Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

Іменем України

від 08 грудня 2017 року у справі №927/981/17

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Оленич Т.Г. розглянуто у відкритому судовому засіданні справу №927/981/17

за позовом: Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, проспект Миру, 49-а, м. Чернігів, 14005

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СІВЕРПРОМБУД», Військове містечко 12АДРЕСА_1, м. Прилуки, 17504

про стягнення 17000грн. штрафу та 17000грн. пені

від позивача: ОСОБА_1 завідувача юридичного сектору, довіреність №01-14/1975 від 01.08.2017

від відповідача: не зявився.

В судовому засіданні 08.12.2017 на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 17000грн. штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладеного рішенням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №05-р/к від 15.05.2017 у справі №02-05/05-2017 та 17000грн. пені за прострочення сплати штрафу, нарахованої за період з 25.07.2017 по 25.10.2017 включно.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем в добровільному порядку накладеного на нього позивачем штрафу у встановлений законодавством строк.

Відповідач письмового відзиву на позов та інші витребувані судом документи не надав без пояснення причин неможливості представити вказані документи. Справа розглядається за наявними у ній матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні, яке відбулось 08.12.2017, прийняв участь уповноважений представник позивача.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення адресату.

До початку судового засідання на електрону адресу Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання відповідача від 08.12.2017 про зупинення провадження у справі. Обгрунтовуючи підстави для зупинення провадження у даній справі, відповідач зазначає, що ним подано позов до Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення №05-р/к про накладення штрафу у розмірі 17000грн. за неподання інформації на вимогу №01-14/632 від 03.03.2017 у встановлені строки. Господарським судом Чернігівської області винесено ухвалу про відкриття провадження у справі №927/1097/17 та призначено її розгляд на 26.12.2017. Відповідач у клопотанні зазначає, що до вирішення спору про визнання недійсним рішення Чернігівського обласного територіального відділення АМКУ неможливо розглянути дану справу про стягнення пені та штрафу.

Представник позивача заперечень проти клопотання не надав, залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Вивчивши зміст клопотання та додані до нього документи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарському суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Аналіз даної норми свідчить, що зупинення провадження у справі із зазначеної підставі можливо при наявності у сукупності двох умов: повязаність справ та неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої.

Повязаною є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, в якій може встановити факти, які мають преюдиціальне значення. Неможливість розгляду даної справи полягає у неможливості для суду, який розглядає дану справу, самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в інший справі.

За загальними правилами доказування в господарському процесі обовязок доводити обставини покладається на особу, яка зазначає про такі обставини. Стверджуючи, що до вирішення судом спору, який розглядається в межах справи №927/1097/17, неможливо розглянути справу №927/981/17, відповідач не надав суду жодного документу, зокрема копії позовної заяви, за якою порушено провадження у справі №927/1097/17, на підставі якого суд може дійти до беззаперечного висновку, що справи №927/981/17 та №927/1097/17 є повязаними. Крім того відповідач не зазначив, в чому полягає неможливість даного суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не довів наявність підстав, при яких господарський суд зупиняє провадження у справі до розгляду іншої повязаної справи іншим судом.

Відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі.

Враховуючи, що явка представника відповідача не визнавалась господарським судом обовязковою, тому відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України участь в господарських засіданнях є правом сторони, яке вона реалізує на власний розсуд та яким відповідач не скористався. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, з метою уникнення затягування вирішення спору, суд приходить до висновку про можливість здійснення розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача в засіданні господарського суду за наявними у справі матеріалами.

Клопотання позивача про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу судом задоволено. Засідання господарського суду по розгляду даної справи проведено без фіксації технічними засобами. Хід судового процесу відображено у протоколі судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи представника позивача, зясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

15 травня 2017 року адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України винесено рішення №05-р/к у справі №02-05/05-2017 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким визнано, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІВЕРПРОМБУД» (відповідач у справі) вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Чернігівському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу №01-14/632 від 03.03.2017 у встановлені в.о. голови територіального відділення строки, а також накладено на ТОВ «СІВЕРПРОМБУД» штраф у розмірі 17000грн. за вищевказане порушення.

За змістом ч.1 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Вищевказане рішення разом із супровідним листом №01-14/1384 від 15.05.2017 направлено на адресу відповідача 17.05.2017.

У зазначеному супровідному листі містилися відомості про реквізити для сплати штрафу та строку сплати штрафу відповідачем.

