ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Справа № 926/3196/17

За позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.Львів

до 1) фізичної особи - підприємця Білоуса Олександра Вікторовича, с.Ластівці Кам'янець-Подільського району Хмельницької області

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс", с.Атаки Хотинського району Чернівецької області

про стягнення заборгованості - 83888,94 грн.

Суддя Дутка В.В.

представники:

від позивача - не з'явився

від відповідача 1- Білоус О.В., приватний підприємець

від відповідача 2 - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до господарського суду Чернівецької області з позовом до 1) фізичної особи - підприємця Білоуса Олександра Вікторовича, 2) товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс" про солідарне стягнення заборгованості в сумі 83888,94 грн.

Позов мотивований невиконанням відповідачем умов кредитного договору №№012/356464/020117, які передбачені кредитним договором (п.6.1.) в частині подання до Банку документів, які підтверджують його фінансовий стан - звіт суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи підприємця та умов, передбачених кредитним договором (п.3.4) в частині забезпечення надходження грошових коштів на поточні рахунки позичальника, відкриті у кредитора, та умов, передбачених п.5.1. кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання за договором (в т.ч. здійснити погашення кредиту, сплатити проценти, комісії, штрафи, пені, неустойку та інші платежі) в порядку, визначеному договором.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 09.10.2017р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 26.10.2017р.

Ухвалою від 26.10.2017р. розгляд справи відкладений на 16.11.2017р.

15.11.2017р. до суду надійшло клопотання відповідача 2 про розгляд справи без участі його представника.

16.11.2017р. відповідач 1 подав відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості. У підтвердження викладених у відзиві обставин, відповідач 1 додав до відзиву підтверджуючі докази.

Ухвалою від 16.11.2017р. розгляд справи відкладено на 05.12.2017р.

05.12.2017р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача у разі неподання відповідачами відзивів на позов та задовольнити позов. У випадку, якщо відзив поданий, позивач просить направити його копію на адресу позивача, а судове засідання відкласти для надання позивачеві можливості надати відповідь на відзив.

05.12.2017р. відповідач 1 подав доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких не погоджується з позовними вимогами оскільки на момент подачі позову до суду заборгованості за кредитом не було, що підтверджується виписками банку та довідкою про відсутність боргу за кредитом, пені та штрафу за несвоєчасну сплату. В грудні 2014 року на підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду на мої поточні рахунки в фінансових установах, продовжує відповідач 1, накладений арешт. Зазначене рішення було судом скеровано до Позивача, який його і виконав. З грудня 2014 року по березень 2015 року кошти на моїх рахунках в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» були заблоковані і я не мав можливості сплачувати банку кошти за вищезазначеним кредитним договором. В березні 2015 року коли арешт з рахунків був знятий я негайно сплатив заборгованість за цим кредитним договором та пеню за порушення строків сплати кредиту, згідно наданого мені банком розрахунку. А в розрахунку пені наданої позивачем до суду не зазначено, що мною були вже сплачена в 2015 році пеня за прострочення зобов'язання. Згідно п.5.7 Кредитного договору сплата пені, штрафів та неустойки за неналежне виконання зобов'язань підлягає задоволенню в першу чергу. Банк зарахував сплачені кошти в погашення суми кредиту та процентів, це прямо підтверджується наданим позивачем розрахунком пені і відповідно підтверджує моє ствердження що пеню я сплатив в 2015 році і це порушення не було тривалим. Останній платіж за кредитним Договором №012/356464/0201117 здійсненний 07.04.2017 року і півроку банк жодних претензій та вимог до відповідача 1 не пред'являв.

У судове засідання 05.12.2017р. представники позивача, відповідача 2 не з'явилися. Відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників позивача, відповідача 2 не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Заслухавши представника відповідача 1, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 квітня 2014 р. між АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернівецької обласної дирекції та фізичною особою - підприємцем Білоусом Олександром Вікторовичем укладений кредитний договір №012/356464/020117 на суму 377 000,00 грн. строком користування кредитними коштами до 07.04.2017 року.

07 квітня 2014 року між Банком та ТОВ «Ласунка Плюс» (Відповідач 2) був укладений договір поруки №012/356464/0201117/П2, відповідно до якого встановлено, що поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у випадку невиконання взятих на себе зобов'язань Боржником (п.1.1).

Позичальником умови кредитного договору належним чином не виконанні. Так позичальником протягом строку користування кредитними коштами не виконувалась умови, передбачені кредитним договором (п.6.1.) в частині подання до Банку документів, які підтверджують його фінансовий стан - звіт суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи підприємця та умови, передбачені кредитним договором (п.3.4) в частині забезпечення надходження грошових коштів на поточні рахунки позичальника, відкриті у кредитора, та умови, передбачені п.5.1. кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання за договором (в т.ч. здійснити погашення кредиту сплатити проценти, комісії, штрафи, пені, неустойку та інші платежі) в порядку, визначеному договором.

