донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

05.12.2017 справа №905/76/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді при секретарі за участю представників сторін від апелянта: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 за довіреністю Не зявилися ОСОБА_6 за довіреністю
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
на ухвалу господарського суду Донецької області
від04.10.2017 р.
у справі№ 905/76/15
за позовом до за участю органу виконання судового рішення:Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК високовольтні мережі, м.Краматорськ, Донецька область Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, м.Маріуполь, Донецька область Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
про стягнення 13983578,73грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.10.2017р. по справі №905/76/15 задоволено скаргу Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу№1527 від 15.09.2017р. про:

- визнання незаконними дій Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. по ВП №48983806 на суму 1326543,07 грн, накладеного в рамках виконання рішення господарського суду Донецької області №905/76/15 від 14.07.2015р.;

- визнання недійсною постанови про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. по ВП №48983806 на суму 1326543,07 грн.

Визнано постанову про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. по ВП №48983806 на суму 1326543,07 грн недійсною.

Визнані дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. по ВП №48983806 на суму 1326543,07 грн, накладеного в рамках виконання рішення господарського суду Донецької області №905/76/15 від 14.07.2015р. - незаконними.

Ухвала суду першої інстанції мотивована обгрунтованостю та доведеністю викладених у скарзі вимог.

Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 04.10.2017 р. по справі №905/76/15, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України посилається на те, що відповідно до ч.4 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з підстави, передбаченої п.10 ч.1 цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий газ, використаний станом на 1.07.2016р. для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої) у тому числі згідно з рішенням суду та вважає, що у державного виконавця відсутні підстави для зупинення вчинення виконавчих дій з виконання рішення суду, по якому заборгованість була розстрочена.

Апелянт вважає, що оскільки рішення суду першої інстанції не виконано боржником самостійно в наданий йому строк, державним виконавцем, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», накладено арешт на грошові кошти КП «Компанія «Вода Донбасу», що містяться на рахунках в установах банку.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК високовольтні мережі, м.Краматорськ, Донецька область підтримує доводи апелянта та вважає, що дії державного виконавця щодо примусового виконання рішення суду та постанов про накладення арешту вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та інших нормативно-правових актів.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу, м.Маріуполь, Донецька область вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідач по справі посилається на те, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: Геза Т.Д. - головуючий суддя, судді: Сгара Е.В., Склярук О.І.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 09.11.2017р. порушене провадження за апеляційною скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 04.10.2017 р. по справі №905/76/15, розгляд справи призначено на 21.11.2017р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 21.11.2017р. за клопотанням представників сторін, продовжено строк розгляду апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 04.10.2017 р. по справі №905/76/15 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 05.12.2017р.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч.2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

За приписами ч.1 ст.121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верхового Суду України №14 від 26.12.2003р. Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

У п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України №9 від 17.10.2012р. зазначено, що при вирішенні питань, повязаних із застосуванням ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам слід мати на увазі, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх у судових засіданнях апеляційної інстанції представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Донецької області від 14.07.2015р. по справі №905/76/15 частково задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК високовольтні мережі: стягнуто з Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК високовольтні мережі суму заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 12291790,01 грн, суму пені за прострочення сплати активної електроенергії у розмірі 724193,49 грн, суму 3% річних за прострочення сплати активної електроенергії у розмірі 180480,80 грн, а також судовий збір в сумі 68966,44 грн. Відстрочено виконання рішення на 1 рік. В залишковій частині вимог відмовлено.

На виконання рішення від 14.07.2015р. по вказаній справі 31.07.2015р. господарським судом було видано відповідний наказ.

08.10.2015р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №48983806 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/76/15 від 31.07.2015р. про стягнення заборгованості за активну електроенергію в розмірі 12291790,01 грн, суми пені за прострочення сплати активної електроенергії у розмірі 724193,49 грн, суми 3% річних за прострочення сплати активної електроенергії у розмірі 180480,80 грн, а також судовий збір в сумі 68966,44 грн; розстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2015р. по справі №905/76/15 строком на 1 рік наступним чином: серпень 2015 року 1105452,56 грн, вересень 2015 року 1105452,56 грн, жовтень 2015 року 1105452,56 грн, листопад 2015 року 1105452,56 грн, грудень 2015 року 1105452,56 грн, січень 2016 року 1105452,56 грн, лютий 2016 року 1105452,56 грн, березень 2016 року 1105452,56 грн, квітень 2016 року 1105452,56 грн, травень 2016 року 1105452,56 грн, червень 2016 року 1105452,57 грн, липень 2016 року 1105452,57 грн.

