УХВАЛА

11.12.2017Справа № 910/7958/15-г

За скаргою Державного підприємства «Національний спортивний комплекс «Олімпійський»

на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві при виконанні рішення у справі №910/7958/15-г за позовом Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» до Державного підприємства «Національний спортивний комплекс «Олімпійський» про стягнення 1531120,37 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача - Осадчук Р.М. (представник за довіреністю);

від відповідач - Шадевська Ж.Е. (представник за довіреністю);

від ДВС - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Господарським судом міста Києва у порядку ст. 121-2 ГПК України прийнято до розгляду указану скаргу, у якій скаржник просить суд:

- визнати недійсною та скасувати постанову головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - ВДВС) з виконавчого провадження № 52086936 про арешт коштів боржника від 21.09.2017;

- зняти арешт з коштів Державного підприємства «Національний спортивний комплекс «Олімпійський», що знаходяться на рахунку 1 в ПАТ «Марфін Банк» (МФО 328168), у сумі, яка необхідна та призначена для оплати праці, інших соціальних виплат та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Державного підприємства «Національний спортивний комплекс «Олімпійський».

Скарга мотивована тим, що всупереч вимогам закону, державним виконавцем було накладено арешт на кошти, призначені для виплати заробітної плати, для інших соціальних виплат та для здійснення нарахувань на заробітну плату.

ВДВС у судове засідання 11.12.2017 представників не направили. Судом враховано, що відповідно до ст. 121-2 ГПК України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Судом встановлено, що у провадженні ВДВС перебуває виконавче провадження №52086936 з виконання наказу від 08.06.2015 у справі №910/7958/15-г про стягнення з Державного підприємства «Національний спортивний комплекс «Олімпійський» на користь Державного підприємства «Науково-дослідний інститут будівельного виробництва» основного боргу у розмірі 1070400 грн., 3% річних у розмірі 22698 грн. 35 коп., інфляційних втрат у розмірі 225049 грн. 27 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 26362 грн. 95 коп.

Відповідно до постанови ВДВС від 21.09.2017 у вказаному виконавчому провадженні залишок боргу становить 930000 грн.

Цією ж постановою від 21.09.2017 у виконавчому провадженні №52086936 ВДВС було вирішено: «накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (ах): МФО 328168В ПАТ «МАРФІН БАНК» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які забороною законом, та належать боржнику - Державному підприємству «Національний спортивний комплекс «Олімпійський», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору / основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів».

Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За приписами ст. 24 Закону України «Про оплату праці», своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. І стаття 15 цього Закону встановлює, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Отже, накладенням ВДВС арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати, було б унеможливлено своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призвело б до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

Разом із цим, як вбачається з тексту наведеної вище постанови від 21.09.2017 у виконавчому провадженні №52086936, ВДВС, накладаючи арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Відповідача (скаржника) вказав, що він накладає арешт усі кошти (у межах визначеної постановою суми) на рахунках Відповідача, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які забороною законом.

Відтак, ВДВС в оскаржуваній постанові чітко вказав, що арешту не підлягають кошти Відповідача (скаржника), що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які забороною законом, а отже і на ті кошти, які призначені для оплати праці працівників підприємства.

Відтак, у діях ВДВС та у винесеній ним постанові суд не вбачає заявлених Відповідачем порушень, оскільки ВДВС у постанові чітко вказав, що накладає арешт на кошти Відповідача, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які забороною законом.

У випадку ж виконання цієї постанови установою банку або іншою фінансовою чи державною установою всупереч вказівки ВДВС щодо не накладення арешту на кошти Відповідача, які містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які забороною законом, то у даному випадку суд протиправних дій ВДВС не вбачає, оскільки текст постанови містив чіткі вказівки, на які кошти ВДВС арешт не накладає.

Існування законодавчої заборони накладення арешту на кошти, призначені для інших соціальних виплат та для здійснення нарахувань на заробітну плату, Відповідач суду не довів, тому дані посилання, як підстава для визнання недійсною та скасувати постанови ВДВС № 52086936 від 21.09.2017, судом відхиляються.

З огляду на наведене, суд не визнає обґрунтованими та не задовольняє вимоги скарги у частині визнання недійсною та скасування постанови ВДВС у виконавчому провадженні №52086936 про арешт коштів боржника від 21.09.2017.

У частині другої вимоги скарги - про зняття арешту з коштів Відповідача, що знаходяться на рахунку 1 в ПАТ «Марфін Банк» (МФО 328168), то судом вимоги скарги у цій частині відхиляються, оскільки в межах розгляду скарги за ст. 121-2 ГПК України суду надано право, зокрема, зобов'язати орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, проте зняття арешту з коштів Відповідача, що знаходяться на рахунку 1 в ПАТ «Марфін Банк» (МФО 328168), не є здійсненням певної виконавчі дії, від виконання якої ВДВС ухиляється без достатніх підстав. Право ж самостійно знімати арешт з коштів боржника в межах розгляду скарги за ст. 121-2 ГПК України суду не надано.

З огляду на наведене, суд відмовляє у задоволенні вимог скарги також і у частині зняття арешту з коштів Відповідача (скаржника).

Інші доводи скарги судом розглянуті, проте не враховуються, оскільки на результат розгляду скарги - відмову у задоволенні вимог скарги з наведених вище підстав, впливу не мають. Керуючись ст. 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні вимог скарги відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків