ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р.Справа № 916/2756/17
За позовом: ОСОБА_1 акціонерного товариства „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком

до відповідача: Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради

про стягнення 442 870,40грн.

Суддя: Власова С.Г.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_2 згідно довіреності №2314 від 17.10.2017р., ОСОБА_3 згідно довіреності №1936 від 10.08.2017р.;

від відповідача: не зявився;

присутній: ОСОБА_4 згідно паспорту серії ВР№499832 від 30.10.2012р.

В засіданні 07.12.2017р. приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_2 згідно довіреності №2314 від 17.10.2017р.;

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 акціонерне товариство „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком звернулося до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради про стягнення 442 870,40грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2017р. справу №916/2756/17 розподілено до розгляду суддею Власовою С.Г.

Ухвалою суду від 14.11.2017р. порушено провадження у справі №916/2756/17, справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Клопотання позивача від 23.11.2017р. за вх.№24986/17, від 07.12.2017р. за вх.№26123/17 нездійснення технічної фіксації судового процесу були судом задоволені.

05.12.2017р. за вх.№25839/17до канцелярії Господарського суду Одеської області надійшов відзив Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради, в якому останній просить залучити до участі у справі у якості відповідача ОСОБА_5 Міністрів України. Суд, розглянувши вказане клопотання відповідача, відмовляє в його задоволенні, зважаючи на те, що відповідно до п.п. 2, 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою ОСОБА_5 Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256 передбачено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення, а відтак головним розпорядником коштів бюджетного фінансування вказаних соціальних пільг у м. Ізмаїл Одеської області є Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради.

05.12.2017р. за вх.№2-6365/17 відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду, згідно якого останній просить суд припинити провадження у справі у звязку з тим, що даний спір не підвідомчий господарським судам. Розглянувши вказане клопотання відповідача, суд відмовляє в його задоволенні та зазначає, що відповідач, заявляючи клопотання про залишення позову без розгляду, посилається на ст. 12 ГПК України та в прохальній частині просить суд припинити провадження у справі, чого не передбачено ст. 81 ГПК України.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що позивачем - ПАТ „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком в період з 01.01.2016р. по 01.01.2017р. надано телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, які повинен відшкодувати відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради у розмірі 442 870,40грн. (про що було підписано акти звіряння розрахунків за надані телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги відповідно до законодавства. Згідно ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Однак, всупереч положенням норм чинного законодавства відповідач не виконує обов'язки щодо відшкодування витрат, які понесені позивачем в результаті надання послуг на пільгових умовах, зокрема відповідачем не відшкодовано витрати понесені внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в період з 01.01.2016 по 01.01.2017, внаслідок чого заборгованість за надані на пільгових умовах телекомунікаційні послуги становить 442 870,40грн.

Відповідач проти позову заперечує, подав відзив на позов від 05.12.2017р. за вх.№25839/17, в обґрунтування заперечень зазначає, що із позовними вимогами не погоджується, посилаючись на ст. 19 Конституції України, ст. 11 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні вказує, що Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради є виконавчим органом, який входить до складу системи органів місцевого самоврядування, і як виконавчий орган має діяти в межах свої повноважень, які визначені законом, а тому зважаючи на те, що на 2016 рік, по перше, не було передбачено повноважень щодо фінансування витрат щодо пільг на послуги звязку з бюджету місцевого самоврядування, по друге, відсутність фінансування пільг на послуги звязку з державного бюджету на 2016р. згідно плану субвенції (ЗУ „Про Державний бюджет на 2016р.) взагалі не передбачена субвенція на надання пільг з послуг звязку з державного бюджету до місцевого, УПСЗН Ізмаїльської МР в межах своїх повноважень, визначених законодавством, не було підписано із позивачем договір про відшкодування витрат на надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян, а відтак не були підписані акти звіряння за формую 3-пільга. Також, відповідач звертає увагу суду на те, що згідно Інформації про надані Одеською філією ПАТ „Укртелеком розрахунків вартості послуг звязку у 2016р. згідно з формую „2- пільга сума складає 442 717,14 грн., однак позивачем у позовній заяві зазначена сума у розмірі 442 870,40грн.

