донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.12.2017р. справа №905/2032/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1О ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників учасників справи:
від позивача:ОСОБА_5 (довіреність №1157 від 30.06.2017р.), ОСОБА_6 (довіреність №1157 від 30.06.2017р.);
від відповідача: ОСОБА_7 (довіреність від 07.09.2017р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м. Бахмут Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від09.11.2017р. (повний текст підписано 14.11.2017р.)
у справі№905/2032/17 (суддя Кротінова О.В.)
за позовомДержавного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ в особі відокремленого підрозділу «Донбаська електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Бахмут Донецької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м. Бахмут Донецької області
простягнення 503089,24грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ в особі відокремленого підрозділу «Донбаська електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Бахмут Донецької області (Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м. Бахмут Донецької області (Відповідач) про стягнення 503089,24грн. заборгованості за договором підряду №30-4/3437-15/234 від 04.11.2015р., з яких невикористаних авансових платежів в сумі 356055,91грн., 14% річних в сумі 73355,30грн. та інфляційних втрат в сумі 73678,03грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.11.2017р. (повний текст підписано 14.11.2017р.) у справі №905/2032/17 позовні вимоги Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Донбаська електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» були задоволені частково, стягнуто з Відповідача суму невикористаних авансових платежів в розмірі 356055,91грн. за договором підряду №30-4/3437-15/234 від 04.11.2015р. та 14% річних в сумі 73355,30грн., в той час як в задоволені позовних вимог про інфляційних втрат в сумі 73678,03грн. було відмовлено.

Рішення місцевого суду було вмотивоване доведеністю матеріалами справи факту припинення договору підряду №30-4/3437-15/234 від 04.11.2015р. та не повернення Відповідачем за письмовою вимогою Позивача суми перерахованого та невикористаного авансу в розмірі 356055,91грн., що зумовило правомірне нарахування на означену суму заборгованості в розумінні ст.536 Цивільного кодексу України 14% річних в сумі 73355,30грн. на підставі п.4.4 договору. При цьому, місцевим судом було зазначено, що обовязок з повернення грошових коштів, отриманих як передоплата (аванс), не можна розцінювати як грошове зобовязання в розумінні ст.625 Цивільного кодексу України, а отже нарахування на них інфляційних втрат здійснюватися не може, що зумовило відмову в задоволені позовних вимог в цій частині.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 09.11.2017р. у справі №905/2032/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, оскільки останній (суд) не дав належної правової оцінки факту невиконання Позивачем обовязків за договором (передання будівельного майданчику, узгодження зі ЗСУ проведення робіт, графіку-відключення повітряних ліній) з якими умови договору повязують початок відліку виконання обовязку Підрядника, що свідчить про прострочення кредитора в розумінні ст.612 Цивільного кодексу України, ст.220 Господарського кодексу України та зумовило неможливість Відповідача, як Підрядника приступити до виконання своїх обовязків за договором. Також апелянт зазначає, що спірний договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2016р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань за договором (п.10.1 договору), а отже, на час прийняття оскаржуваного рішення строк дії договору не закінчився, оскільки зобовязання сторін не виконані в повному обсязі, а договір розірваний не був. При цьому, стягуючи з Відповідача 14% річних, суд невірно визначив період їх нарахування та стягнув останні, в порушення ст.1214 Цивільного кодексу України, з дати їх перерахування Відповідачу.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Зубченко І.В., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2017р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 13.12.2017р. об 15.05.

У звязку із перебуванням судді Зубченко І.В. у відпустці, за результатами повторного автоматизованого розподілу справи її у складі судової колегії було замінено на суддю Черноту Л.Ф.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась засобами аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому засіданні 13.12.2017р. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу.

Представники Позивача у судовому засіданні 13.12.2017р. підтримали заперечення проти апеляційних вимог, викладені у наданому письмовому відзиві.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 04.11.2015р. між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» (Підрядник) було укладено договір підряду №30-4/3437-15/234 (договір а.с.а.с.10-18), відповідно до п.1.1 якого Підрядник зобов'язується виконати роботи, зазначені у п.1.2 договору, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити зазначені роботи.

