ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р.Справа № 922/3462/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за первісним позовом Фізичної особи - підприємця Веренчук Андрія Вікторовича, смт. Красні Окни
до Фізичної особи - підприємця Петрової Марії Дмитрівни, м. Харків
про та зустрічним позовом до про визнання договору оренди недійсним Фізичної особи - підприємця Петрової Марії Дмитрівни, м. Харків Фізичної особи - підприємця Веренчук Андрія Вікторовича, смт. Красні Окни визнання договору оренди дійсним та стягнення 120000,00 грн.
за участю представників:

ФОП Веренчук А.В. - Куц К.К., договір надання правової допомоги від 17.10.2017 р.

ФОП Петрова М.Д. - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Веренчук Андрій Вікторович (позивач за первісним позовом) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Петрової Марії Дмитрівни (відповідач за первісним позовом) про визнання договору оренди транспортних засобів № 19/05-2015 від 19.05.2015 р., укладеного між сторонами, недійсним.

В обґрунтування позовних вимог за первісним позовом ФОП Веренчук А.В. вказує, що 19.05.2015 року між ним та ФОП Петровою М.Д. було укладено договір оренди транспортних засобів № 19/05-2015. Відповідно до умов вказаного договору орендодавець - ФОП Петрова М.Д. передала, а орендар - ФОП Веренчук А.В. прийняв вантажні автомобілі - сідлові тягачі та причепи до них. В рамках дії відповідного договору, орендар - ФОП Веренчук А.В. отримав вантажні автомобілі МАН р.н. АХ 1584 АК; МАН р.н. АХ 1583 СI; МАН р.н. АХ 1585 АО; МАН р.н. ВН 1214 ВО; МАН р.н. ВН 6814 ЕВ; МАН р.н. АХ 1581 АК; МАН р.н. АХ 1582 ЕА; МАН р.н. ВН 2536 НІ; МАН р.н. АХ 1580 АК, а також спеціалізовані причепи до них в кількості 9 одиниць. Не зважаючи, що ФОП Веренчук А.В. не заперечує факт укладання договору та прийняття до експлуатації зазначених транспортних засобів, він вважає, що вказаний договір оренди є недійсним, через недодержання сторонами договору в момент вчинення правочину вимог закону щодо нотаріального посвідчення договору. Так, ФОП Веренчук А.В. посилається на положення ст. 799 ЦК України, відповідно з якою договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а згідно до ч.2 вказаної статі договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Наслідки недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору наведенні в ст. 220 ЦК України, згідно якої у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.10.2017 р. було прийнято позовну ФОП Веренчук А.В. до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