Крім того, 07.12.2017р. позивачем подано до матеріалів справи додаткові пояснення, в яких останній зазначає, що ПАТ „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком надає телекомунікаційні послуги (встановлення телефону, абонплата за користування телефоном) громадянам, які мають пільги відповідно до чинного законодавства України на кредитній основі, а тому, враховуючи, що послуги надаються на кредитній основі, тобто, за твердженнями позивача, оплата проводиться у місяці, наступному за місяцем, в якому надавалися послуги, розрахунки форми -2 пільга охоплюють період з грудня 2015р. по листопад 2016р. включно. А відтак, відповідна заборгованість з компенсації, як і обовязок щодо оплати наданих послуг за надані у період з грудня 2015 року по листопад 2016 року включно виникла відповідно у наступних місяцях, тобто, загальний період заборгованості становить січень-грудень 2016р., що, за твердженнями позивача, підтверджується залученими до матеріалів справи актами звірки розрахунків та не спростовується відповідачем. Зважаючи на викладене вище, позивач просить суд стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради заборгованість за період січень-грудень 2016р. за фактично надані послуги з грудня 2015р. по листопад 2016р.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представників сторін та їх правові позиції, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 акціонерне товариство Укртелеком є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України Про телекомунікації, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою ОСОБА_5 Міністрів України від 11.04.2012 №295, інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону України Про телекомунікації та п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ №295 від 11.04.2012, споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою ОСОБА_5 Міністрів України від 11.04.2012 № 295 визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг звязку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги. У відповідності до ст. 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Так, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №35551-ХІІІ, Законом України "Про жертви нацистських переслідувань" від 23.03.2000 №1584-ІІІ, Законом України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ, Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" від 24.03.2008, №203/98-ВР, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ та Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 №2402-ІІІ встановлені пільги з оплати послуг зв'язку для окремих категорій осіб.

Згідно вищезазначених вимог чинного законодавства, за твердженнями позивача ОСОБА_1 акціонерним товариством „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком щомісячно через канцелярію відповідача - Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації нарочно надавались акти звіряння розрахунків, однак, як вказує позивач, відповідач зазначені акти не приймав, аргументуючи це тим, що у останнього відсутнє фінансування з державного бюджету за відповідною бюджетною програмою та у нього відсутня можливість здійснювати сплату компенсацій за надані пільги. Тому, позивач зазначає, що вищезазначені документи направлялися поштою рекомендованим поштовим відправленням, а саме листами від ПАТ „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком до Начальника управління праці та соціального захисту населення Ізраїльської МР: №647 від 20.06.2017р., №648 від 20.06.2017, №649 від 20.06.2017р., №650 від 20.06.2017р., №651 від 20.06.2017р., №652 від 20.06.2017р., №653 від 20.06.2017р., №654 від 20.06.2017р., №655 від 20.06.2017р., №656 від 20.06.2017р., №657 від 20.06.2017р., №658 від 20.06.2017р., №659 від 20.06.2017р., №660 від 20.06.2017р., №661 від 20.06.2017р., №662 від 20.06.2017р., №663 від 20.06.2017р., №664 від 20.06.2017р., №665 від 20.06.2017р., №666 від 20.06.2017р., №667 від 20.06.2017р., №668 від 20.06.2017р., №669 від 20.06.2017р., №670 від 20.06.2017р., належним чином копії яких залучені до матеріалів справи, оригінали яких оглянуті в судових засіданнях 23.11.2017р. та 07.12.2017р.

На підтвердження надання населенню м. Ізмаїл Одеської області послуг зв'язку на пільгових умовах за період з грудня 2015р. по листопад 2016р. позивачем подано до матеріалів справи Форми-2 пільги, в яких зазначено перелік пільговиків, яким надано зазначені вище послуги.

На підтвердження наявної заборгованості у відповідача перед ПАТ „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком за період з січня 2016р. по грудень 2016р. позивачем надано акти звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ „Укртелеком та розпорядником коштів місцевого бюджету Управлінням праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради за надані послуги, на які надаються пільги, які підписані та скріплені печаткою уповноваженими особами ПАТ „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком, з яких вбачається наступне:

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УПСЗН Ізмаїльської МР за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.02.2016р. заборгованість, яка станом на 01.02.2016р. складає 41 142,38грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УПСЗН Ізмаїльської МР за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.03.2016р. заборгованість, яка станом на 01.03.2016р. складає 70 782,77грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УПСЗН Ізмаїльської МР за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.04.2016р. заборгованість, яка станом на 01.04.2016р. складає 120 391,49грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УПСЗН Ізмаїльської МР за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.05.2016р. заборгованість, яка станом на 01.05.2016р. складає 159 596,11грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УПСЗН Ізмаїльської МР за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.06.2016р. заборгованість, яка станом на 01.06.2016р. складає 198 191,73грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УПСЗН Ізмаїльської МР за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.07.2016р. заборгованість, яка станом на 01.07.2016р. складає 235 954,94грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УПСЗН Ізмаїльської МР за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.08.2016р. заборгованість, яка станом на 01.08.2016р. складає 273 998,49грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УПСЗН Ізмаїльської МР за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.09.2016р. заборгованість, яка станом на 01.09.2016р. складає 310 196,19грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УПСЗН Ізмаїльської МР за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.10.2016р. заборгованість, яка станом на 01.10.2016р. складає 345 406,34грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УПСЗН Ізмаїльської МР за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.11.2016р. заборгованість, яка станом на 01.11.2016р. складає 380 845,98грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УПСЗН Ізмаїльської МР за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.12.2016р. заборгованість, яка станом на 01.12.2016р. складає 412 167,29грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УПСЗН Ізмаїльської МР за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.01.2017р. заборгованість, яка станом на 01.01.2017р. складає 442 870,40грн.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачем було надано послуги звязку пільговим категоріям абонентів з грудня 2015р. по листопад 2016р., а заборгованість за вказані послуги існує за період січень-грудень 2016р. за фактично надані послуги загалом на суму 442 870,40грн.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладені ними правові позиції, суд вважає заявлені ОСОБА_1 акціонерним товариством Укртелеком в особі Одеської філії ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 442 870,40грн. заборгованості правомірними, такими, що відповідають дійсним обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