У п.1.2. договору сторони визначили, що найменування предмету закупівлі: «ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Аварійно-відновлювальні роботи на ПЛ 220кВ Михайлівка 330 - Лисичанська (інв.№1118000) в прогонах опор №38-61»

Згідно з п.1.3 договору, кількісні характеристики робіт, що виконуються за цим договором повинні відповідати дефектному акту (Додатки №2 а.с.а.с.21-23).

За умовами п.3.1 договору сума договору згідно договірної ціни (Додаток №1 (а.с.а.с.19,20) до договору, що є невід'ємною частиною договору) становить 1446743,10грн., крім того ПДВ 289348,62грн., всього 1736091,72грн.

Відповідно до п.4.1. договору, виконання зобовязань Замовника за договором забезпечується авансом. Сума авансу становить 50% від суми цього договору. Аванс сплачується замовником після отримання рахунку-фактури.

Остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі підписаних актів фактично виконаних робіт та їх вартості, визначеної у договірної ціні (форма КБ-2в) та довідок (форма КБ-3), з урахуванням суми авансу, протягом 15-ти банківських днів. Підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають до оплати, готує відповідні документи та представляє їх для підписання Замовникові (п.4.2. договору).

Згідно з п.4.4. договору, Замовник здійснює подальшу оплату в порядку, визначеному договором та з урахуванням, що така оплата здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до ст.201 Податкового кодексу України. Підрядник реєструє податкову накладну на всю суму коштів (авансу), отриманих від Замовника. Дата реєстрації податкової накладної повинна співпадати з датою зарахування коштів (авансу) на рахунок Підрядника.

Своєю чергою, означеним пунктом договору було встановлено, що у разі невиконання зобовязань Підрядник повертає Замовнику грошові кошти, перераховані за договором (авансові платежі) протягом 3-х робочих днів з дати вимоги Замовника з урахуванням індексу інфляції та сплачує 14% річних за увесь час користування грошовими коштами Замовника (чужими грошовими коштами). У разі дії обставин непереборної сили, сторона вправі в установленому порядку розірвати договір. При цьому, Підрядник повертає Замовнику кошти (аванс) протягом 3-х робочих днів з дати розірвання договору (у випадку, якщо умовами договору передбачена сплата авансових платежів).

Платником коштів, згідно з п.4.6 договору, є Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (п.4.6. договору).

Відповідно до п.5.1 договору термін виконання робіт за даним договором становить 15 робочих днів, повязаних з днями відключень ПЛ, згідно Календарного плану-графіку виконання робіт (Додаток №3, що є невід'ємною частиною договору (а.с.24).

Графік виконання робіт складається підрядником і замовником у 2-х оригінальних примірниках, по одному з яких надається кожній з сторін (із урахуванням вимог дефектного акту, Документації), підписується ними, скріплюється їх печатками та з дати погодження Замовником набуває чинності і стає відповідним Додатком і невід'ємною частиною договору.

У графіку виконання робіт визначається початок та закінчення виконання робіт (усіх видів та/або етапів, та/або комплексів робіт, з урахуванням вимог Технічного завдання замовника, документації).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору Замовник перерахував платіжним дорученням №4671 від 18.11.2015р. на рахунок Підрядника авансовий платіж на суму 860000,00грн. (а.с.31) відповідно до виставленого рахунку №СФ-0000167 від 04.11.2015р. (а.с.88).

Своєю чергою, Підрядником виконав аварійно-відновлювальні роботи за договором на загальну суму 976122,00грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015р. в сумі 912631,44грн. (а.с.а.с.34-40), акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2015р. на суму 63490,56грн, (а.с.а.с.37,38) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2015р. на суму 976122,00грн. (а.с.43).

21.01.2016р. Замовник здійснив остаточний розрахунок з Відповідачем платіжним дорученням №6718 на суму 116122,00грн. (а.с.32), відповідно до виставленого рахунку №СФ-0000197 від 31.12.2015р. (а.с.89).

