У Х В А Л А

04.12.2017 Справа № 910/7266/14
за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

за участю Товарної біржі "Київська універсальна"

про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута

в межах справи №910/7266/14

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

про визнання банкрутом

Суддя Яковенко А.В.

Представники:

від заявникаМартинюк Є.В.
ліквідаторГусар І.О.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справи №910/7266/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро".

13.10.2017 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута.

У відповідності до ч. 8 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно до ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2017 прийнято заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання недійсними та скасування результатів аукціону до розгляду в межах справи № 910/7266/14; призначено розгляд заяви на 22.11.17; зобов'язано ліквідатора та інших учасників провадження у справі подати суду письмові вмотивовані пояснення по суті заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання недійсними та скасування результатів аукціону.

Також 13.10.2017 представником заявника подано заяву про забезпечення позову, в якій ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" просив суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Агроінтайм» вчиняти буд-які дії, спрямовані на відчуження, знищення, чи зміну характеристик майна, придбаного за наслідком повторного другого аукціону з продажу майна банкрута.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В той же час, заявником не надано суду жодних належним та допустимих доказів, з якими приписи ст. 66 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Заява про вжиття заходів до забезпечення позову не містить обґрунтувань з посиланням на докази в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, яким саме чином запропоновані в такій заяві заходи вплинуть на можливість виконання рішення у даній справі у випадку задоволення вимог про визнання недійсними результатів аукціону.

Дослідивши матеріали справи, суд відмовив в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 залучено до участі у справі №910/7266/14 за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута в якості третьої особи Товарну біржу «Київська універсальна», розгляд заяви відкладено на 04.12.2017.

Розглянувши в судовому засіданні 04.12.2017 заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання недійсними та скасування результатів аукціону, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується така заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

11.08.2017 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було оприлюднено оголошення про проведення аукціону з продажу майна боржника - ТОВ «Лотуре-Агро», призначеного на 13.09.2017 р.

13.09.2017 р. відбувся аукціон з продажу майна боржника, а саме рухомого майна (лот №5) початковою вартістю 27 951 891,20 грн., переможцем якого став учасник №1 - ТОВ «Агроінтайм», що підтверджується протоколом про проведення аукціону №01-04/01 від 13.09.2017 р.

Спір у справі виник у зв'язку із оспоренням ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" правомірності проведення спірного аукціону.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, тобто, дії осіб, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Під час проведення прилюдних торгів продавець та учасники торгів у встановленому законом порядку певними діями (ціновими пропозиціями) визначають переможця торгів та ціну продажу майна, в результаті чого переможець торгів набуває право на придбання об'єкту. Результатом проведення прилюдних торгів є визначення покупця - переможця аукціону та завершення процедури торгів шляхом підписання протоколу ліцитатором та покупцем, який одержав право на придбання об'єкта. Факт затвердження протоколу торгів має юридичне значення в аспекті виникнення підстав для подальшої сплати коштів за придбане майно, оформлення органом виконавчої служби відповідного акта та видачі покупцеві свідоцтва про придбання майна. При цьому оформлення окремого договору купівлі-продажу майна законом не передбачено.

Тобто, аукціон (прилюдні торги) за своєю правовою природою є багатостороннім правочином, оскільки в ньому мають місце всі елементи, притаманні правочину, є укладеним з моменту видачі органом державної виконавчої служби акту про проведений аукціон (прилюдні торги) та може бути визнаний недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочинів.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 р. №6-116цс12.

Згідно вимог ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсним тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Отже, підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Таким чином, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення, зокрема, щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64 - 68 Закону).

Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" також визначено в якій саме спосіб підлягають відновленню порушені під час продажу нерухомого майна банкрута права та законні інтереси зацікавлених осіб.

Так, в разі незгоди з організацією та проведенням аукціону зацікавлена особа має право оскаржити до суду рішення організатора аукціону про скасування аукціону, про анулювання результатів аукціону, про визнання або про відмову у визнанні заявника учасником торгів, а також результати аукціону.

Підставою для недійсності спірного аукціону ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" визначає порушення під час їх проведення (підготовки) положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме проведення торгів за відсутності згоди Банку як заставного кредитора, порушення строків проведення аукціону, а також встановлення організатором дискримінаційних умов під час його проведення.

Зокрема, заявник вказує, що на продаж було виставлено лот №5 - 168 одиниць сільськогосподарської техніки, яка є предметом забезпечення кредиторських вимог ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" на підставі договору застави №6/7/2011 від 26.04.2011 р., а відтак ліквідатор перед відчуженням такого майна зобов'язаний був отримати згоду заявника як заставного кредитора.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Виходячи із положень ст. ст. 41, 44, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідаційна процедура направлена на здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів, шляхом продажу майна банкрута.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 44 вказаного Закону, після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

На аукціоні можуть продаватися: основні засоби (нерухомість, незавершене будівництво, транспортні засоби, будівельні матеріали тощо); відокремлений структурний підрозділ банкрута як частина цілісного майнового комплексу; необоротні активи банкрута; дебіторська заборгованість на умовах договору про відступлення права вимоги банкрута.