Як свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказаний супровідний лист разом із копією рішення були отримані відповідачем 22.05.2017.

Докази, які спростовують факт отримання відповідачем рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.05.2017 №05-р/к у справі №02-05/05-2017, відповідачем в ході розгляду даної справи не надані.

Отже суд приходить до висновку, що рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №05-р/к від 15.05.2017 у справі №02-05/05-2017 отримано відповідачем 22 травня 2017 року.

В силу ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до ч.1, 2 ст.62 цього ж Закону строки, в межах яких вчиняються відповідні дії, зокрема при розгляді заяв про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію субєктів господарювання, при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції тощо, встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції, а також органами Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України. Зазначені строки визначаються календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу. Перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, який обчислюється місяцями, припадає на такий місяць, що не має відповідного числа, строк закінчується в останній день цього місяця. У разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

З огляду на приписи ст.60, 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», відповідач вправі був оскаржити рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.05.2017 №05-р/к у справі №02-05/05-2017 до 24 липня 2017 року включно, оскільки останній день строку (22.07.2017) припадає на вихідний день.

Доказів оскарження відповідачем та зміни, визнання недійсними чи скасування рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №05-р/к від 15.05.2017 у справі №02-05/05-2017 відповідачем в ході розгляду даної справи не надано, на момент вирішення даного спору встановлений чинним законодавством строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, який є присічним, сплив, що виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості цього рішення, а тому суд приходить до висновку, що вищевказане рішення є чинними та в силу ч.2 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» обовязковим до виконання.

Згідно із ч.3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Аналогічний строк сплати штрафу визначений і в рішенні адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.05.2017 №05-р/к у справі №02-05/05-2017.

Оскільки, як встановлено вище, рішення про накладення штрафу отримано відповідачем 22.05.2017, останній мав сплатити накладений на нього органом Антимонопольного комітету України штраф до 24 липня 2017 року включно, оскільки останній день строку (22.07.2017) припадає на вихідний день.

Відповідно до ч.8 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом пяти днів з дня сплати штрафу субєкт господарювання зобовязаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

За повідомленням позивача від відповідача жодних документів на підтвердження сплати штрафу до територіального відділення станом на день звернення до суду з даним позовом не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем доказів сплати штрафу в добровільному порядку в ході розгляду даної справи в місцевому господарському суді не надано.

Оскільки відповідачем не сплачено накладений на нього рішенням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.05.2017 №05-р/к у справі №02-05/05-2017 штраф у сумі 17000грн. у добровільному порядку, тому вимога позивача про стягнення штрафу є правомірною та її належить задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожен день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

З урахуванням вказаної норми закону позивач просить стягнути з відповідача 17000грн. пені за прострочення сплати штрафу, нарахованої за період з 25.07.2017 до 25.10.2017 включно.

Перевіривши правильність нарахування позивачем пені, суд встановив, що розрахунок відповідає фактичним обставинам справи та здійснений з дотриманням вимог чинного законодавства в частині граничного розміру нарахування пені.

Відповідно до ч.7, 9 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Оскільки матеріалами справи доведений факт прострочення сплати відповідачем накладеного на нього штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, заявлений до стягнення розмір пені не перевищує розміру накладеного на відповідача штрафу, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 17000грн. пені є правомірною і задовольняється судом повністю.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому їх належить задовольнити в повному обсязі і з відповідача в доход державного бюджету підлягає стягненню 17000грн. штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та 17000грн. пені за прострочення сплати штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У звязку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений за подання даного позову судовий збір у сумі 1600грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про захист економічної конкуренції», ст.32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІВЕРПРОМБУД», м. Прилуки, Військове містечко 12АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код 40224696) в доход Державного бюджету України (одержувач: УК в м. Чернігові/м. Чернігів/21081100, ідентифікаційний код одержувача 38054398, р/р 0002, банк одержувача ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО банка 853592, код платежу (КБКД) 21081100) 17000грн. штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та 17000грн. пені за прострочення сплати штрафу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІВЕРПРОМБУД», м. Прилуки, Військове містечко 12АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код 40224696) на користь Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Чернігів, проспект Миру,49-а (ідентифікаційний код 21404813, р/р 3379, банк одержувача Держказначейська служба України у м. Київ, МФО банка 820172) 1600грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписано 13 грудня 2017 року.

Суддя Т. Г. Оленич