Окрім того, місцевим судом було встановлено, що комісією у складі голови комісії Луганських магістральних електричних мереж, начальника служби мереж Луганських магістральних електричних мереж, старшого майстра Лисичанського ЛМП та провідного інженера служби мереж було складено акт дефектів ВЛ-220кВ «Михайлівка-Лисичанська» від 14.12.2015р. (а.с.а.с.28,29), у якому зафіксовано дефекти опор №№20-21, 23-27, 30-34, 36-39 та у їх прольотах, визначено необхідність проведення ремонту проводів та грозозахисного троса на пошкоджених ділянках, здійснити вирівнювання стойки з/б опори №27.

Беручи до уваги аварійну ситуацією на ПЛ 220кВ «Михайлівка-Лисичанськ», додаткові роботи в прогонах опор №№21-39 у 2016р., сторони погодили кількісні характеристики та певний обсяг робіт, у відповідності до дефектного акту.

Так, сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 19.01.2016р. до договору (а.с.25), якою викладено:

- п.1.2 договору в наступній редакції: «Найменування предмету закупівлі: «ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Аварійно-відновлювальні роботи на ПЛ 220кВ Михайлівка 330 - Лисичанська (інв.№1118000)»,

- п.1.3 договору в наступній редакції: «Кількісні характеристики робіт, що виконуються за цим договором повинні відповідати дефектним актам (Додатки №2, №4, що є невід'ємними частинами договору)».

- п.3.1 договору в наступній редакції: «Сума договору згідно договірних цін (Додаток №1 Договірна ціна №1, Додаток №4 Договірна ціна №2 (а.с.а.с.26,27) до договору, що є невід'ємними частинами договору) становить 2040169,62грн., крім того ПДВ 408033,92грн., всього 2448203,54грн.»

- п.5.1 договору в наступній редакції: «Термін виконання робіт за договором становить 15 робочих днів, повязаних з днями відключень ПЛ, згідно Календарного плану-графіку виконання робіт (Додатки №3, №6, що є невід'ємною частиною договору (а.с.30)».

Таким чином, Додатковою угодою №1 від 19.01.2016р. сторони збільшили суму договору на 712111,82грн.

Відтак, в календарному графіку виконання робіт по аварійно-відновлювальним роботам ПЛ 220кВ «Михайлівка-Лисичанська» №№20-39, підписаному сторонами у 2016р., зазначено кількість робочих днів 15, графік виконання АВР складений з урахуванням щоденного надання коридору розмінування з урахуванням 8 годинної робочої зміни, комплектації ТМЦ.

Своєю чергою, згідно п.5.6 договору, Замовник зобовязаний до початку робіт виконати заходи, узгоджені з Підрядником, що забезпечують безпечне ведення робіт. Підрядник призначає уповноваженого представника на будівельному майданчику.

Датою виконання робіт вважається дати їх прийняття Замовником. Підрядник може за попереднім погодженням із Замовником достроково завершити виконання робіт і передачу їх Замовнику (п.5.1.1. договору).

Між тим, в п.5.8 договору було встановлене зобовязання Підрядника щодня у телефонному режимі надавати інформацію Замовнику щодо, у тому числі, ходу виконання робіт, загрози виконанню договору з вини Замовника, тоді як п.6.3.10 договору визначав обовязок Підрядника в установленому порядку інформувати Замовника про хід виконання зобовязань за договором, обставини, що перешкоджають його виконанню, а також про заходи, необхідні для їх усунення.

Відповідно до п.10.1 договору, останній набирає чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2016р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань за договором.

На виконання умов договору Замовником було перераховано платіжним дорученням №7383 від 16.02.2016р. (а.с.33) на рахунок Відповідача 356055,91грн., що становить 50% від вартості робіт (712111,82грн.) відповідно до виставленого рахунку №СФ-0000001 від 26.01.2016р. (а.с.90) за додатковою угодою №1 від 19.01.2016р.

В матеріалах справи також наявний лист Позивача №02-42/155ф від 20.01.2016р. «Про виконання АВР на ПЛ» (а.с.115) направлений на адресу Відповідача, яким на запити останнього (Відповідача) було повідомлено про місце отримання матеріалів та обладнання, зокрема, для проведення аварійно-відновлювальних робіт на ПЛ 220 кВ Михайлівка-Лисічанськ.