Тому, з врахуванням положень кредитного договору, за невиконання умов вказаного кредитного договору Позичальнику (Відповідачу 1) нараховані такі штрафні санкції:

Пункт 6.1. кредитного договору передбачає, що позичальник фізична особа - підприємець зобов'язаний самостійно надавати кредитору документи, які підтверджують його фінансовий стан - звіт суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи підприємця - платника єдиного податку або декларацію про одержані доходи про одержані доходи для фізичної особи- підприємця, що надавались до державних органів в строки, визначенні чинним законодавством України для системи оподаткування, на якій перебуває позичальник, протягом 10 календарних днів з дати подання таких документів до відповідних державних органів. Також позичальник зобов'язаний самостійно надавати кредитору не пізніше 25 числа місяця після закінчення відповідного звітного кварталу інформацію про рух коштів по своїх поточних рахунках у формі довідки або виписки банку по рахунках, інформацію про заборгованість по кредитах тощо.

За невиконання позичальником п.6.1. в частині не подання до банку фінансової звітності за 2015 рік Банком відповідно до п. 11.2.3 кредитного договору нараховані штрафні санкції в розмір 16 965,00 грн. Штраф = 377 000,00 * 0,5%*9 міс.= 16 965,00 грн. (01.03.2016-30.11.2016)

За невиконання п.6.1. в частині надання довідок про обороти за 4 кв. 2015 року, 1,2,3 квартах 2016 року відповідно до п.11.2.3. кредитного договору нараховані штрафні санкції в розмір 49 010,00 грн.:

Штраф 4 кв. 2015 року = 377 000,00 * 0,5%*11 міс = 20 735,00 грн. (26.01.2016-30.11.2016) Штраф 1 кв. 2016 року = 377 000,00 * 0,5%*8 міс = 15 080,00 грн. (26.04.2016-30.11.2016) Штраф 2 кв. 2016 року = 377 000.00 * 0,5%*5 міс = 9 425,00 грн. (26.07.2016 - 30.11.2016) Штраф 3 кв. 2016 року = 377 000,00 * 0,5%*2 міс = 3 770.00 грн. (26.01.2016 - 30.11.2016)

Пунктом 3.4. кредитного договору передбачено, що позичальник протягом 3 місяців від дати укладення договору, зобов'язаний забезпечити надходження грошових коштів на поточні рахунки позичальника, відкриті у кредитора, у розмірі 100% від сукупного обсягу безготівкових надходжень грошових коштів по всіх наявних поточних рахунках позичальника та підтримувати зазначений показник до повного виконання позичальником зобов'язань до договору. По причині невиконання позичальником вказаного обов'язку, Банк відповідно до умов п.11.2.3. кредитного договору нарахував штрафні санкції в сумі 7 540,00 грн.

Штраф 4 кв. 2015 року = 377 000.00 * 0,5% = 1 885,00 грн.

Штраф 1 кв. 2016 року = 377 000,00 * 0,5% = 1 885,00 грн.

Штраф 2 кв. 2016 року = 377 000,00 * 0,5% = 1 885,00 грн.

Штраф 3 кв. 2016 року = 377 000,00 * 0,5%= 1 885,00 грн.

Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання за договором (в т.ч. здійснити погашення кредиту, сплатити проценти, комісії штрафи, пені, неустойку та інші платежі) в порядку, визначеному договором. За несвоєчасні погашення заборгованості по тілу кредиту та сплату відсотків за користування кредитним» коштами, банком в порядку п. 11.2.1 кредитного договору пеню в розмірі 10 373,94 грн.

Таким чином, у зв'язку із неналежним виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, забезпеченим порукою із відповідачем 2, позивач звернувся до господарського суду із позовом про солідарне стягнення з відповідачів 83 888,94 грн. заборгованості.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За невиконання позичальником п.6.1. кредитного договору в частині не подання до банку фінансової звітності за 2015 рік Банком відповідно до п. 11.2.3 кредитного договору нараховані штрафні санкції в розмір 16 965,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач 1 на виконання умов п.6.1. кредитного договору надав банку податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015р., яку отримано банком 12.02.2016р. та податкову декларацію за 2016р., яка отримана банком 16.02.2017р. (а.с.68,69).

За невиконання п.6.1. кредитного договору в частині надання довідок про обороти за 4 кв. 2015 року, 1,2,3 квартал 2016 року відповідно до п.11.2.3. кредитного договору нараховані штрафні санкції в розмір 49 010,00 грн.

