ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Справа № 922/4078/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О.-головуючого (доповідач),
Карабаня В.Я.,
Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги
Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області
на рішення та постановуГосподарського суду Харківської області від 19.12.2016 Харківського апеляційного господарського суду від 16.03.2017
у справі№ 922/4078/16 Господарського суду Харківської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"
До Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області
Простягнення 44467,03 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися,

від відповідача: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.12.2016 у справі № 922/4078/16 (суддя Светлічний Ю.В.) задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"; стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" 41860,78 грн. залишку невідшкодованої заборгованості витрат, понесених внаслідок надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення; 1925,60 грн. інфляційних втрат; 680,65 грн. 3% річних; 1378,00 грн. витрат з оплати судового збору.

Рішення суду із посиланням на положення статей 11, 509, 525, 526, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, частини 6 статі 48 Бюджетного кодексу України та Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 мотивовано тим, що всупереч положенням чинного законодавства та умов укладеного між сторонами договору витрати понесені позивачем внаслідок надання послуг зв'язку за 2015 рік відповідачем у повному обсязі не відшкодовано, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивачем правомірно заявлено до стягнення 41860,78 грн. основної заборгованості з витрат, понесених за надання послуг зв'язку на пільгових умовах, 1925,60 грн. інфляційних втрат та 680,65 грн. 3% річних.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 у справі № 922/4078/16 (у складі колегії суддів: Плахова О.В.-головуючого, Здоровко Л.М., Шутенко І.А.) частково скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2016 у справі № 922/4078/16 щодо стягнення 27,21 грн. інфляційних втрат та 52,74 грн. 3% річних та викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції: "Позов частково задоволено; стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради (64606, Харківська область, м. Лозова, Мікрорайон 4, будинок 73, , ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (61002, м. Харків, вул. Іванова, 7/9, розрахунковий рахунок №4901 в ПАБ "АЛЬФА-Банк" м. Київ, МФО 300346, ; отримувач: ПАТ "Укртелеком") 41860,78 грн. залишку невідшкодованої заборгованості витрат, понесених внаслідок надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення; 1898,39 грн. інфляційних втрат; 627,91 грн. 3% річних; 1375,24 грн. витрат з оплати судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (61002, м. Харків, вул. Іванова, 7/9, розрахунковий рахунок №4901 в ПАБ "АЛЬФА-Банк" м. Київ, МФО 300346, ; отримувач: ПАТ "Укртелеком") на користь Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради (64606, Харківська область, м. Лозова, Мікрорайон 4, будинок 73, ) 2,73 грн. витрат з оплати судового збору за подання апеляційної скарги".

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Харківської області від 19.12.2016 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.03.2017, Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 у справі № 922/4078/16 скасувати, і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі заявник посилається на недотримання судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради (надалі - платник) та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі директора Харківської філії (надалі - виконавець) 02.01.2015 укладено договір про відшкодування витрат на надання підприємством зв'язку пільг населенню № 18-25/44 з урахуванням протоколу розбіжностей до договору.

Відповідно до п. 1. договору виконавець відповідно до Законів України: "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту багатодітних сімей", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", "Про охорону дитинства", "Про Службу безпеки", надає послуги зв'язку громадянам, які підпадають під дію вказаних законів, в межах сум, виділених бюджетом, а платник відповідно до Порядку використання коштів, виділених та затверджених бюджетом, відшкодовує протягом 2015 року цільові витрати виконавця на надання послуг зв'язку громадянам м. Лозова, які підпадають під дію вказаних в пункті 1.1. договору законів.

Загальна сума договору складає 294692,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) 49115,33 грн. У разі змінення розміру бюджетних призначень, під час уточнення показників обласного бюджету на 2015 рік, сума договору може корегуватись за потребою шляхом укладання додаткової угоди до договору (пункти 2.1. та 2.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору виконавець зобов'язується щомісячно до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим надавати платнику розрахунки видатків на відшкодування витрат про фактичне надання пільг у звітному місяці за формою "2- пільга", за формою "3-пільга" відповідно до вимог Постанови № 117 КМУ від 29.01.2013 та акти звірки розрахунків за надані пільговикам послуги для узгодження та підписання.