Як встановлено судом, при проведенні спірного аукціону з продажу майна банкрута, продажу підлягали виявлені у банкрута 168 одиниць сільськогосподарської техніки, що перебувають у заставі ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк".

Листом №110/13874/2016 від 23.11.2016 ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" надав згоду на продаж заставного майна на аукціоні у формі цілісного майнового комплексу, початкова вартість якого є сукупність визнаних у встановленому Законом Україн порядку вимог кредиторів без права пониження вартості.

При цьому, заставним кредитором у вказаному листі встановлено порядок реалізації заставного майна банкрута у випадку визнання аукціону з продажу майна банкрута таким, що не відбулося, що суперечить приписам норм вказаного Закону.

За змістом ч.ч. 1, 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Статтями 65, 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" врегульовано питання стосовно можливості зниження початкової вартості майна, що продається на аукціоні.

Так, згідно ст.65 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону. До участі у повторному аукціоні не допускаються переможці попередніх торгів, що не сплатили в установлений строк вартості лота за договором, відмовилися від укладення договору купівлі-продажу чи від підписання протоколу із зазначенням результатів аукціону.

Статтею 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачені особливості проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, а саме, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Отже, порядок продажу майна банкрута встановлений вказаним Законом, у тому числі щодо встановлення початкової вартості цілісного майнового комплексу та порядку її зниження, який не містить права кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна, встановлювати додаткові вимоги щодо початкової вартості майна, що продається, а також порядку її зниження.

Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено обов'язку ліквідатора визначати граничну межу, до якої може бути знижена початкова вартість, в тому числі і за вимогою заставного кредитора щодо продажу майна банкрута, яке перебуває в його заставі.

Також, згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заставний кредитор надає лише згоду на реалізацію заставного майна, а порядок продажу майна банкрута відповідно до вимог вказаного Закону, в тому числі встановлення початкової вартості цілісного майнового комплексу та порядку її зниження, визначаються безпосередньо самим ліквідатором банкрута.

Аналогічні висновки містяться в постанові Вищого господарського суду України від 03.11.2015 р. у справі №5004/1537/12.

Відтак, суд приходить до висновку, що лист №110/13874/2016 від 23.11.2016 ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" містить в собі згоду на продаж заставного майна, в той час як вказівки та умови заставного кредитора ліквідатору щодо необхідності повторного звернення до нього та додаткового погодження порядку та вартості реалізації заставного майна боржника, не підлягають врахуванню останнім, оскільки спірне майно повинно бути реалізоване в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З урахуванням викладеного, твердження заявника про відсутність його згоди на проведення спірного аукціону є безпідставними.

Також не приймаються судом до уваги твердження заявника про порушення строків проведення повторного аукціону продажу майна боржника з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 65 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон.

За таких обставин, місячний термін для організації повторного аукціону в даному випадку встановлений ч. 1 ст. 65 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо договором не було передбачено іншого.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.

За змістом ч. 1 ст. 52 вказаного Закону організатор аукціону повинен провести аукціон протягом двох місяців з дня укладення договору про проведення аукціону, якщо інше не встановлено законом або договором.

На виконання вказаних умов 10.08.2017 між ліквідатором боржника та Товарною біржею «Київська універсальна біржа» був укладений договір на проведення аукціону №01-03/01, за змістом п. 3.1 якого сторони погодили, що для проведення аукціону вони укладають окрему додаткову угоду до договору.

11.08.2017 вказаними сторонами була укладена додаткова угода №1 про проведення аукціону, відповідно до п. 1.2 якої строк продажу майна визначено - протягом двох місяців з дня укладення цієї додаткової угоди.

Таким чином, в порядку, визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на підставі укладеного договору з організатором аукціону погоджено двохмісячний строк для проведення аукціону з продажу майна боржника.

З урахуванням викладеного, проведення спірного аукціону 13.09.2017 відповідає погодженим сторонами строкам у договорі №01-03/01 від 11.08.2017, а відтак жодним чином не може свідчити про допущені порушення приписів ч. 1 ст. 65 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім того, твердження заявника про створення дискримінаційних умов наслідок несвоєчасного повідомлення про проведення спірного аукціону спростовуються фактом участі в такому аукціоні двох учасників, які завчасно внесли гарантійні внески, що свідчить про реальну можливість у всіх бажаючих осіб взяти участь у спірному аукціоні.

Більш того, приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містять жодних обмежень щодо строків на подачу заяви на участь в аукціоні.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, заявником не доведено, а судом не встановлено обставин з якими положення статей 203, 215 Цивільного кодексу України пов'язують можливість визнання спірного аукціону недійсним.

За таких обставин, в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання недійсними та скасування результатів аукціону в межах справи №910/7266/14 необхідно відмовити.

Керуючись ст.55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання недійсними та скасування результатів аукціону в межах справи №910/7266/14 відмовити.

Копію ухвали направити усім учасникам провадження у справі, Товарній біржі «Київська універсальна».

Суддя А.В. Яковенко