19.07.2017р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_7 було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1326543,07 грн. При цьому, державний виконавець керувався приписами ст.28 Закону України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999р.

19.09.2017р. Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу звернулось до господарського суду Донецької області зі скаргою №1527 від 15.09.2017р., в якій просило визнати незаконними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. по ВП №48983806 на суму 1326543,07 грн, накладеного в рамках виконання рішення господарського суду Донецької області №905/76/15 від 14.07.2015р.; визнати недійсною постанову про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. по ВП №48983806 на суму 1326543,07 грн.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2015р. по справі №905/76/15 в частині заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 12291790,01 грн було виконано Комунальним підприємством Компанія Вода Донбасу самостійно, жодних виконавчих дій Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не вчинялось. Крім того, скаржник вказує на приписи норм п.6 ч.5 ст.27 Закону України Про виконавче провадження відповідно до яких, виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Крім того, до скарги Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу додане клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання скарги у порядку ст.1212 ГПК України, в якому скаржник посилався на те, що постанова про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. по ВП №48983806 не надсилалася боржнику, а про її існування стало відомо під час підготовки до судового засідання по справі №905/76/15 з розгляду скарги №1163 від 02.08.2017р.

Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу звернулося до суду першої інстанції з клопотанням №1532 від 15.09.2017р., в якому просило обєднати скаргу №1163 від 02.08.2017р. по справі №905/76/15 щодо незаконного накладення арешту на кошти, які знаходяться на всіх рахунках боржника та його відокремлених підрозділів по зведеному виконавчому провадженню №41211546, до якого входить ВП №48983806 на виконання від 14.07.2015р. у справі №905/76/15 та визнання недійсною постанови про арешт коштів боржника від 26.07.2017р. на виконання ЗВП №41211546 в межах накладення арешту по ВП №48983806 (рішення від 14.07.2015р. по справі №905/76/15) на суму 12515986,58 грн та виконавчого збору на суму 1243271,50 грн зі скаргою №1527 від 15.09.2017р. по справі №905/76/15 щодо визнання незаконними дій Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. по ВП №48983806 на суму 1326543,07 грн, накладеного в рамках виконання рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2015р. у справі №905/76/15 та визнання недійсною постанови про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. по ВП №48983806 на суму 1326543,07 грн в одну справу.

Клопотання Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу№1532 від 15.09.2017р. про обєднання скарг №1163 від 02.08.2017р. та №1527 від 15.09.2017р. в одну справу обґрунтовано залишено судом першої інстанції без задоволення, оскільки вказані скарги розглядаються в межах однієї справи №905/76/15.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.09.2017р. по справі №905/76/15 відновлено Комунальному підприємству Компанія Вода Донбасу пропущений процесуальний строк на подання скарги №1527 від 15.09.2017р., скаргу призначено до розгляду.

04.10.2017р. за результатами розгляду скарги Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу №1527 від 15.09.2017р. судом першої інстанції прийнято ухвалу, що оскаржується.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Однією з засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Згідно із ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

За приписом ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

За змістом ст.116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Закон України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. набрав чинності 05.10.2016р.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. визнано такими, що втратили чинність з дня набрання чинності цим Законом, зокрема, Закон України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999р., крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

У відповідності до частин 6,7 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ст.6 Закону України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999р. та ст.74 Закону України Про виконавче провадження №1404-VІІІ від 02.06.2016р. дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження можуть бути оскаржені у встановленому порядку згідно з вимогами Закону.

Виходячи зі змісту Закону України Про виконавче провадження юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду, є постанова державного виконавця.

Акт державного органу це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Тобто, оскарженню підлягають дії (бездіяльність) державного виконавця, оформлені відповідною постановою.

