблення позивачем агрохімічного паспорту поля, колегія суддів відмічає, що такий паспорт позивачем складено. При цьому, слід відмітити, що законодавство, а саме ст. 33 Закону України Про оренду землі» не повязує можливість поновлення договору оренди зі складанням такого паспорту, тобто така умова не є обовязковою.

Щодо необхідності проведення нормативної грошової оцінки землі, то колегія суддів зазначає, що така оцінка впливає на розмір орендної плати, яка є істотною умовою договору. При цьому, сторони не позбавлені права після поновлення договору оренди у звязку зі зміною нормативної грошової оцінки внести зміни до договору змінивши розмір орендної плати.

Щодо посилань на включення спірної земельної ділянки до державного акту на право постійного користування землею серія ПЛ№000927, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №6 від 25.11.1995 виданого КСП «Зоря», слід зазначити наступне.

З наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 08.08.2017 року внесено запис про припинення юридичної особи КСП «Зоря».

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України в разі припинення юридичної особи припиняється і її право власності.

Частиною 4 статті 91 Цивільного кодексу України закріплено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За приписами статті 78 Земельного кодексу України земля може знаходитися у державній, комунальній або приватній власності.

Оскільки, матеріали справи містять витяг №НВ-016 з Державного земельного кадастру, відповідно до якого земельна ділянка за кадастровим номером :00:001:0729, площею 73,5010 га, перебуває у державній власності та відомості про обмеження у її використанні - не зареєстровані, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо необґрунтованості заперечень відповідача.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Полтавської області від 05.09.2017 року по справі №917/1031/17 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 05.09.2017 року по справі №917/1031/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Ільїн О.В.