ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.12.2017 Справа № 904/8986/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м.Дніпро, вул.Шевченка 2)

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська 17А)

про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 23972,20 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. № 007-1ДР-95-1217 від 01.12.2017 року.

від відповідача: ОСОБА_2 дов. № б/н від 07.12.2015 року.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області звернулось до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення пені у розмірі 20655,29 грн., 3 % річних у розмірі 2993,14 грн., інфляційних втрат у сумі 323,77 грн., судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору на постачання природного газу № 41SBDpz1714-17 від 17.02.2017 року в частині несвоєчасного розрахунку за спожитий природний газ.

04.12.2017 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі та зазначає, що у справі №904/6861/17 вже було стягнуто з них пеню за період з 28.02.2017 року по 20.06.2017 року а тому період у 6 місяців закінчується 28.08.2017 року згідно ст.232 ГК України.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено рішенням суду від 05.09.2017 року у справі №904/6861/17, яке вступило в законну силу та як свідчать матеріали справи, 17.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Дніпропетровськгаз збут та Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області укладено Договір на постачання природного газу № 41SВDрz1714-17, згідно з яким Постачальник зобов'язується передати у власність Споживачу у 2017 році природний газ, а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, що визначені Договором.

Також Між Товариством з обмеженою відповідальністю Дніпропетровськгаз збут та Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області укладено додаткові угоди №1, №2, №3 від 17.02.2017 року (а.с.15-17).

Як було встановлено матеріалами справи сторони уклали договір від 17.02.2017 року № 41SBDрz1714-17 та додаткові угоди № 1,2,3 на підставі проведеної Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області процедури закупівлі по результатах відкритих торгів постачання природного газу за номером ІІА-2016-12-26-001093-b в електронній системі закупівель Рrоzоrrо. Відповідно до протоколу № 1 від 31.01.2017 року переможцем стало ТОВ Дніпропетровськгаз збут.

Згідно до пункту 1.3 Договору (в редакції додаткової угоди №3) планові обсяги постачання природного газу в 2017 роді складали: лютий -32,0 тис. куб.м.; березень-20,0 тис. куб.м.; квітень - 7,0 тис. куб.м.

Відповідно до п. 2.3. Договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. Договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Відповідно до пункту 2.9.3 Договору Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обгрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника (п. 2.9.4 Договору).

Згідно пункту 2.9.5 Договору у випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Згідно пункту 4.2.1 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем не пізніше 30 (31) числа розрахункового місяця, у якому здійснюється постачання природного газу.

Відповідно до пункту 11.1 Договору № 41SВDрz1714-17 цей Договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 31 грудня 2017 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Одностороння відмова від виконання умов Договору не допускається (пункт 11.3 Договору).

Відповідно до вимог пункту 4.2.1. Договору строк оплати пов'язаний з останнім днем рахункового місяця (конкретна дата 30(31) число місяця). "

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2017 року у справі №904/6861/17 позовні вимоги задоволено частково по акту № ДО300010405 від 28.02.2016 р., по акту № ДО300015688 від 31.03.2016 р., по акту № ДО300020324 від 30.04.2016 р. стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А. ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", 49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ) основний борг у сумі 324422 (триста двадцять чотири тисячі чотириста двадцять дві) грн. 91 коп., пеню за період з 01.03.2017 року по 20.06.2017 року в розмірі 20% та яка становить 5277 (пять тисяч двісті сімдесят сім) грн. 08 коп., 3% річних за період з 01.03.2017 по 20.06.2017 року в сумі 2981 (дві тисячі девятсот вісімдесят одна) грн. 27 коп., втрати від інфляції за період з березня 2017 року по травень 2017 року в розмірі 13107 (тринадцять тисяч сто сім) грн. 38 коп., судовий збір у розмірі 5503 (пять тисяч пятсот три) грн. 45 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2017 року залишено без змін.

Пунктом 6.2.1. Договору встановлено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення пені за період з 08.07.2017 року по 08.10.2017 року у розмірі 20655,29 грн., але враховуючи п.6 ст.232 ГК України щодо припинення нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання у 6 місячний строк, суд вважає, що стягненню підлягає сума в розмірі 12443,62 грн. за період з 08.07.2017 року по 01.09.2017 року, враховуючи клопотання відповідача (відзив від 04.12.2017 року) про зменшення пені в якому було звернено увагу суду на те, що відповідач є бюджетною установою і не є прибутковою організацією посилаючись на п.4 ст.83 ГПК України суд вирішив зменшити суму пені до 30% від суми 12443,62 грн. та стягнути пеню лише в розмірі 3733,09 грн. В решті позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до п.4 ст.83 ГПК України Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно ст. 625 ЦК України встановлена відповідальність споживача за порушення строків оплати у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, 3% річних за весь час прострочення та інфляції.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз'яснено у п. 4.1. Постанови Пленуму № 14 від 17.12.2013"Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

Нарахування інфляційних втрат та 3% річних було перевірено судом згідно пошукової системи «Законодавство» та судом було вирішено за період з 01.07.2017 року по 31.08.2017 року задовольнити інфляційні втрати в розмірі 323,77 грн., 3% річних за період з 21.06.2017 року по 08.10.2017 року в розмірі 2993,14 грн.

Згідно п.4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року, у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стягується з відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А. ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", 49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ) пеню в розмірі 3733,09 грн., 3% річних в сумі 2993,14 грн., втрати від інфляції в розмірі 323,77 грн., судовий збір у розмірі 1600 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 08.12.2017 року.

Суддя ОСОБА_3