Згідно із ст.19 Закону України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999р. (в редакції від 08.10.2015р.) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За умовами ст.25 вказаного нормативно-правового акту (у відповідній редакції) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Як свідчать матеріали справи, постановою від 08.10.2015р. державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження №48986806 за наказом господарського суду Донецької області від 31.07.2015р. по справі №905/76/15, зобовязано боржника самостійно виконати рішення суду у строк до 14.10.2015р., постановлено при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно із ч.2 ст.25 Закону України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999р. (в редакції від 08.10.2015р.) у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішеннябуде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, виконання рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2015р. по справі №905/76/15 було розстрчено строком на 1 рік наступним чином: серпень 2015 року 1105452,56 грн, вересень 2015 року 1105452,56 грн, жовтень 2015 року 1105452,56 грн, листопад 2015 року 1105452,56 грн, грудень 2015 року 1105452,56 грн, січень 2016 року 1105452,56 грн, лютий 2016 року 1105452,56 грн, березень 2016 року 1105452,56 грн, квітень 2016 року 1105452,56 грн, травень 2016 року 1105452,56 грн, червень 2016 року 1105452,57 грн, липень 2016 року 1105452,57 грн.

13.08.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Управлінням Державної казначейської служби України у місті Словянську Донецької області (сторона третя), Фінансовим управлінням Артемівської міської ради (сторона четверта), Управлінням житлово-комунального господарства Словянської міської ради (сторона пята), Комунальним підприємством Словянської міської ради Словміськводоканал (сторона шоста), Комунальним підприємством Компанія Вода Донбасу (сторона сьома), Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК високовольтні мережі (сторона остання) було укладено договір №5/375/2 про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови №375 від 04.06.2015р. Кабінету Міністрів України.

За приписами п.1 договору №5/375/2, предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам, визначеної п.16 ст.14 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік, відповідно до Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою №375 від 04.06.2015р. Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.10 вказаного договору сторона сьома перераховує на рахунок сторони останньої кошти (в тому числі ПДВ) для погашення заборгованості за електричну енергію спожиту, зокрема, у 2014 році згідно з договором №10031000 від 22.06.2006р. за рішенням суду від 14.07.2015р. по справі №905/76/15 у сумі 9074416,20 грн.

Перерахування вказаних коштів на рахунок стягувача підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №23 від 21.08.2015р.

Крім того, 14.12.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Управлінням Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області (сторона третя), Департаментом фінансів Маріупольської міської ради (сторона четверта), Департаментом розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради (сторона пята), Комунальним підприємством Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства (сторона шоста), Комунальним підприємством Компанія Вода Донбасу (сторона сьома), Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК високовольтні мережі (сторона восьма), Державним підприємством Енергоринок (сторона девята), Публічним акціонерним товариством Київенерго (сторона десята), Національним акціонерним товариством Нафтогаз України (сторона одинадцята), Публічним акціонерним товариством Укргазвидобування (сторона остання) було укладено договір №379/375-в про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови №375 від 04.06.2015р. Кабінету Міністрів України.

Предметом вказаного договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам, визначеної п.16 ст.14 та ст.32 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік, відповідно до Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою №375 від 04.06.2015р. Кабінету Міністрів України (п.1 договору №379/375-в від 14.12.2015р.).

На виконання зазначеного договору сторона сьома перераховує на рахунок сторони восьмої кошти (в тому числі ПДВ) для погашення заборгованості за електричну енергію, спожиту у 2015 році згідно з договором №10031000 від 22.06.2006р. за рішенням суду від 14.07.2015р. по справі №905/76/15 у сумі 3217373,81 грн (п.10 договору №379/375-в від 14.12.2015р.).

Перерахування коштів у зазначеній сумі на користь стягувача підтверджується платіжним дорученням №25 від 17.12.2015р.

Листами №1681 від 12.11.2015р., №2007 від 21.12.2015р. Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу повідомило орган виконання судового рішення про погашення основного боргу за спожиту активну електричну енергію у загальній сумі 12291790,01 грн, яка стягнута рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2015р. у справі №905/76/15.

Вказані листи були направлені на адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України цінними листами із відбитками штемпелів відділів поштового зв'язку та засвідчені підписами працівників зв'язку.

