ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2017 р. Справа № 911/2973/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Трейдинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленсі Груп»

про зобовязання вчинити дії Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача не зявилися;

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вог Трейдинг» (далі позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленсі Груп» (далі відповідач) про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленсі Груп» передати (поставити) Товариству з обмеженою відповідальністю «Вог Трейдинг» паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) в кількості 16 712,94 тонн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором купівлі-продажу № 1501/1 від 15.01.2016 в частині передачі позивачу дизельного палива.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.10.2017 порушено провадження у справі № 911/2973/17, розгляд справи призначено на 03.11.2017.

17.10.2017 та 17.11.2017 до канцелярії господарського суду Київської області повернулася копія ухвал господарського суду Київської області від 05.10.2017 та 03.11.2017, які були направлені судом на юридичну адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленсі Груп» (08120, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Леніна, буд. 315А, кімната 3). Примірники повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органом поштового звязку без вручення адресату з відмітками «за зазначеною адресою не проживає», «адресат невідомий».

Відповідно до абзацу третього пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення троку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового засідання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.11.2017 розгляд справи відкладено на 17.11.2017.

15.11.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача надійшли додаткові пояснення до позовної заяви про зобовязання вчинити дії від 15.11.2017 (вх. № 24249/17 від 15.11.2017), згідно яких останній повідомив суд про відсутність у позивача оригіналів доданих до позовної заяви документів у звязку із знищенням внаслідок пожежі. Також представник позивача просив суд слухати справи без його участі за наявними матеріалами справи.

У судове засідання 17.11.2017 представники сторін не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач в якості обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вог Трейдинг» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ленсі Груп» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 1501/1, за умовами якого продавець зобовязався передати у власність покупця нафтопродукти в асортименті, в подальшому викладенні іменовані товар, а покупець прийняти товар та оплатити його вартість на умовах договору.

Згідно з п. 2.2. договору одиницею виміру кількості товару приймаються сторонами тонни. Кількість та асортимент товару, що передається покупцю згідно умов договору становить: - паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) в кількості 30 998 т., та підтверджується актами приймання-передачі товару, що є невідємною частиною договору.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору товар постачається продавцем по-частково (товарним партіями) на умовах, що узгоджується Сторонами додатково в Додатках, що є невідємними частинами договору. Приймання-передача товару здійснюється зі складанням акту приймання-передачі товару, що підписується уповноваженими представниками сторін. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

Ціна за одиницю товару узгоджується сторонами і встановлюється в розмірі: - Паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) 14 000 грн, в т.ч. ПДВ 20 %. Ціна за одиницю товару включає податки та інші обовязкові платежі, передбачені чинним законодавством України. Загальна сума договору становить 433 972 000 грн, в тому числі ПДВ 20 % (п.п. 4.1., 4.2. договору).

Пунктами 5.1., 5.2. договору сторонами передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються в українській національній валюті гривнях. Розрахунки за товар проводяться покупцем у формі 100 % передоплати.

Згідно з п. 10.1. договір вступає в силу з момент підписання його сторонами і діє до 31.12.2016.

Також позивач посилається на те, що на виконання договору купівлі-продажу № 1501/1 від 15.01.2016 ТОВ «Вог Трейдинг» було перераховано відповідачу грошові кошти у сумі 233 981 135 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень № 452 від 21.01.2016 на суму 7 788 500 грн, № 451 від 21.01.2016 на суму 7 988 500 грн, № 499 від 21.01.2016 на суму 8 969 500 грн, № 450 від 21.01.2016 на суму 8 977 000 грн, № 424 від 21.01.2016 на суму 9 000 000 грн, № 425 від 21.01.2016 на суму 9 133 300 грн, № 426 від 21.01.2016 на суму 9 249 000 грн, № 427 від 21.01.2016 на суму 9 358 000 грн, № 443 від 21.01.2016 на суму 9 400 300 грн, № 422 від 21.01.2016 на суму 9 466 000 грн, № 428 від 21.01.2016 на суму 9 468 000 грн, № 421 від 21.01.2016 на суму 9 541 000 грн, № 429 від 21.01.2016 на суму 9 579 000 грн, № 423 від 21.01.2016 на суму 9 619 000 грн, № 430 від 21.01.2016 на суму 9 686 000 грн, № 431 від 21.01.2016 на суму 9 699 000 грн, № 432 від 21.01.2016 на суму 9 700 000 грн, № 433 від 21.01.2016 на суму 9 717 000 грн, № 435 від 21.01.2016 на суму 9 738 500 грн, № 436 від 21.01.2016 на суму 9 748 000 грн, № 437 від 21.01.2016 на суму 9 750 000 грн, № 438 від 21.01.2016 на суму 9 760 000 грн, № 442 від 21.01.2016 на суму 9 888 800 грн, № 444 від 21.01.2016 на суму 9 918 000 грн, № 899 від 28.01.2016 на суму 5 649 793 грн, № 897 від 28.01.2016 на суму 3 249 896 грн, а також копією угоди від 28.01.2016 (а.с. 11-38).