Своєю чергою, з наданих Позивачем листів №02-23/204ф від 17.02.2016р., №02-23/559 від 16.05.2016р. «Про проведення аварійних робіт у зоні зіткнення» (а.с.а.с.116-118) вбачається звернення останнього (Позивача) до певних осіб для надання сприяння в організації здійснення ремонтно-відновлювальних робіт повітряних ліній електропередачі у період з 22.02.2016р. по 22.03.2016р. та у період з 16.05.2016р. по 31.08.2016р. відповідно.

Відповіддю Спільного центру з контролю та координації питань припинення вогню та стабілізації лінії розмежування сторін №2126 від 22.05.2016р. (а.с.119) було повідомлено Позивача про позитивний розгляд представниками Збройних Сил України заявок щодо проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

З листа Позивача №01-23/492 від 02.07.2016р. «Про готовність до допуску персоналу УЕМБ» (а.с.121) вбачається повідомлення Відповідача про готовність до допуску для виконання огляду та виробництва аварійно-відновлювальних робіт у прольотах опір №21-39 ВЛ 220 кВ «Михайлівка-Лисичанська» з 04.07.2016р. та зазначено, що для забезпечення розмінування та безпеки від ушкодження вибухонебезпечних пристроїв будуть залучені сапери ЗСУ.

Однак, як вірно було встановлено місцевим господарським судом, в матеріалах справи відсутність докази відправлення Позивачем означених листів Відповідачу.

Своєю чергою, Позивачем в обґрунтування відключення ПЛ 220кВ «Михайлівка-Лисичанська» було надано копії Витягів з оперативних журналів ПС «Лисичанська-220» (а.с.а.с.122-128)

Між тим, враховуючи невиконання Відповідачем (Підрядником) за договором підряду №30-4/3437-15/234 від 04.11.2015р. робіт на суму сплаченого авансу в розмірі З356055,91грн., 01.02.2017р. Позивач направив на адресу Відповідача вимогу про повернення авансових платежів №01-16/119 від 27.01.2017р. (а.с.а.с.44, 45), в якій, враховуючи закінчення строку дії договору, на підставі п.4.4. договору, просив Відповідача протягом 3-х днів з моменту отримання цієї вимоги перерахувати на рахунок Позивача грошові кошти в сумі 356055,91грн.

Відповідач означену вимогу отримав 02.02.2017р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.67), проте вимоги з повернення невикористаних авансових платежів не виконав.

З огляду на зазначене, Позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з Підрядника (Відповідача) суми невикористаного ним авансу в розмірі 356055,91грн., нарахувавши на нього 14% річних в сумі 73355,30грн., передбачених п.4.4 договору, та інфляційних витрат в сумі 73678,03грн.

Своєю чергою, Господарський суд Донецької області своїм рішенням, встановивши доведеність матеріалами справи факту припинення договору підряду №30-4/3437-15/234 від 04.11.2015р. та не повернення Відповідачем за письмовою вимогою Позивача суми перерахованого та невикористаного авансу в розмірі 356055,91грн., позовні вимоги задовольнив частково, стягнув з Відповідача суму невикористаних авансових платежів в розмірі 356055,91грн. за договором підряду №30-4/3437-15/234 від 04.11.2015р. та 14% річних в сумі 73355,30грн. При цьому, місцевим судом було зазначено, що обовязок з повернення грошових коштів, отриманих як передоплата (аванс), не можна розцінювати як грошове зобовязання в розумінні ст.625 Цивільного кодексу України, а отже нарахування на них інфляційних втрат здійснюватися не може, що зумовило відмову в задоволені позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 73678,03грн.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України укладений між сторонами договір підряду №30-4/3437-15/234 від 04.11.2015р. є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з підряду.

Як встановлено ч.1 ст.318 Господарського кодексу України та ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконану роботу, тоді як до обов'язків підрядника віднесено виконання робіт на свій ризик за завданням замовника.

