РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017Справа №910/18160/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродтех»

до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк»

про визнання зобов'язання припиненим

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Купенко М.С. - представник за довіреністю б/н від 30.08.17р.

Бережний А.Г. - представник за довіреністю б/н від 30.08.17

від відповідача Абросімов С.С. - представник за довіреністю № 247 від 18.10.17

В судовому засіданні 06.12.2017 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропродтех» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про визнання зобов'язання припиненим.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.03.2017р. між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» (надалі - відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропродтех» (надалі - позивач) був укладений договір кредитної лінії № 025 (надалі - Договір), відповідно до умов якого відповідач з 23.03.2017р. по 22.03.2019р. включно відкриває позивачу відновлювальну кредитну лінію у розмірі 3 000 000,00 грн. для поповнення обігових коштів під 25% річних за користування кредитом. Також, між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропродтех» укладений договір банківського рахунку № 17-03-01-000090 від 28.02.2017р. За доводами позивача, внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог, існують підстави для визнання припиненими зобов'язання позивача в частині сплати основного боргу в розмірі 1 961 878,62 грн. за Договором кредитної лінії та зобов'язання відповідача сплатити на користь позивача заборгованість за Договором банківського рахунку у розмірі 1 961 878,62 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2017 порушено провадження у справі № 910/18160/17 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 15.11.2017.

08.11.17р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

10.11.17р. через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що у період ліквідаційної процедури банку задоволення вимог третьої особи здійснюється в порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, яка передбачена ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а отже відсутні підстави для задоволення вимог кредитора шляхом проведення зарахування вимог.

14.11.17р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебування представника у іншому судовому засіданні.

У судовому засіданні, яке призначене на 15.11.17, з'явився представник позивача, який не заперечив щодо задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 15.11.2017 розгляд справи відкладався до 06.12.2017.

27.11.2017 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав доповнення до відзиву.

01.12.2017 позивач подав через загальний відділ діловодства суду письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 06.12.2017 представники позивача надали пояснення по суті спору, вимоги підтримала та просили суд задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти вимог заперечував з підстав наведених у відзиві та доповненнях до нього та просив суд відмовити у позові.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

23 березня 2017 року між Публічним акціонерним товариством«Діамантбанк» (наділ - кредитодавець/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропродтех» (надалі - позичальник/позивач) було укладено договір кредитної лінії № 025 (надалі - кредитний договір), відповідно до умов (п1.1.) якого кредитодавець з 23.03.2017 по 22.03.2019 включно відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію у розмірі 3 000 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику в межах відкритої згідно договору кредитної лінії і сплатою позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 25% річних.

Додатковою угодою № 2 від 04.04.2017 сторонами внесено зміни до договору кредитної лінії, якою встановлено, що: « 04 квітня 2017 року кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 1 000 000,00 грн в межах кредитної лінії, передбаченої кредитним договором зі строком погашення до 03.04.2018 року».

Також судом встановлено, що 28.02.2017 року між Публічним акціонерним товариством«Діамантбанк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропродтех» (клієнт) укладено договір банківського рахунку № 17-03-01-000090 (надалі - договір банківського рахунку), відповідно до умов якого банк відкрив клієнту поточний рахунок/поточний рахунок в банківських металах № 9211 (поточний рахунок) та зобов'язався приймати й зараховувати на поточний рахунок грошові кошти/банківські метали, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум/банківських металів з поточного рахунка та проведення інших операцій за поточним рахунком, передбачених чинним законодавством України, за умови, якщо клієнт погоджується з тарифами банку, чинними на момент надання зазначених послуг; здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку, у випадках надання клієнтом заяви про здійснення договірного списання коштів, що містяться на поточному рахунку, відкритому в ПАТ «Діамантбанк» на виконання умов, достатніх для належного використання банком свого права на договірне списання відповідно до п.4.3 договору.

Згідно з довідки № 1353/02 1л від 29.09.2017 виданої відповідачем, залишок коштів на рахунку ТОВ «Агропродтех»склав 1 961 878,62 грн станом на 10 липня 2017 року.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 24.04.2017 №264-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 24.04.2017 №1684 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Діамантбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", згідно з яким було розпочато процедуру виведення ПАТ "Діамантбанк" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 22.06.2017 № 394-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 23.06.2017 №2663 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Діамантбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким була розпочата процедура ліквідації ПАТ "Діамантбанк" з 24.06.2017 до 23.06.2019 включно.

10.07.2017 позивач звернувся до відповідача з із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, в якому зазначив, про погашення кредиту у сумі 1 961 878,62 грн за договором кредитної лінії № 025 від 23.03.2017 коштами, які знаходяться на рахунку позивача згідно договору банківського рахунку № 17-03-01-000090 від 28.02.2017.

Листом за вих. №319/01л від 19.07.2017 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для заліку зустрічних однорідних вимог до моменту настання обставин, передбачених ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 601 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки, так званого часткового зарахування, коли одне зобов'язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов'язання. В такому випадку зобов'язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

При цьому, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов'язку заявника перед адресатом, так і обов'язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові ВГСУ від 05.07.2016 у справі №925/769/14.

