КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Справа№ 910/11790/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

від позивача не з'явився

від відповідача Гордієнко Т.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрія - Лайф"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 по справі №910/11790/17 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрія-Лайф"

про стягнення 79 486, 31 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 по справі №910/11790/17 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрія-Лайф" про стягнення 79 486, 31 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрія-Лайф" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" заборгованість у сумі 68 874,58 грн, інфляційні втрати у сумі 9 155,77 грн та 3 % річних у сумі 1 455, 96 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Феєрія - Лайф" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 04.12.2017.

30 листопада 2017 року представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 04.12.2017 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача, в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017.

Представник відповідача, в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції, з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно з Розпорядженням Оболонської районної у місті Києві адміністрації від 17.07.2009 року № 514 ТОВ "Експлуатаційна компанія" визначено балансоутримувачем будинку за адресою проспект Героїв Сталінграду, 8а у місті Києві.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач є особливим учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг, який залежно від цивільно-правових угод може бути споживачем, виконавцем або виробником.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Експлуатаційна компанія" здійснює управління житловим фондом, який переданий йому на баланс Розпорядженням Оболонської районної у місті Києві адміністрації № 514 від 17.07.2009 р.

Місцевим господарським судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2011 відповідач - ТОВ "Феєрія-Лайф" є власником квартири № 129, загальною площею 162,20 кв.м. по проспекту Героїв Сталінграду, 8а у місті Києві.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Проте, відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за період з жовтня 2011 року по квітень 2017 року на загальну суму 68 874,58 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

У цьому Законі термін споживач вживається в такому значенні: фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ст.19 вказаного Закону).

Відповідно до ст.20 цього Закону Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.21 вищевказаного Закону Виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання, згідно з типовим договором; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд погоджується із твердженням Позивача про те, що законодавством передбачений двосторонній обов'язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем, з посиланням на відсутність договору, такі заперечення не повинні братися до у ваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яку викладено в постанові цього Суду №6-59цс13 від 30.10.2013 року (а.с.105-118 т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 18 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання своїх обов'язків з управління будинком по проспекту Героїв Сталінграду, 8а в місті Києві та забезпечення мешканців будинку житлово-комунальними послугами, ТОВ "Експлуатаційна компанія" уклало відповідні договори з постачальниками цих послуг, а саме - з ПАТ "Київводоканал" - договір на водопостачання та водовідведення від 12.11.2003 № 03361/5-05, з ПАТ "Київенерго" - договір на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.03.2006 № 240705 та договір на постачання електричної енергії від 01.08.2003 № 3415230, з ТОВ "Гранд-Фурор" - договір про надання послуг від 01.04.2015 № 1, з ТОВ "Ремонтно-будівельна компанія "Капітал" - договір від 03.01.2013 № 0101/13; з ПП "Толока М" - договір на виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтового обладнання № 04 від 01.04.2015 р., з ТОВ "ОДС-Ліфтервіс" - договір на технічне обслуговування і ремонт обладнання ОДС від 01.04.2015 № 36, з ТОВ "Селтік ТБО" - договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 01.07.2016 № 01/07-16/14, а також відповідні акти приймання - передачі робіт (надання послуг) та акти приймання-передачі товарної продукції. Відповідач свої зобов'язання з оплати належним чином не виконав.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що з травня 2015 року, в зв'язку зі зміною Законодавства, позивач нараховує відповідачу тільки суму витрат за утримання будинку та прибудинкової території.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, який складено арифметично вірно, прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Посилання апелянта на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, колегією суддів визнано безпідставними, з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2017 порушено провадження по справі, а розгляд призначено на 31.07.2017. Судом визнано обов'язковою явку у судове засідання представників сторін, також, зобов'язано сторін надати докази та документи, необхідні для всебічного, повного та об'єктивного розгляду позовної заяви.

В судове засідання, призначене на 31.07.2017 представники сторін не з'явились.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.07.2017 відкладено розгляд справи до 21.09.2017.

В судове засідання, призначене на 21.09.2017 представник відповідача не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.09.2017 відкладено розгляд справи до 12.10.2017.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що представники сторін повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового повідомлення.

Згідно із ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався правом надіслати відзив на позовну заяву і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, після одержання ухвали про порушення провадження у справі, як це передбачено ст. 59 ГПК України.

При цьому, посилання апелянта на неможливість ознайомитись з позовною заявою, колегією суддів оцінюється критично, оскільки остання направлена позивачем на належну адресу відповідача, що підтверджується описом вкладення та чеком відділу поштового зв'язку (том 1 а.с. 8,9). Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що розгляд справи тривав більш ніж два місяці, а відтак, у відповідача було достатньо часу скористатися своїми процесуальними правами.

В той же час, згідно із ст. 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Статтею 77 ГПК України не передбачено обов'язку суду відкладати розгляд справи через нез'явлення в засідання представника сторони, коли спір може бути вирішено в даному засіданні.

Таким чином, судом першої інстанції дотримано норми процесуального права про права та обов'язки сторін у судовому процесі.

Крім того, колегія судді не приймає до уваги клопотання апелянта про застосування строків позовної давності оскільки, враховуючи приписи ст. 101 ГПК України, останнім не обґрунтовано неможливості подання такого клопотання до місцевого господарського суду, з огляду на встановлені вище обставини, а також враховуючи, що представник відповідача був присутнім в судовому засіданні 12.10.2017.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрія - Лайф" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 по справі №910/11790/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрія - Лайф" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 по справі №910/11790/17 без змін.

2.Матеріали справи №910/11790/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна