УХВАЛА

12.12.2017Справа № 910/5546/17

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСАВТО"

на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі № 910/5546/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ ОІЛС ЕНД ЛУБРІКАНТС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росавто"

про розірвання договору та витребування майна

Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача (заявника): Бєлашко О.О.

від ВДВС: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2017 у справі № 910/5546/17 позов задоволено частково, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Росавто" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ ОІЛС ЕНД ЛУБРІКАНТС" визначене обладнання, стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Росавто" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ ОІЛС ЕНД ЛУБРІКАНТС" 1 600 грн. судового збору.

04.08.2017 на примусове виконання рішення суду були видані накази.

10.10.2017 до суду від боржника надійшла скарга на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій просить визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №54738206 від 22.09.2017 в частині визначення виконавчого збору в сумі 12 800,00 грн., скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №54738206 від 22.09.2017.

Ухвалою суду від 12.10.2017 розгляд скарги призначено на 14.11.2017.

Ухвалою суду від 14.11.2017 розгляд скарги відкладено на 12.12.2017 відповідно до ст.77 ГПК України.

У судовому засіданні 12.12.2017 представник заявника (боржника) вимоги скарги підтримав.

Позивач та ВДВС своїх представників у засідання суду не направили, документів на виконання вимог ухвали не надали.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду скарги за наявними у справі матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд встановив наступне.

У поданій скарзі боржник (скаржник) просить визнати незаконними дії Шевченківського РУ ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №54738206 від 22.09.2017 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/5546/17 в частині визначення виконавчого збору в сумі 12 800,00 грн., скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54738206 від 22.09.2017 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/5546/17.

Вказані вимоги мотивовані тим, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови визначено: зобов'язати ТОВ «Росавто» повернути ТОВ "ПРЕМІУМ ОІЛС ЕНД ЛУБРІКАНТС" обладнання: Вестак 12 С2Б (1200*620*855) в кількості 1 шт., Установка для обслужування кондиционеров АС.124 D 1 шт, Набор для поиска утечки фреона 16351 1 шт, Установка отбора масла с воронкой предкамерной и щупами, 70л, 3 шт, Установка компрессорная ВК15Е-10-500 1 шт, Трансмиссионная стойка 300 кг-FMG-300А-3 шт, Стенд развал-схождения FACOM GTR 614 CW - 1 шт., Гидравлический прес с ручним приводом 15т-KMG-15А-1шт.

У пункті 3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №54738206 від 22.09.2017 державним виконавцем встановлено стягнути з боржника - ТОВ «Росавто» виконавчий збір у розмірі 12 800 грн. та витрати у розмірі 300 грн.

Скаржник не погоджується із вказаною сумою виконавчого збору, вказує, що дії державного виконавця щодо визначення суми виконавчого збору відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»,зокрема, у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат є необґрунтованими, а постанова ВП №54738206 від 22.09.2017 є протизаконною в цій частині, оскільки рішення суду по справі № 910/5546/17 про зобов'язання боржника - ТОВ «Росавто» передати стягувачу - ТОВ "ПРЕМІУМ ОІЛС ЕНД ЛУБРІКАНТС" вказане майно є вимогою майнового характеру, тому виконавчий збір має бути розрахований в порядку ч.2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 18 Закону передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За змістом ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Також з 05.10.2016 діє Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 8 Розділу ІІІ Інструкції стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Частинами 1-3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (частина 2 ст.27).

В той же час, згідно ч. 3 цієї статті встановлено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, за наказом суду від 04.08.2017 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2017 у справі № 910/5546/17 було зобов'язано боржника повернути стягувачу обладнання згідно переліку.

Вказане майно боржник орендував у стягувача на підставі договору оренди № О-01/2010 від 01.03.2010, вартість майна була визначена на момент передачі його в оренду у розмірі 34680,00 грн. з ПДВ, що вказано у додатку № 1 до договору № О-01/2010 від 01.03.2010.

Судом встановлено, що в розумінні норм чинного законодавства вимога про повернення обладнання є вимогою майнового характеру, тому при визначенні суми виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника, підлягає застосуванню ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, державним виконавцем у постанові ВП №54738206 від 22.09.2017 було визначено суму судового збору, яка покладена на боржника у розмірі 12 800 грн., тобто чотири мінімальних заробітних плати відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», що є безпідставним.

Шевченківський районний відділ державної виконавчої м.Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві матеріалів виконавчого провадження ВП 54738206 та своїх пояснень на скаргу не надав, стверджувань боржника не спростував.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСАВТО" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої м.Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСАВТО" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити частково.

1.Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №54738206 від 22.09.2017 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/5546/17 в частині визначення виконавчого збору в сумі 12 800,00 грн.

2.Визнати недійсною постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54738206 від 22.09.2017 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/5546/17 в частині визначення виконавчого збору у розмірі 12 800 грн.

3.В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М.Ярмак