Статтею 602 Цивільного кодексу України передбачено, що не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, 2) про стягнення аліментів, 3) щодо довічного утримання (догляду), 4) у разі спливу позовної давності, 4-1) за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом, 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як вказувалось вище, на підставі рішення Правління Національного банку України від 24.04.2017 №264-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 24.04.2017 №1684 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Діамантбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", згідно з яким було розпочато процедуру виведення ПАТ "Діамантбанк" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації, а відповідно до рішення Правління Національного банку України від 22.06.2017 № 394-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 23.06.2017 №2663 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Діамантбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким була розпочата процедура ліквідації ПАТ "Діамантбанк" з 24.06.2017 до 23.06.2019 включно.

Статтею 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) визначено, що цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою вказаного нормативно-правового акту є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань (п. 5-4 ч.1 ст. 2 Закону), ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону).

Наслідки початку процедури ліквідації банку визначено ст. 46 вказаного нормативно-правового акту.

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону, з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Зазначені операції у будь-якому разі заборонені за договорами, укладеними з пов'язаними з банком особами.

Тобто, із системного аналізу наведеного вище полягає, що нормами ст. 46 Закону передбачено сукупність умов, за наявності яких є можливим здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії ліквідації банку, а саме: наявність заяви про зарахування зустрічних вимог, вимоги мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим), вимоги мають бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, зокрема грошей, правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги, тобто допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо), строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, за кредитним договором не було здійснено заміни застави протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку, кошти перебували на рахунках банку на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку, договірне списання з рахунку передбачено умовами договору.

Сторони визнають, що позивач не є пов'язаною особою ПАТ "Діамантбанк". Матеріалами справи підтверджується, що вимоги за договором кредитної лінії №025 від 23.03.2017 та договором банківського рахунку № 17-03-01-000090 від 28.02.2017 є зустрічними та однорідними (грошовими), строк їх виконання є таким, що настав.

Зокрема, п. 4.2.2. кредитного договору визначено, що позичальник має право достроково погашати заборгованість за цим договором. Позивач скористався своїм правом та пред'явив відповідачу платіжне доручення від 25.04.2017 із призначенням платежу «повернення кредиту згідно договору № 025 від 23.03.2017». Крім цього, матеріалами справи підтверджується, що кошти за договором банківського рахунку № 17-03-01-000090 від 28.02.2017 перебували на рахунках банку на дату початку процедури виведення Фондом Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вкладів фізичних осіб ПАТ "Діамантбанк" з ринку (24.04.2017).

Суд зазначає, що договірне списання коштів з поточних рахунків позивача, відкритих у відповідача, передбачено п. 4.1.8. кредитного договору та п.п. 1.1.3., 4.3.1. договору банківського рахунку, укладеним між сторонами.

Судом встановлено, що позивачем було подано відповідачу заяву про зарахування зустрічних вимог 10.07.2017, що не заперечується відповідачем.

Отже, з огляду на наявність всіх передбачених чинним законодавством України підстав, суд приходить до висновку про задоволення позову та про припинення зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродтех» перед відповідачем з поверненнякредитних коштів в розмірі 1 961 878,62 грн за договором кредитної лінії №025 від 23.03.2017 укладеного між сторонами на підставі ст.601 Цивільного кодексу України та ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім цього, суд зазначає, що положеннями Цивільного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами не встановлено вимог щодо форми та змісту заяви про зарахування зустрічних вимог, в Законі України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відсутня будь - яка норма якою передбачено, що зарахування зустрічних однорідних вимог здійснюється тільки після початку задоволення Фондом відповідної черги акцептованих вимог кредитора, до якого віднесені вимоги такого кредитора, а посилання відповідача на Порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.09.2017за №4077 судом до уваги не приймається, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин такого Порядку не існувало.

Також суд зазначає, що викладені у відзиві та додаткових письмових поясненнях по справі заперечення відповідача не спростовують наявність всіх необхідних умов для зарахування зустрічних однорідних вимог, які передбачено п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та наявності підстав для припинення зобов'язань сторін шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, а отже відхиляються судом як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у зв'язку із задоволенням позову покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати припиненим зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродтех» (07400, Київська обл., місто Бровари, вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, буд. 2; ідентифікаційний код 40026946) в частині сплати основного боргу в розмірі 1 961 878 грн 62 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (04070, м. Київ, Контрактова площа, будинок 10-А, ідентифікаційний код 23362711) за договором кредитної лінії № 025 від 23.03.2017 та зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» по сплаті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродтех» боргу за договором банківського рахунку № 17-03-01-000090 від 28.02.2017 на суму 1 961 878 грн 62 коп. внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (04070, м.Київ, Контрактова площа, будинок 10-А, ідентифікаційний код 23362711) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродтех» (07400, Київська обл., місто Бровари, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, буд. 2; ідентифікаційний код 40026946) судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.12.2017

Суддя Пукшин Л.Г.