ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Справа № 909/931/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Фірма Калина ІФ ЛТД б/н від 30.10.2017

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.10.2017

у справі № 909/931/17

за позовом Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Фірма Калина ІФ ЛТД, м.Івано-Франківськ

про стягнення 65 000,00грн. штрафу та 58 500,00грн. пені

за участю представників:

від позивача ОСОБА_3 - представник

від відповідача ОСОБА_4 представник

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відповідно до ст..74-1 Господарського процесуального кодексу України судове засідання проводилось в режимі відеоконференції, за допомогою технічних засобів відеозапису. Носій відеозапису відеоконференції є додатком до протоколу судового засідання і після закінчення судового засідання приєднується до матеріалів справи.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.10.2017 у справі № 909/931/17 (ОСОБА_5М.) задоволено позов Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України. Стягнено з ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД, м. Івано-Франківськ на користь Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Ужгород 65 000,00грн. штрафу та 58 500,00 пені, зарахувавши зазначені суми в дохід Державного бюджету України, одержувач коштів держбюджет м. Івано-Франківськ, код 37952250, р/р0002, назва банку ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО 836014, код бюджетної класифікації 21081100.

ТОВ Фірма Калина ІФ ЛТД подано апеляційну скаргу б/н від 30.10.2017, в якій просить скасувати рішення суду від 17.10.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з неповним з»ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник посилається на те, що судом стягнено із скаржника пеню за період з 03.06.2017 по 25.06.2017. Проте в даний період тривало провадження по визнанню недійсним рішення відповідача про накладення штрафу, відтак нарахування пені за зазначений період є протиправним.

Закарпатське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що твердження скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та такими, що суперечать нормам права та обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 12 жовтня 2016 року адміністративною колегією Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №26-р/к у справі №04-22/2016 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД і ТОВ "Енерго-Технопарк" та накладення штрафу.

Пунктом першим резолютивної частини вказаного рішення визнано, що ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД і ТОВ "Енерго-Технопарк" під час участі у процедурі закупівлі Мужіївською сільською радою будівництва мереж та споруд водопостачання до с. Мужієво за державні кошти вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 4 ч.2 ст.6, п.1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Даним рішенням на підставі ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладено штраф у розмірі 65 000,00грн.

20 жовтня 2016 року вказане рішення направлено відповідачу по справі, після чого останнім зазначене рішення оскаржено до Господарського суду Закарпатської області.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 22.05.2017 у справі №907/817/16, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.08.2017, у задоволенні позову відмовлено. Штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції в сумі 65 000,00грн. відповідач станом на 08.09.2017 не сплатив.

Вищенаведене стало підставою для звернення з позовними вимогами Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД про стягнення 65 000,00 грн. - штрафу та 58 500,00 грн. - пені.

Відповідно до статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі. Отже, рішення вручено відповідачу 28.10.2016.

Положеннями ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу комітету, зобов"язана сплатити його у двомісячний строк з дня одержання рішенням про накладення штрафу.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України Про захист економічної конкуренції заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду в двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач повинен був сплатити до 21.12.2016 штраф на підставі рішення адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №26-р/к у №04-22/2016 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД і ТОВ "Енерго-Технопарк", про що протягом п'яти днів з дня сплати штрафу повинен був повідомити територіальне відділення шляхом надіслання документів, що підтверджують сплату штрафу.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем вказаної норми.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (ч. 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Частиною 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини п'ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

У п.п.20.2 п. 20 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" зазначено, що у застосуванні приписів статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (щодо стягнення з суб'єктів господарювання штрафу та пені у зв'язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) господарським судам необхідно враховувати таке.

Абзацами третім - п'ятим частини п'ятої зазначеної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Слід також мати на увазі, що припинення та зупинення нарахування пені, про які йдеться у цих нормах, відбувається лише у зв'язку з прийняттям рішення, розглядом чи переглядом справи саме господарським судом, а не будь-яким органом, що вирішив (вирішує) спір.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.12.2016 Господарський суд Закарпатської області порушив провадження у справі №907/817/15 за позовом ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД до Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.10.16 № 26-р/к та 22.05.2017 прийняв рішення у справі.

26.06.2017 Львівський апеляційний господарський суд ухвалою прийняв апеляційну скаргу відповідача до провадження та 08.08.17 винесено постанову про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Отже, з огляду на викладене, на момент розгляду справи судом, рішення адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.10.2016 року № 04-22/2016 є чинним.

На підставі вищевказаних відомостей щодо розгляду господарським судом справи №907/814/16 та норм Закону України "Про захист економічної конкуренції" сума, що підлягає до сплати відповідачем, розраховується наступним чином:

65 000,00 грн. - штраф, що накладений на відповідача згідно з рішенням адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.10.2016 року № 04-22/2016;

1,5 % - розмір пені за кожний день прострочення сплати штрафу відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

65 000,00 х 1,5% = 975,00 грн. - розрахована сума пені за кожний день прострочення сплати відповідачем штрафу, що накладений згідно з рішенням адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.10.2016 року № 04-22/2016.

Часові проміжки, у яких здійснюється нарахування пені за прострочення сплати штрафу, що накладений згідно з рішенням адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.10.2016 року № 04-22/2016, визначено наступним чином:

- з 03.06.2017 (початок нарахування) по 25.06.2017 (день, що передував прийняттю Львівським апеляційним господарським судом ухвали від 26.06.2017 у справі №907/817/16, згідно з якою прийнято апеляційну скаргу товариства) - 23 календарних днів;

- з 09.08.2017 (наступний день після прийняття Львівським апеляційним господарським судом постанови у справі №907/817/16) по 14.09.2017 (до дня подання позовної заяви) - 37 календарних днів, а всього 60 днів.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що сума пені, яка підлягає до стягнення з відповідача за прострочення сплати штрафу, що накладений згідно з рішенням адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.10.2016 № 04-22/2016, становить 58 500,00грн. (60 х 975,00 грн.).

Отже, висновок суду про правомірність нарахування позивачем пені за прострочення сплати штрафу в розмірі 58 500,00грн. є обгрунтованим.

Відповідно до ч.7 ст.56 зазначеного Закону, у разі несплати штрафу в строк, передбачений рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

З огляду на те, що, відповідач в добровільному порядку штраф та пеню не сплатив, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача штрафу та пені в примусовому порядку на підставі судового рішення.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували вимоги, заявлені в апеляційній скарзі.

Сукупності встановлених по справі обставин суд першої інстанції надав належну оцінку і, з урахуванням вимог ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", взявши до уваги відсутність даних про добровільне виконання рішення АМК України відповідачем, правомірно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення 65 000грн. штрафу та 58 500,00грн. пені.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення осподарського суду Івано-Франківської області від 17.10.2017 у справі № 909/931/17 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.