ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2017 р. Справа № 911/3212/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Журавлиське"

до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самосвтійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2

про визнання недійсними та скасування наказів

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача: Пєнязькова О.О. (дог. б/н від 05.12.2016);

від відповідача: не з'явилися;

від третьої особи 1: не з'явилися;

від третьої особи 2: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Журавлиське" (далі - позивач) звернулося з позовом до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області (далі - відповідач) про визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-5274/15-16-сг від 31.03.2016, який призвів до реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4, яка розташована на земельній ділянці, якою користується Товариство з обмеженою відповідальністю "Журавлиське" з кадастровим номером НОМЕР_3; визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-23529/15-16-сг від 11.11.2016, який призвів до реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на земельній ділянці, якою користується Товариство з обмеженою відповідальністю "Журавлиське" з кадастровим номером НОМЕР_2

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору оренди земельної ділянки від 04.06.2009 є орендарем земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 42,5973 га. Позивачу стало відомо, що на орендованій ним земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_3 розташовані земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_1, власниками яких є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-5274/15-16-сг від 31.03.2016 та наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-23529/15-16-сг від 11.11.2016.

Враховуючи, що позивач не погоджується із рішеннями Головного управління Держгеокадастру у Київській області щодо винесення спірних наказів та вважає, що вказаними рішеннями порушуються його права як орендаря земельної ділянки, він звернувся з позовом до суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.10.2017 порушено провадження у справі № 911/3212/17, залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, призначено розгляд справи на 17.11.2017.

15.11.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 04-15/695 від 08.11.2017 (вх. № 24229/17 від 15.11.2017), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, який прийнято судом.

27.11.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від представника третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надійшла заява (вх. № 24988/17 від 27.11.2017), згідно якої останній просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв'язку з перебуванням у відпустці.

У судовому засіданні 01.12.2017 представник позивача заперечив проти відкладення розгляду справи та наполягав на вирішення спору у даному судовому засіданні.

Суд, розглянувши заяву представника третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи, вирішив відмовити у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 1-1) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта. Про відкладення розгляду справи виноситься ухвала, в якій вказуються час і місце проведення наступного засідання. Суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на те, що нез'явлення в судове засіданні 01.12.2017 належним чином повідомленого представника третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6 не перешкоджає вирішенню спору, а також приймаючи до уваги наявність всіх матеріалів у справі, необхідних для вирішення спору по суті, в тому числі відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку, що заява представника третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Водночас, суд звертає увагу сторін у справі, що неодноразові відкладення судового провадження у справі № 911/3212/17, яке триває з 31.10.2017 можуть призвести до порушення гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. В той час як запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення Європейського суду з прав людини у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011). Роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Європейського суду з прав людини у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2017 розгляд справи відкладено на 01.12.2017.

У судовому засіданні 01.12.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та третя особа 2 в судове засідання 01.12.2017 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача та третьої особи 2 в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами за відсутності представника відповідача та третьої особи 2.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачами не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.06.2009 між Ставищенською районною державною адміністрацією Київської області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Журавлиське" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якої орендодавець зобов'язався надати, а орендар - прийняти в строкове платне володіння і користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які знаходяться за межами села на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області за межами населеного пункту.

Договір зареєстрований у Ставищенському районному відділі № 23 Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.06.2009 за № 83.

Згідно з п. 2.1. договору в оренду передаються земельні ділянки загальною площею - 88,3381 га, у тому числі пасовища - 4,5919 га, сіножаті - 83,7462 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах, які перенесені в натуру (на місцевість) і зазначені на плані, що є невід'ємною частиною договору, в тому числі земельна ділянка площею 42,5973 га, кадастровий номер НОМЕР_2

Договір укладається на термін 49 років, починаючи з дати його державної реєстрації (п. 3.1. договору).

Наказами Головного управління Держгеокадастру у Київській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 31.03.2016 № 10-5274/15-16-сг та від 11.11.2016 № 10-23529/15-16-сг надано гр. ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер НОМЕР_4) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області; надано гр. ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 1,3799 га (кадастровий номер НОМЕР_1) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області.

Як вбачається з наданих позивачем копій рішення відділу Держземагенства у Ставищенському районі, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, державної реєстраційної справи по заключенню договору оренди земельних ділянок (а.с. 54-116) на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_3 розташовані земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_4 та НОМЕР_1, які належать третім особам на підставі спірних наказів.

Предметом позову є вимоги про визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-5274/15-16-сг від 31.03.2016, який призвів до реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4, яка розташована на земельній ділянці, якою користується Товариство з обмеженою відповідальністю "Журавлиське" з кадастровим номером НОМЕР_3; визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-23529/15-16-сг від 11.11.2016, який призвів до реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на земельній ділянці, якою користується Товариство з обмеженою відповідальністю "Журавлиське" з кадастровим номером НОМЕР_2

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України).

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Суд встановив, що позивач є належним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 42,5973 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 04.06.2009, укладеного із Ставищенською районною державною адміністрацією Київської області; відповідачем на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-5274/15-16-сг від 31.03.2016 та наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-23529/15-16-сг від 11.11.2016 передано у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_1, які співпадають із земельною ділянкою позивача.

З огляду на наведене, суд вважає, що спірні накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області суперечать положенням ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, порушують право позивача на користування земельною ділянкою, яке підлягає судовому захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-5274/15-16-сг від 31.03.2016 та визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-23529/15-16-сг від 11.11.2016.

Доводи відповідача щодо неможливості скасування судом прийнятих відповідачем наказів про передачу земельних ділянок у власність, оскільки вказані накази є ненормативними актами, оцінюються судом критично з огляду на те, що вимоги позову зводяться до оспорювання права на земельну ділянку, яке підлягає судовому захисту у разі його порушення, в тому числі ненормативним актом органу державної влади.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-5274/15-16-сг від 31.03.2016.

3. Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-23529/15-16-сг від 11.11.2016.

4. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, будинок 3/14; ідентифікаційний код 39817550) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Журавлиське" (09432, Київська обл., Ставищенський район, село Журавлиха, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 9; ідентифікаційний код 30831011) 3 200 (три тисячі двісті гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 06.12.2017

Суддя П.В.Горбасенко