24.10.2017 р. Фізична особа - підприємець Петрова Марія Дмитрівна подала по справі зустрічний позов (вх. № 34814) до Фізичної особи - підприємця Веренчук Андрія Вікторовича про визнання договору оренди транспортних засобів № 19/05-2015 від 19.05.2015 р., укладеного між сторонами, дійсним, та стягнення з Фізичної особи - підприємця Веренчук Андрія Вікторовича на користь Фізичної особи - підприємця Петрової Марії Дмитрівни суми боргу в розмірі 120000,00 грн. за договором оренди транспортних засобів № 19/05-2015 від 19.05.2015 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.10.2017 р. прийнято зустрічний позов Фізичної особи - підприємця Петрової Марії Дмитрівни для спільного розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом ФОП Петрова М.Д. вказує, що в дійсності 19.05.2015 року між нею та ФОП Веренчук А.В. було укладено договір оренди транспортних засобів №19/05-2015. Відповідно до умов вказаного договору ФОП Петрова М.Д. передала, а ФОП Веренчук А.В. отримав наступні вантажні автомобілі МАН р.н. АХ 1584 АК; МАН р.н. АХ 1583 СI; МАН р.н. АХ 1585 АО; МАН р.н. ВН 1214 ВО; МАН р.н. ВН 6814 ЕВ ; МАН р.н. АХ 1581 АК; МАН р.н. АХ 1582 ЕА; МАН р.н. ВН 2536 НІ; МАН р.н. АХ 1580 АК; та напівпричепи NOYENS р.н. ВН 4553ХТ; TІТАN р.н. ВН 2845 ХТ; VAN HOOL р.н. АХ 5150 ХР; SCHMITZ р.н. BH 7270 ХО; ТІТАN р.н. ВН 8938ХТ; KOGEL р.н. АХ 3282 ХР; VAN HOOL р.н. ВН 1066 ХТ; FRUEHAUF р.н. AХ 3280 ХР. Вказані транспортні засоби були передані за актами приймання-передачі, які є не від'ємною частиною договору оренди. Також, ФОП Петрова М.Д. зазначає, що сторони вказаного договору домовились про усі істотні умови, що притаманні договору оренди транспортних засобів; відбулося виконання вказаного договору, про що свідчить і фактичне передання ФОП Веренчуку А.В. предмета оренди - транспортних засобів, що підтверджується актами приймання - передачі, які у відповідності умов договору складались на кожній транспортний засіб окремо. При цьому ФОП Петрова М.Д. зазначає, що нотаріальне посвідчення вказаного договору оренди не відбулось, через ухилення від цього орендаря - ФОП Веренчук А.В., який пояснював, що такий договір не потребує нотаріального посвідчення, через те що він укладається між двома суб'єктами господарювання.

Крім того, ФОП Петрова М.Д. в обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом вказує, що на сьогоднішній день у ФОП Веренчук А.В. виникла заборгованість за вказаним договором оренди в сумі 120000,00 грн. Вказана заборгованість виникла через не сплату орендної плати за користування транспортними засобами, що є предметом договору оренди. Згідно умов договору оренди, розмір орендної плати становить 12000,00 грн. на рік, за один вантажний автомобіль.

ФОП Веренчук А.В., через канцелярію господарського суду 24.11.2017 р. за вх. № 38887, надав відзив на зустрічну позовну заяву, який судом долучено до матеріалів справи. Згідно відзиву ФОП Веренчук А.В. просив суд відмовити в повному обсязі в задоволенні зустрічної позовної заяви ФОП Петрової М.Д. через нікчемність вказаного договору. При цьому, ФОП Веренчук А.В. зазначав, що незважаючи на те, що він не заперечує про факт отримання транспортних засобів за договором оренди та їх експлуатацію, позовні вимоги, щодо визнання договору оренди дійсним не можуть бути задоволенні через те, що порушено нотаріальну форму посвідчення такого правочину. Окрім того, ФОП Веренчук А.В, не погодився і з сумою розрахунку заборгованості за вказаним договором через те, що в травні 2016 року ним в рахунок погашення суми заборгованості за договором №19/05-2015 від 19.05.2015 року ФОП Петрової М.Д. була передана путівка на відпочинок в готель "Іванчо Бірток" Закарпатської області, яка була врахована останньою в якості погашення заборгованості за вказаним договором. На підтвердження таких взаємозаліків, ФОП Веренчук А.В. надав лист про зарахування вказаної путівки в суму заборгованості підписаний ФОП Петровою М.Д.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.11.2017 р. були задоволені заяви сторін про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 04.12.2017 р. о 11:45.

Представник ФОП Петрової М.Д. в призначене судове засідання не з'явився.

Представник ФОП Веренчук А.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги за первісним позовом, проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом заперечував.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

З'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника ФОП Веренчука А.В., беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд встановив наступне.

19 травня 2015 року між ФОП Петровою М.Д. (орендодавець) та ФОП Веренчук А.В. (орендар) було укладено договір оренди транспортних засобів № 19/05-2015 (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору наймодавець зобов'язується передати наймачу в тимчасове володіння та користування вантажні автомобілі та напівпричепи до них (лісовози).