Відповідач 1 подав суду докази надання банку інформації про наявні поточні рахунки в банківських/фінансових установах, рух коштів по таких рахунках та діючі кредити за 4 кв. 2015 року, 1,2,3, 4 квартал 2016 року (а.с.70-74).

Пунктом 3.4. кредитного договору передбачено, що позичальник протягом 3 місяців від дати укладення договору, зобов'язаний забезпечити надходження грошових коштів на поточні рахунки позичальника, відкриті у кредитора, у розмірі 100% від сукупного обсягу безготівкових надходжень грошових коштів по всіх наявних поточних рахунках позичальника та підтримувати зазначений показник до повного виконання позичальником зобов'язань до договору. По причині невиконання позичальником вказаного обов'язку, Банк відповідно до умов п.11.2.3. кредитного договору нарахував штрафні санкції (за 4 квартал 2015р, 1,2,3 квартал 2016р.) в сумі 7 540,00 грн.

Вимога в цій частині спростовується довідками відповідача 1, якими повідомлено банк про відкриття рахунку в ПАТ «Раффайзен Банк Аваль» та відсутністю інших поточних/карткових рахунків, які отримані банком за 4 квартал 2015р., 1,2,3,4 квартал 2016р. (а.с.75-79).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій в сумі (16965,00+49010,00+7540,00) 73515,00 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 10373,94 грн. за прострочення грошових зобов'язань за зазначеним кредитним договором, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується те, що позичальник, в порушення умов кредитного договору, у визначені строки оплату по тілу кредиту та сплату відсотків не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання за договором (в т.ч. здійснити погашення кредиту, сплатити проценти, комісії штрафи, пені, неустойку та інші платежі) в порядку, визначеному договором.

Згідно п.п. 11.2., 11.2.1. кредитного договору, Позичальник, на вимогу кредитора, сплачує останньому за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Договором - пеню, в відсотках річних від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним.

До всіх правовідносин, пов'язаних з укладенням та виконанням Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у п'ять років (п.11.5. кредитного договору).

Відповідно до ч.1 ст. 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

За несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту та сплату відсотків за користування кредитними коштами, банком в порядку п. 11.2.1 кредитного договору нараховано пеню в розмірі 10 373,94 грн. за період з 30.05.2014р. по 31.03.2017р.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені з урахуванням вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог в частині стягнення пені в сумі 10 373,94 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

07.04.2014р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та ТОВ «Ласунка Плюс» (Поручитель) укладений договір поруки №012/356464/0201117/П2, за яким Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з кредитного договору.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до п.2.2. договору поруки встановлено, що Поручитель зобов'язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов'язань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному у такій вимозі.

Позивач надіслав відповідачам претензію від 21.08.2017 року №140/5/5/474 щодо неналежного виконання умов кредитного договору та з вимогою сплати 83888,94 грн. штрафних санкцій протягом 10-ти днів. Претензія отримана Відповідачем 1 - 28.08.2017 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 019, Відповідачем 2 - 23.08.201 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 640.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, претензія позивача про сплату 83888,94 грн. залишена без задоволення.

Відповідно до п.1.1. договору поруки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитних договорах, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, в тому числі сплатити пені, штрафи передбачені кредитним договором.

Відповідно до п.7.2. договору поруки цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печаткою кредитора. Порука, встановлена цим договором припиняється через 8 років від дня закінчення/настання терміну виконання забезпеченого зобов'язання.

Відповідно до умов кредитного договору днем закінчення строку користування кредитним коштами є 07 квітня 2017 року. Таким чином, в силу ч.4 ст. 559 ЦК України порука, встановлена Договором поруки №012/356464/02011 17/П2 від 07 квітня 2014 року припиняється 07 квітня 2025 року.

Відтак, суд прийшов до висновку, що позов про солідарне стягнення з відповідачів 10373,94 грн. пені є правомірним та підлягає задоволенню, а у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Заперечення відповідача 1 проти позову, які викладені в доповненнях до відзиву, до уваги не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами даної справи.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами (ст. 34 ГПК України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути солідарно з фізичної особи - підприємця Білоуса Олександра Вікторовича (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) та товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс" (вул.28 червня, 35, с.Атаки Хотинського району Чернівецької області, ) на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (м.Київ, вул.Лєскова, 9, ) 10373 грн. пені.

3.Стягнути з фізичної особи - підприємця Білоуса Олександра Вікторовича (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (м.Київ, вул.Лєскова, 9, ) судовий збір у сумі 98,93 грн.

4.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс" (вул.28 червня, 35, с.Атаки Хотинського району Чернівецької області, ) на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (м.Київ, вул.Лєскова, 9, ) судовий збір у сумі 98,93 грн.

5. В іншій частині позову - відмовити.

Повне рішення складено 08.12.2017р.

Суддя В.В. Дутка