РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017Справа №910/19070/17

За позовом Регіонального відділення Фонду Державного майна по м. Києву
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ХОЛДІНГ ГРУП"
простягнення 1 816,48 грн.
Суддя Спичак О.М.

Учасники судового процесу:

від позивача: Ємець Ю.В. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду Державного майна по м. Києву звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ХОЛДІНГ ГРУП" про стягнення 1 816,48 грн.

Разом із позовною заявою Регіональне відділення Фонду Державного майна по м. Києву звернулось до суду із клопотання про відстрочення йому сплати судового збору за подання означеного позову.

Ухвалою суду від 03.11.2017 було відстрочено Регіональному відділенню Фонду Державного майна по м. Києву сплату судового збору до 24.11.2017, порушено провадження у справі № 910/19070/17 та призначено її до розгляду на 24.11.2017.

23.11.2017 на адресу Господарського суду міста Києва від Регіонального відділення Фонду Державного майна по м. Києву надійшли документи, на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судовому засіданні 24.11.2017 представник позивача надає довідку про відсутність аналогічного спору.

Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У зв'язку із неявкою представника відповідача, а також враховуючи необхідність отримання витребуваних судом документів, ухвалою суду було відкладено розгляд справи на 06.12.17 та продовжено Регіональному відділенню Фонду Державного майна по м. Києву відстрочення сплати судового збору до прийняття судового рішення по суті справи.

В судовому засіданні 06.12.2017 представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.2010 року "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 06.12.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2013 між Регіональним відділенням Фонду Державного майна по м. Києву (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ХОЛДІНГ ГРУП" (орендар, відповідач) укладено договір оренди № 6613 нерухомого майна, що належить до державної власності(надалі - договір), відповідно до п.1.1 та 1.2 якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частина внутрішньої поверхні стіни нежитлового приміщення (далі - Майно) загальною площею 2,16 кв.м, розміщене за адресою: 01033, м. Київ, вул. Володимирська, 68, в будівлі студентської їдальні, що перебуває па балансі Національного університету харчових технологій, (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на « 30» квітня 2013 р. і становить 14100,00 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення носіїв соціальної та комерційної реклами, без права виробництва реклами на площах, що орендуються.

24.06.2015 сторони підписали договір про припинення договору оренди № 6613 від 30.10.2013, згідно з умовами якого сторони домовилися достроково припинити договір оренди від 30.10.2013 за взаємною згодою сторін.

Відповідно до акту приймання-передачі від 31.01.2015, який підписано сторонами, на підставі договору оренди № 6613 від 30.10.2013 орендар повернув, а орендодавець прийняв нерухоме майно - загальною площею 2,16 кв.м, розміщене за адресою: 01033, м. Київ, вул. Володимирська, 68, в будівлі студентської їдальні, що перебуває па балансі Національного університету харчових технологій.

Разом із тим, як стверджує позивач, Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ХОЛДІНГ ГРУП" свої обов'язки щодо оплати орендної плати виконало не в повному обсязі, у зв'язку із чим, у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 941,58 грн.

Враховуючи наявність заборгованості відповідача, Регіональне відділення Фонду Державного майна по м. Києву звернулось до Господарського суду м. Києва із позовними вимогами до відповідача щодо стягнення з останнього 941,58 - заборгованості по договору оренди, нарахованих інфляційних збитків в сумі 649,93 грн, пені - 196,72 грн. та 28,25 грн. штрафу.

В свою чергу, відповідач в судові засідання не з'явився, належних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом, та зазначалось раніше, 30.10.2013 між Регіональним відділенням Фонду Державного майна по м. Києву (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ХОЛДІНГ ГРУП" (орендар, відповідач) укладено договір оренди № 6613 нерухомого майна, що належить до державної власності(надалі - договір), відповідно до п.1.1 та 1.2 якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частина внутрішньої поверхні стіни нежитлового приміщення (далі - Майно) загальною площею 2,16 кв.м, розміщене за адресою: 01033, м. Київ, вул. Володимирська, 68, в будівлі студентської їдальні, що перебуває па балансі Національного університету харчових технологій, (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на « 30» квітня 2013 р. і становить 14100,00 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення носіїв соціальної та комерційної реклами, без права виробництва реклами на площах, що орендуються.

Відповідно до п. 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання - передавання Майна.

Згідно з п. п. 3.1, 3.2 та 3.3 договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - квітень 2013 р. 176,25 грн. без ПДВ. Оренда плата за перший місяць оренди жовтень 2013 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2013р.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Умовами п. 3.6 договору визначено, що орендна плата перераховується до державною бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50 % до 50 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 30 жовтня 2013 року до 30 вересня 2016 року включно(п. 10.1 договору).