Відповідно до п. 1.3. договору індивідуальні характеристики транспортних засобів автомобілів та напівпричепів до них (марка, рік випуску, номер шасі, реєстраційний номер, стан), які є предметом відповідного договору, визначаються в акті прийому-передачі автомобілів, якій є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно п. 2.1. договору строк оренди складає 24 місяці з моменту підписання договору оренди.

Відповідно до п. 3.1. договору орендар за користування автомобілів сплачує орендну плату. Розмір орендної плати складає 12000,00 грн. на рік за кожний транспортний засіб.

Відповідно до п. 3.2. договору орендна плата сплачується один раз на рік.

У разі, якщо строк оренди автомобіля становить менше ніж 12 місяців, то орендна плата сплачується за фактичний строк користування автомобілем - місяць, або день з розрахунку розміру орендної плати встановленої п. 3.1. договору (п. 3.3. договору).

Пунктом 5.1. договору передбачалося, що цей договір набуває чинності з 19.05.2015 р. і діє до 19.05.2017 р.

Згідно п. 4.3.1. орендодавець зобов'язувався передати орендований автомобіль на підставі акту приймання-передачі з сказанням індивідуальних характеристик визначених п.1.3 цього договору

Відповідно до актів приймання-передачі ФОП Перова М.Д. на виконання договору оренди транспортних засобів № 19/05-2105 від 19.05.2015 року передала, а ФОП Веренчук А.В прийняв наступні транспортні засоби: вантажний автомобіль МАН р.н. АХ 1584 АК (акт приймання-передачі від 19.05.2015 року); вантажний автомобіль МАН р.н. АХ 1583 СI (акт приймання-передачі від 15.07.2015 року); вантажний автомобіль МАН р.н. АХ 1585 АО; (акт приймання-передачі від 15.07.2015 року); вантажний автомобіль МАН р.н. ВН 1214 ВО (акт приймання-передачі від 14.11.2015 року); вантажний автомобіля МАН р.н. ВН 6814 ЕВ (акт приймання-передачі від 24.11.2015 року); вантажний автомобіля МАН р.н. АХ 1581 АК; (акт приймання-передачі від 08.12.2015 року); вантажний автомобіль МАН р.н. АХ 1582 ЕА; (акт приймання-передачі від 08.12.2015 року); вантажний автомобіль МАН р.н. ВН 2536 НІ (акт приймання-передачі від 25.01.2017 року); вантажний автомобіль МАН р.н. АХ 1580 АК (акт приймання-передачі від 18.12.2015 року); напівпричіп NOYENS, 500746, 1989 року випуску, р.н. ВН 4553ХТ (акт приймання-передачі від 19.05.2015 року); напівпричіп TІТАN, VFLTS3RPFK6000042, 1990 року випуску, р.н. ВН 2845 ХТ (акт приймання-передачі від 04.07.2015 року); напівпричіп VAN HOOL, 1989 року випуску, р.н. АХ 5150 ХР (акт приймання-передачі від 08.08.2015 року); напівпричіп SCHMITZ, 1997 року випуску, р.н. BH 7270 ХО (акт приймання-передачі від 21.11.2015 року); напівпричіп ТІТАN, VFLTS3RPBJ0000058, 1989 року випуску, р.н. ВН 8938ХТ (акт приймання-передачі від 24.11.2015 року); напівпричіп KOGEL, WKDSN0024Y0754374, 2000 року випуску, р.н. АХ 3282 ХР (акт приймання-передачі від 08.12.2015 року); напівпричіп VAN HOOL, 56048, 1990 року випуску, р.н. ВН 1066ХТ (акт приймання-передачі від 18.12.2015 року); напівпричіп FRUEHAUF, VFKTF34C1R3RB1661, 1994 року випуску, р.н. AХ 3280 ХР (акт приймання-передачі від 08.04.2016 року).

