РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017Справа №910/16026/17

За позовомфізичної особи-підприємця Клочко Людмили Василівни
До відповідачапублічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський»
Провизнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Яковенко П.В. (за дов.)

від відповідача Шкурат І.В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Клочко Людмила Василівна звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо неповернення помилково зарахованих грошових коштів у розмірі 94100,00 грн., які належать позивачеві;

- зобов'язання відповідача здійснити повернення грошових коштів у розмірі 94100,00 на рахунок № 1826 в ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 354347.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перерахував 94100,00 грн. на закритий рахунок контрагента, у зв'язку з чим відповідач повинен був повернути ці кошти позивачеві, однак не повернув, чим порушив права позивача.

Суд своєю ухвалою від 21.09.2017 порушив провадження у справі № 910/16026/17.

Відповідач у поданому суду відзиві позовні вимоги відхилив у повному обсязі, зазначивши, що з 13.07.2016 розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», під час якої, згідно з Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон 4452-VI від 23.02.2012), затверджується реєстр акцептованих вимог кредиторів. У встановлений Законом строк (16.07.2016-15.08.2016) позивач скористався своїм правом та звернувся до уповноваженої особи Фонду з вимогою, у зв'язку з чим позивача включено до реєстру кредиторів на суму 94100,00 грн. (6 черга). Отже кредиторські вимоги позивача задоволені в повному обсязі.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 №14/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016 включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 13.06.2016 №991 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 до 22.07.2016 включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Юрія Петровича з 23.06.2016 до 22.07.2016 включно.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

В газеті «Голос України» №132 (6386) від 16.07.2016 опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку ПАТ «Банк Михайлівський».

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон N 4452-VI від 23.02.2012), який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

За приписами ч. 1, 2 ст. 1 Закону 4452-VI від 23.02.2012, цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до пунктів 6, 16 ч. 1 ст. 2 Закону 4452-VI від 23.02.2012 ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено ч. 5 ст. 34 Закону 4452-VI від 23.02.2012, під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону 4452-VI від 23.02.2012, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, водночас згідно з п. 5 ч. 6 ст. 36 Закону 4452-VI від 23.02.2012, обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону не поширюються на зобов'язання банку щодо виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Частиною 7 статті 36 Закону 4452-VI від 23.02.2012 передбачено, що кошти, що надійшли протягом дії тимчасової адміністрації до неплатоспроможного банку, у разі неможливості встановити належного отримувача, мають бути повернуті банку, що обслуговує платника, із зазначенням причин повернення у порядку, встановленому законодавством

Згідно з ч. 10 п. 1 ст. 49 Закону 4452-VI від 23.02.2012, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку повертає ініціатору переказу кошти, що надійшли на кореспондентський рахунок банку для зарахування на поточні рахунки клієнтів банку або для виплати переказів протягом процедури ліквідації до дня відкриття банком накопичувального рахунка в Національному банку України (крім коштів, призначенням платежу за якими є погашення зобов'язань перед банком).

Згідно з укладеним між фізичною особою-підприємцем Клочко Людмилою Василівною та товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Транс-Логістик» договором № 134 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні від 21.07.2014, позивач перерахував на розрахунковий рахунок, який було вказано у реквізитах ТОВ «Транс-Логістик» №4101, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» грошові кошти на загальну суму 94100,00 грн. (49600,00 грн. (платіжне доручення № 2368 від 18.05.2016, яке Приватбанком проведене 26.05.2016) та 44500,00 грн. (платіжне доручення № 2367 від 18.05.2016, яке Приватбанком проведене 25.05.2016).

Водночас, згідно з довідкою тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» рахунок № 4101 у ПАТ «Банк Михайлівський» було закрито з 23.05.2016.

Згідно із п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Як зазначено вище, процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

В силу положень ч. 7 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, що надійшли протягом дії тимчасової адміністрації до неплатоспроможного банку, у разі неможливості встановити належного отримувача мають бути повернуті банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини повернення у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, оскільки на момент здійснення платежу позивачем, поточний рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Логістик» вже був закритий, то, відповідно, у відповідача була відсутня можливість зарахувати кошти на користь останнього.

Отже, в силу вимог наведених вище норм чинного законодавства та на підставі ч. 7 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» було зобов'язане повернути кошти, які надійшли протягом дії тимчасової адміністрації до неплатоспроможного банку на закритий рахунок, банку, що обслуговує позивача, протягом 4 робочих днів з дня виявлення такої ситуації.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право особи, чиє право порушено, на ефективний захист передбачено ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини. Так, кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушено права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням (постанова Верховного Суду України від 21.05.2012 у справі № 6-20цс11).

З огляду на це, права позивача підлягають судовому захисту, а позов задоволенню шляхом стягнення з публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на користь фізичної особи-підприємця Клочко Людмили Василівни 94100,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (провулок Рильський, 10-12/3, м. Київ, 01001, код 38619024) на користь фізичної особи-підприємця Клочко Людмили Василівни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 94100,00 грн., 3200,00 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено 12.12.2017

Суддя С.А. Ковтун