В силу вимог статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із наданням телекомунікаційних послуг здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про телекомунікації, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Згідно з ст.19 Закону України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії виключно законами України визначаються: - мінімальний розмір заробітної плати; - мінімальний розмір пенсії за віком; - неоподатковуваний мінімум доходів громадян; - величина порогу індексації грошових доходів громадян; - пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг звязку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону України «Про телекомунікації телекомунікаційні послуги» споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Так, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №35551-ХІІІ, Законом України "Про жертви нацистських переслідувань" від 23.03.2000 №1584-ІІІ, Законом України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ, Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" від 24.03.2008, №203/98-ВР, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ та Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 №2402-ІІІ встановлені пільги з оплати послуг зв'язку для окремих категорій осіб.

У вище перелічених законах закріплені норми, що реалізують державні гарантії певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов'язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Таким чином, чинне законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов'язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажання.

Згідно з ст. 2 Бюджетного кодексу України видатки бюджету це кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом.

Положеннями ст. 30 цього ж кодексу визначено, що видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що повязані з реалізацією державних програм, перелік яких визначено статтею 87 цього Кодексу.

Відповідно до п. 9 ст. 87 цього ж кодексу до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі на державні програми соціальної допомоги.

У відповідності до підпункту „б пункту 4 статті 89 цього ж кодексу до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, зокрема, державні програми соціального захисту.

За змістом статті 102 цього ж кодексу видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті „б пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному ОСОБА_5 Міністрів України.

Порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються ОСОБА_5 Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Порядок та механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету встановлений Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою ОСОБА_5 Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256.

Пунктами 2, 3 Порядку передбачено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету. Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно з п. 5 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): зокрема, щодо пільг з послуг звязку.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, ОСОБА_5 Міністрів України постановою від 29 січня 2003 року № 117 затвердив Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Згідно п. 3 Положення Управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі уповноважені органи): організовують збирання, систематизацію і зберігання інформації про осіб, які мають право на пільги та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою „1-пільга, в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів; вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Пунктом 11 Положення визначено, що уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою „ 5-пільга та реєстр розрахунків згідно з формою „ 7-пільга; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою „ 3-пільга; 3) до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою „ 3-пільга; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, головним управлінням праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами „ 4-пільга та „ 6-пільга.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг м. Ізмаїл Одеської області є Управління праці та соціального захисту населення Ізраїльської міської ради, а отже відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання населенню м. Ізмаїл Одеської області послуг зв'язку на пільгових умовах, по даній справі повинен здійснювати відповідач за рахунок державних субвенцій.

Факт надання позивачем пільговій категорії населення м. Ізмаїл Одеської області послуг зв'язку підтверджується оформленим позивачем актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги.

Заперечення відповідача судом відхиляються виходячи з наступного.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "ОСОБА_3 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Отже, неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування витрат, понесених Позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення Ізмаїльського району Одеської області та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання.

При цьому суд зауважує, що чинне законодавство України не передбачає обов'язкової наявності договірних відносин сторін для здійснення відшкодування витрат за послуги, надані пільговим категоріям громадян, оскільки зобов'язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із вищеперелічених нормативних актів і не залежать від волевиявлення постачальників послуг та відповідних органів.

У встановленому законодавством порядку і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо відшкодування позивачу витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, не виконав і станом на 01.01.2017 р. його заборгованість перед позивачем по витратам, понесеним внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, складає 442 870,40грн.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 442 870,40грн. по витратам, понесеним внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

При цьому, згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у відповідній постанові від 15.05.2012р. у справі №11/466, який є обовязковим для суду згідно до ст.ст.82, 111-28 ГПК України, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Позивачу за рахунок відповідача згідно ст. 49 ГПК України відшкодовуються судові витрати, а саме 6643,06 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 акціонерного товариства „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком повністю.

2. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Івана Франка, буд. 10, ) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, , н/р 6401 в ПАТ „Альфа-Банк, МФО 300346) 442 870 (чотириста сорок дві тисячі вісімсот сімдесят) грн. 40коп. заборгованості, 6643 (шість тисяч шістсот сорок три) грн. 06коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 11 грудня 2017 р.

Суддя С.Г. Власова