У зустрічному позові ФОП Петрова М.Д. вказує, що між сторонами існувала домовленість про нотаріальне посвідчення вказаного договору, однак нотаріальне посвідчення даного договору оренди не відбулось через ухилення від цього орендаря - ФОП Веренчук А.В., який пояснював, що такий договір не потребує нотаріального посвідчення, через те що він укладається між двома суб'єктами господарювання. Проте, що між сторонами договору була досягнута згода про всі його істотні умови свідчить, зокрема те, що сторони договору - ФОП Петрова М.Д., як орендодавець, та ФОП Веренчук А.В., як орендар, визначили предмет оренди (вантажні автомобілі та напівпричепи до них), строк оренди - два роки, розмір орендної плати та порядок її сплати.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами відбулося часткове виконання умов договору, про що свідчить передача орендодавцем (ФОП Петровою М.Д.) транспортних засобів орендарю (ФОП Веренчку А.В.) та їх прийняття останнім (доказами чого є акти приймання-передачі транспортних засобів). Свідченням того, що ФОП Веренчук А.В. виконував умови договору, є не лише факт прийняття ним транспортних засобів, а й часткова сплата останнім суми заборгованості за вказаним договором у розмірі 36600,00 грн., які останнім були передані ФОП Петрової М.Д. в якості вартості проживання в готель "Іванчо Бірток" Закарпатської області. Доказом вказаних взаєморозрахунків є платіжне доручення № 167 від 27.04.2016 року про сплату ФОП Веренчук А.В. 36600,00 грн. за проживання в готелі "Івначо Бірток" та листи ФОП Веренчук А.В. до ФОП Петрової М.Д. з пропозицією зарахування вартості відповідної путівки в рахунок заборгованості по вказаному договору, та відповідь ФОП Петрової М.Д. від 28.05.2015 р. про зарахування вартості вказаного відпочинку в сумі 36600,00 грн. в рахунок заборгованості за договором оренди транспортних засобів.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Відповідно до ч.1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч.2. ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З урахуванням вищевикладених обставин, наявності в договорі оренди транспортних засобів всіх істотних умов, хронології отримання ФОП Веренчуком А.В. транспортних засобів за договором, що відбувалося в період з 19.05.2015 року по 25.01.2017 року, часткового погашення ФОП Веренчуком А.В. суми заборгованості в розмірі 36600,00 грн., домовленості сторін про нотаріальне посвідчення даного договору та пред'явлення ФОП Веренчуком А.В. вимоги про його недійсність, господарський приходить до висновку, що з боку ФОП Веренчука А.В. мало місце ухилення від нотаріального посвідчення даного договору, про яке домовлялися сторони. Таким чином, всі ці обставини у відповідності до ч.1 ст. 209 ЦК України та ч.2 ст. 220 ЦК України дають підстави суду визнати відповідний договір оренди дійсним.

За таких обставин позовні вимоги ФОП Веренчук А.В. про визнання договору оренди транспортних засобів від 19.05.2015 року № 19/05 недійсним є безпідставними, а зустрічні позовні вимоги ФОП Петрової М.Д. в частині визнання відповідного договору дійсним, є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги ФОП Петрової М.Д. за зустрічним позовом про стягнення суми боргу за договором оренди транспортних засобів в сумі 120000,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно розрахунку заборгованості орендної плати, який надано ФОП Петровою М.Д., заборгованість ФОП Веренчук М.Д. за договором № 19/05-2015 від 19.05.2015 року виникла за користування наступними транспортними засобами: МАН р.н. АХ 1584 АК, період нарахування 19.05.2015 - 19.05.2017, сума боргу 24000,00 грн.; МАН р.н. АХ 1583 СI період нарахування 15.07.2015 - 15.07.2017, сума боргу 24000,00 грн.; МАН р.н. АХ 1585 АО період нарахування 15.07.2015 - 15.07.2017 сума боргу 24000,00 грн.; МАН р.н. ВН 1214 ВО період нарахування 14.11.2015 - 14.11.2016 , сума боргу 12000,00 грн.; МАН р.н. ВН 6814 ЕВ період нарахування 24.11.2015 - 24.11.2016, сума 12000,00 грн.; МАН р.н. АХ 1581 АК період нарахування 08.12.2015 - 08.12.2016 року, сума боргу 12000,00 грн.; МАН р.н. АХ 1580 АК період нарахування 18.12.2015 -18.12.2016 року сума боргу 12000,00 грн.; всього - 120000,00 грн.