Стаття 28 Закону України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999р. визначає, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим законом.

Судовою колегією апеляційної інстанції встановлено,що оскаржувана постанова винесена 26.07.2017р.

05.10.2016р. набрав чинності Закон України Про виконавче провадження №1404-VІІІ від 02.06.2016р., з дня набрання чинності яким Закон України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.1999р. втрачає чинність, крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Як встановлено у ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. До правовідносин, які виникли під час дії нормативно-правового акта, який згодом втратив чинність, застосовуються його норми.

В силу норм п.7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про виконавче провадження №1404-VІІІ від 02.06.2016р., який набрав чинності 05.10.2016р., виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

За змістом рішення №1-рп/99 від 09.02.1999р. Конституційного Суду України дія нормативно-правового акта починається з моменту набрання цим актом чинності та припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відтак, оскаржувана постанова та дії з її прийняття є неправомірними, оскільки вчинені на підставі нормативно-правового акту, який станом на 26.07.2017р. втратив чинність.

За приписами ст.1 Закону України Про виконавче провадження №1404-VІІІ від 02.06.2016р. виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.10 Закону України Про виконавче провадження №1404-VІІІ від 02.06.2016р. заходами примусового виконання рішень визначено: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Закону України Про виконавче провадження №1404-VІІІ від 02.06.2016р. виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

30.11.2016р. набув чинності Закон України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Наказом №160 від 27.06.2017р. Міністерства регіонального розвитку, будівництва та Житлово-комунального господарства України Про включення до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії субєктів господарювання Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу включено до переліку субєктів господарювання - теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, про що боржник повідомив орган виконання судового рішення листом №03/762 від 04.07.2017р.

Відповідно до п.6 ч.5 ст.27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2015р. по справі №905/76/15 в частині стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію у сумі 12291790,01 грн було виконано Комунальним підприємством Компанія Вода Донбасу самостійно. Вказане також підтверджується наданими до матеріалів справи доказами.

Актом звірки від 01.05.2017р. підтверджено наявність заборгованості за рішенням суду № 905/76/15р. у сумі 973640,73 грн., яка складається з пені, штрафних та фінансових санкцій, а також судових витрат.

За приписами ч. 2 ст.27 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Нарахування та стягнення виконавчого збору на суму заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 12291790,01 грн. відповідно до рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2015р. по справі №905/76/15, яке виконане боржником добровільно та в строк, визначений господарським судом, є порушенням ч. 2 ст.27 Закону України Про виконавче провадження.

В матеріалах справи відсутні докази вчинення Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України дій з примусового виконання рішення господарського суду Донецької області від 14.07.2015р. по справі №905/76/15 станом на дату прийняття оскаржуваної постанови - 19.07.2017р.

При цьому, виконавчий збір стягується в разі, якщо рішення було виконано примусово.

Факт невиконання рішення про стягнення суми є підставою для нарахування виконавчого збору лише за умови стягнення її державним виконавцем, який після закінчення строку для добровільного виконання рішення суду виконує його примусово шляхом вжиття відповідних заходів.

За таких обставин, відсутні підстави для нарахування виконавчого збору, оскільки державним виконавцем в межах виконавчого провадження не було стягнуто коштів з боржника на користь стягувача та не встановлено розмір фактичної заборгованості Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу перед Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК високовольтні мережі, м.Краматорськ, Донецька область на дату прийняття оскаржуваної постанови Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Враховуючи вищенаведене, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено скаргу Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу №1527 від 15.09.2017р. та визнано дії державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1326543,07 грн. незаконними, а постанову від 19.07.2017р. недійсною.

Доводи, викладені Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції в оскаржуваному процесуальному документі.

За таких обставин, апеляційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 04.10.2017р. по справі №905/76/15 не підлягає задоволенню.

Ухвала господарського суду Донецької області від 04.10.2017р. по справі №905/76/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ.

Керуючись ст. 49, 99, 101, 102, п.1 ч.1 ст.103, ст. 105, 106, 1212 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 04.10.2017р. по справі №905/76/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 04.10.2017р. по справі №905/76/15 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Судді: Е.В. Сгара

ОСОБА_3