Сутність заявлених позовних вимог, у даному випадку, полягає у стягненні з Відповідача 982489,16грн. вартості невиконаних робіт за договором підряду №30-4/3437-15/234 від 04.11.2015р., яка фактично являється сумою невикористаної Підрядником (Відповідачем) попередньої оплати протягом встановленого строку виконання робіт (15 робочих днів), що узгоджується з п.4.4 укладеного договору, та нарахованих на неї 14% річних і інфляційної індексації.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Дослідивши матеріали справи, апеляційним суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності задоволення позовних вимог про стягнення з Відповідача суми невикористаних авансових платежів в розмірі 356055,91грн. за договором підряду №30-4/3437-15/234 від 04.11.2015р.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що Скаржником спростовані не були встановлені місцевим судом на підставі належних доказів обставини спливу передбаченого п.10.1 строку дії договору до 31.12.2016р. та не виконання до цієї дати обумовленого сторонами та сплаченого Позивачем обсягу робіт. При цьому, причини такого не виконання не породжують у Відповідача прав на утримання невикористаного авансу, враховуючи, що викладена в листі №01-16/119 від 27.01.2017р. позиція Замовника унеможливлює продовження виконання робіт після 31.12.2016р., в той час, як продовження такого строку в порядку п.11.4 договору матеріали справи не містять. Своєю чергою, апеляційний суд зауважує, що згідно з ч.1 ст.631 Цивільного кодексу України та ч.7 ст.180 Господарського кодексу України строк дії договору визначає проміжок часу, протягом якого сторони здійснюють свої права та обовязки у відповідності до умов договору, та його сплив не припиняє виниклих прав та не звільняє від відповідальності за допущені в період дії договору порушення його умов, проте сам договір вважається припиненим з моменту вказаному в його умовах та не породжує для сторін нових прав і обовязків, що зумовлює відхилення доводів апеляційної скарги в цій частині.

Судом першої інстанції було правомірно визначено природу стягуваної суми як передоплата, обовязок з повернення якої установлений в розглядуваних правовідносинах п.4.4 укладеного договору підряду, що не є грошовим зобовязанням у розумінні ст.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», а отже відмова в нарахуванні інфляційної індексації, кваліфікованої в контексті ст.625 Цивільного кодексу України, яка застосовується виключно щодо прострочення грошового зобовязання, є цілком обґрунтованою.

Також місцевим судом було вірно встановлено, що п.4.4 договору визначає проценти річних в якості плати за користування чужими грошовими коштами, які підпадають під правове регулювання ст.536 Цивільного кодексу України. Обґрунтованість висновку про правову природу згадуваних в п.4.4 процентів річних опосередковано підтверджується застосуванням в порядку ч.1 ст.8 Цивільного кодексу України за аналогією ч.3 ст.693 цього Кодексу, оскільки базою для нарахування таких процентів в обох випадках є сума передоплати, яка підлягає поверненню. При цьому, правова природа підстави для встановлення обовязку (за наявністю відповідних умов) для повернення передоплати по договору та в силу спеціальної норми закону у відношенні поставок, з точки зору рівності цих підстав в контексті ст.11 Цивільного кодексу України, за своїми правовстановлюючими наслідками не впливає на тотожність природи нарахованих та стягуваних в межах означеного договору процентів річних.

Так, враховуючи наведене та перевіривши розрахунок 14% річних, наданого Позивачем на підтвердження право вимоги (а.с.4), апеляційний суд зазначає про правомірність стягнення з Відповідача 14% річних на підставі абз.4 п.4.4 договору за період з 17.02.2016р. (наступний день після 16.02.2016р. дати перерахування платежу) по 07.08.2017р. в сумі 73355,30грн., оскільки умови означеного пункту договору передбачають нарахування 14% річних за увесь час користування грошовими коштами Замовника (чужими грошовими коштами), що також зумовлює відхилення доводів апелянта про неправильне визначення місцевим судом період нарахування процентів річних в порушення ст.1214 Цивільного кодексу України, яка взагалі в розглядуваному випадку застосуванню не підлягає.

Враховуючи наведене, а також те, що будь-яких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м.Бахмут Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 09.11.2017р. (повний текст підписано 14.11.2017р.) у справі №905/2032/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 09.11.2017р. (повний текст підписано 14.11.2017р.) у справі №905/2032/17 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: Л.Ф. Чернота

ОСОБА_3

Надрук.5 примір.: 1,2-Позивачу, 3-Відповідачу, 4-у справу, 5-ГСДО