Проте, судом встановлено, що ФОП Петровою М.Д. у даному розрахунку не було враховано те, що згідно п.п. 3.3, 5.1. договору цей договір набуває чинності з 19.05.2015 р. і діє до 19.05.2017 р., а у разі, якщо строк оренди автомобіля становить менше ніж 12 місяців, то орендна плата сплачується за фактичний строк користування автомобілем - місяць, або день з розрахунку розміру орендної плати встановленої п. 3.1. договору.

За таких обставин господарський суд приходить до висновку, що за користування транспортними засобами МАН р.н. АХ 1583 СI та МАН р.н. АК 1585 АО підлягала нарахуванню орендна плата не за період 15.07.2015 - 15.07.2017, а за період 15.07.2015 - 15.05.2017, у зв'язку з чим заборгованість ФОП Веренчук М.Д. з оренди даних транспортних засобів складає не 48000,00 грн., а 44000,00 грн.

Отже, суд приходить до висновку що ФОП Веренчук А.В. прострочив свої зобов'язання, щодо сплати орендної плати за договором оренди транспортних засобів №19/05 -2015 від 19.05.2015 року на суму 116000,00 грн.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідна сума боргу (116000,00 грн.), підлягає зменшенню на суму 36600,00 грн., оскільки ця сума була зарахована ФОП Петровою М.Д. в якості вартості відпочинку в готелі "Іванчо Бірток" Закарпатської області, який був придбаний ФОП Веренчук А.В. та переданий ФОП Петровій М.Д. в якості погашення заборгованості за договором оренди транспортних засобів від 19.05.2017 року № 19/05.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку що ФОП Веренчук А.В. є таким, що прострочив зобов'язання перед ФОП Петровою М.Д. по сплаті орендної плати за договором оренди транспортирних засобів №19/05 від 19/05.2015 року на суму 79400,00 грн.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, з ФОП Веренчук М.Д. підлягає стягненню на користь ФОП Петрової М.Д. сума боргу у розмірі 79400,00 грн. за договором оренди транспортних засобів № 19/05-2015 від 19.05.2015 р.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні позовних вимог за первісним позовом слід відмовити.

Приймаючи до уваги те, що в задоволенні первісного позову відмовлено, суд відповідно до ст. 49 ГПК України вважає за необхідне покласти витрати зі сплаті судового збору за первісним позовом на позивача за первісним позовом.

Враховуючи те, що зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, господарський суд на підставі ст. 49 ГПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом витрати зі сплати судового збору у розмірі 2791,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 209, 220, 509, 526, 530, 628, 629, 799, ст.ст. 1, 4, 4-3, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 60, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову відмовити повністю.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Визнати договір оренди транспортних засобів № 19/05-2015 від 19.05.2015 р., укладений між Фізичною особою - підприємцем Петровою Марією Дмитрівною (ідентифікаційний номер ) та Фізичною особою - підприємцем Веренчук Андрієм Вікторовичем (ідентифікаційний номер ), дійсним.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Веренчук Андрія Вікторовича (67900, Одеська область, Окнянський район, смт. Красні Окни, вул. Комарова, 11, ідентифікаційний номер , 22 листопада 1972 року народження, відомості про місце народження в матеріалах справи відсутні) на користь Фізичної особи - підприємця Петрової Марії Дмитрівни (61118, м. Харків, просп. Ювілейний, 61Б, кв. 86, ідентифікаційний номер , відомості про дату та місце народження в матеріалах справи відсутні) суму боргу у розмірі 79400,00 грн. за договором оренди транспортних засобів № 19/05-2015 від 19.05.2015 р. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2791,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині зустрічного позову - відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 11.12.2017 р.

Суддя А.М. Буракова