Враховуючи, що відповідач не передав позивачу паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) в кількості 16 712,94 тонн позивач звернувся з позовом до суду.

Предметом позову є вимога про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленсі Груп» передати (поставити) Товариству з обмеженою відповідальністю «Вог Трейдинг» паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) в кількості 16 712,94 тонн.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду (ст. 32 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що позивачем на вимоги суду (ухвали від 05.10.2017 та 03.11.2017) не надано суду оригінали доданих до позовної заяви документів, а саме: оригінали договору купівлі-продажу № 1501/1 від 15.01.2016 та платіжних доручень № 452 від 21.01.2016 на суму 7 788 500 грн, № 451 від 21.01.2016 на суму 7 988 500 грн, № 499 від 21.01.2016 на суму 8 969 500 грн, № 450 від 21.01.2016 на суму 8 977 000 грн, № 424 від 21.01.2016 на суму 9 000 000 грн, № 425 від 21.01.2016 на суму 9 133 300 грн, № 426 від 21.01.2016 на суму 9 249 000 грн, № 427 від 21.01.2016 на суму 9 358 000 грн, № 443 від 21.01.2016 на суму 9 400 300 грн, № 422 від 21.01.2016 на суму 9 466 000 грн, № 428 від 21.01.2016 на суму 9 468 000 грн, № 421 від 21.01.2016 на суму 9 541 000 грн, № 429 від 21.01.2016 на суму 9 579 000 грн, № 423 від 21.01.2016 на суму 9 619 000 грн, № 430 від 21.01.2016 на суму 9 686 000 грн, № 431 від 21.01.2016 на суму 9 699 000 грн, № 432 від 21.01.2016 на суму 9 700 000 грн, № 433 від 21.01.2016 на суму 9 717 000 грн, № 435 від 21.01.2016 на суму 9 738 500 грн, № 436 від 21.01.2016 на суму 9 748 000 грн, № 437 від 21.01.2016 на суму 9 750 000 грн, № 438 від 21.01.2016 на суму 9 760 000 грн, № 442 від 21.01.2016 на суму 9 888 800 грн, № 444 від 21.01.2016 на суму 9 918 000 грн, № 899 від 28.01.2016 на суму 5 649 793 грн, № 897 від 28.01.2016 на суму 3 249 896 грн, а також угоди від 28.01.2016 (а.с. 11-38).

За відсутності оригіналів вказаних документів у суду відсутня можливість перевірити реальність господарських операцій між сторонами, дійсну наявність у відповідача обовязку з поставки позивачу палива дизельного ДТ-3-К5, сорт F (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) в кількості 16 712,94 тонн згідно договору купівлі-продажу № 1501/1 від 15.01.2016.

Надані позивачем копії довідки Брусилівського районного сектора Управління ДСНС України у Житомирській області № 275 від 02.08.2017, довідки Брусилівського відділення поліції Користишівського ВП ГУНП в Житомирській області від 20.09.2017, акту про пожежу від 15.06.2017 про знищення документів внаслідок пожежі, не спростовують висновку суду про неможливість встановлення обґрунтованості позовних вимог на підставі копій вказаних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 34 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивачем, належними та допустимими доказами, у розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, не доведено суду виникнення у відповідача обовязку з передачі (поставки) палива дизельного ДТ-3-К5, сорт F (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) в кількості 16 712,94 тонн.

Крім того, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача із вимогами щодо поставки оплаченого товару, що унеможливлює встановлення судом моменту виникнення обовязку відповідача з поставки позивачу товару.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленсі Груп» передати (поставити) Товариству з обмеженою відповідальністю «Вог Трейдинг» паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) в кількості 16 712,94 тонн є такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено: 21.11.2017

Суддя П.В.Горбасенко