Відповідно до п. п. 10.6.3 договору, чинність договору припиняється достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

24.06.2015 сторони підписали договір про припинення договору оренди 6613 від 30.10.2013, а також акт приймання-передачі, відповідно до якого орендар повернув, а орендодавець прийняв нерухоме майно - загальною площею 2,16 кв.м, розміщене за адресою: 01033, м. Київ, вул. Володимирська, 68, в будівлі студентської їдальні, що перебуває па балансі Національного університету харчових технологій.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що 30.10.2013 орендодавець передав орендарю у строкове платне користування об'єкт оренди, загальною площею 2,16 кв.м, розміщене за адресою: 01033, м. Київ, вул. Володимирська, 68, в будівлі студентської їдальні, що перебуває па балансі Національного університету харчових технологій за договором оренди № 16418 від 01.12.2015, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна, який підписаний уповноваженими представниками та скріплений печатками сторін, копія акту наявна у матеріалах справи.

Згідно з частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ст.13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно з п. п. 3.1, 3.2 та 3.3 договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - квітень 2013 р. 176,25 грн. без ПДВ. Оренда плата за перший місяць оренди жовтень 2013 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2013р.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Умовами п. 3.6 договору визначено, що орендна плата перераховується до державною бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50 % до 50 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Судом встановлено, що за користування відповідачем об'єктом оренди з жовтня 2013 року по січень 2015 року включно, позивачем було нараховано відповідачу орендну плату у розмірі 1 480,44 грн., що відображено у розрахунку заборгованості, долученому до позовної заяви.

В свою чергу відповідач, свої зобов'язання щодо оплати орендної плати за зазначений період, виконав частково, сплативши 538,86 грн., що не було спростовано останнім належними та допустимими доказами, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати орендних платежів за користування об'єктом оренди за вказаний період.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

З огляду на наведене вище, приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, приписи чинного законодавства України та умови договору оренди, а також враховуючи, що відповідачем порушені істотні умови договору оренди, зокрема щодо сплати орендних платежів, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості орендної плати нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю у сумі 941,58 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 3.7 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Позивач за прострочення строків орендної плати, керуючись п. 3.7 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 196,72 грн.

Як вбачається із розрахунку позивача, останній визначає період нарахування пені на заборгованість відповідача, починаючи з 16.12.2015 і по 14.06.2016.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 2.5 ч. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Як вже зазначалось судом, умовами п. 3.6 договору визначено, що орендна плата перераховується до державною бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50 % до 50 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Отже останній день, коли відповідач мав виконати свої зобов'язання щодо здійснення орендної плати за останній місяць фактичного користування(січень 2015) предметом оренди є 15.02.2015 включно.

Оскільки зазначений позивачем період нарахування пені(з 16.12.2015 по 17.12.2015) на суму 941,58 грн. не охоплює визначений ч. 6 ст. 232 ГПК України строк, а саме шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, то в цій частині позовних вимог господарський суд відмовляє в задоволенні.

Крім того, відповідно до п. 3.8 договору, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

Позивач за прострочення строків орендної плати, керуючись п. 3.7 договору нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 28,25 грн.

Здійснивши перерахунок штрафу, з урахуванням п. 3.8 договору, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати - 649,93 грн.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті орендної плати, господарський суд приходить до висновку, що зазначений розрахунок нормативно доведений та арифметично вірний, а тому позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю.

З огляду на приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ХОЛДІНГ ГРУП" (03680, м. Київ, вул. Соломянська, буд. 3, квартира 920; ) на користь Регіонального відділення Фонду Державного майна по м. Києву (01032, м. Київ, бульвар Т.Шевченка, 50-Г, ) 941(дев'ятсот сорок одну) грн. 58 коп. орендної плати, 649(шістсот сорок дев'ять) грн. 93 коп. інфляційних втрат, 28(двадцять вісім) грн. 25 коп. - штраф та 1 426(одну тисячу чотириста двадцять шість) грн. 72 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ХОЛДІНГ ГРУП" (03680, м. Київ, вул. Соломянська, буд. 3, квартира 920; ) на користь Державного бюджету України 1 426(одну тисячу чотириста двадцять шість) грн. 72 коп. судового збору.

5. Стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна по м. Києву (01032, м. Київ, бульвар Т.Шевченка, 50-Г, ) на користь Державного бюджету України 173 (сто сімдесят три) грн. 28 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

08.12.2017

Суддя Спичак О.М.