Відповідно до пункту 3.2. платник зобов'язується до кінця місяця, наступного за звітним узгоджувати та підписувати акти звіряння розрахунків за наданні пільговикам послуги, акти здачі-приймання наданих послуг, здійснювати перерахування коштів на відшкодування витрат за надані послуги на підставі форми "2-пільга" та акта здачі-приймання наданих послуг.

Судами встановлено, що Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на виконання умов договору протягом 2015 року надано послуги зв'язку на пільгових умовах громадянам м. Лозова Харківської області, яких включено до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (надалі - Положення), та на яких поширюється дія пункту 19 частини першої статті 12, пункту 10 частини першої статті 13, пункту 18 частини першої статті 14, пункту 20 частини першої статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", пункту 16 статті 64 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", пункту 11 статті 20, статті 21 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пункту 6 частини першої статті 6, частини третьої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", частини п'ятої статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 4 частини третьої статті 13 Закону України "Про охорону дитинства" на загальну суму 49659,01грн.

Позивачем на виконання пункту 3.1. договору та пункту 10 Положення направлено на електронну адресу відповідача () розрахунок видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг з поіменним списком абонентів за формою "2-пільга", що підтверджується витягом з електронної пошти позивача щодо відправлення вихідних повідомлень на адресу (т.1 а.с.118-119).

Як зазначає позивач у зв'язку з частковою сплатою відповідачем наданих послуг зв'язку пільговій категорії населення, станом на 01.01.2016 утворилась заборгованість у розмірі 41860,78 грн., що підтверджується актами звірки розрахунків за надані пільговикам послуги відповідно до форми "3-пільга", затвердженої Наказом Мінпраці України від 28.03.2003 № 83 за погодженням з Мінфіном та Держкомстатом від 01.01.2016, які підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств та не заперечується відповідачем.

У зв'язку з тим, що відповідачем у повному обсязі не виконано покладеного на нього законом та договором обов'язку щодо відшкодування понесених позивачем витрат надання послуг зв'язку пільговій категорії населення Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (т.1 а.с.4-26), у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 41860,78 грн. заборгованості за надані послуги зв'язку, 1925,60 грн. інфляційних втрат та 680,65 грн. 3% річних.

Як зазначено протягом 2015 року позивачем на виконання вимог закону та умов укладеного між сторонами договору надано послуги зв'язку на пільгових умовах громадянам м. Лозова Харківської області, які включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги та на яких поширюється дія пункту 19 частини першої статті 12, пункту 10 частини першої статті 13, пункту 18 частини першої статті 14, пункту 20 частини першої статті 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", пункту 16 статті 64 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", пункту 11 статті 20, статті 21 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пункту 6 частини першої статті 6, частини третьої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", частини п'ятої статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 4 частини третьої статті 13 Закону України "Про охорону дитинства" на загальну суму 49659,01 грн.

Позивачем на виконання умов договору, а саме: пункту 3.1 договору, пункту 10. Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (надалі - Положення) направлено на електронну адресу відповідача () розрахунок видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг з поіменним списком абонентів за формою "2-пільга", що підтверджується витягом з електронної пошти позивача щодо відправлення вихідних повідомлень на адресу .

Колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що висновки судів є передчасними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно Законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 передбачено, що встановлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Вказані норми законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов'язок оператора телекомунікаційних послуг надавати пільгові послуги зв'язку визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати вартість таких пільг суб'єкту господарювання, який надає такі послуги.

Кабінетом Міністрів України Постановою № 256 04.03.2002 затверджено "Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", який визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги по догляду за інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу; компенсації особам, які згідно із статтями 43 і 48 Гірничого закону України мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення; компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян; пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування) за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі - Порядок № 256) передбачено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно - правового акта, що регулює господарську діяльність.

Пунктом 3 Порядку № 256 від 04.03.2002 передбачено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Відповідно до п. 5 Порядку № 256 від 04.03.2002 головні розпорядники коштів місцевих бюджетів кожного місяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звірки розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): до 22 числа місяця, що наступає за звітним - зокрема, щодо пільг з послуг зв'язку.

Відповідно до п. 6 Порядку № 256 від 04.03.2002 фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст Республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звірки, зазначених у пункті 5 цього Порядку, кожного місяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі: до 25 числа місяця, що настає за звітним - щодо пільг, зокрема, з послуг зв'язку.

Частиною 1 пункту 8 Порядку № 256 від 04.03.2002 передбачено, що отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків.

Головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п. 8 Порядку № 256 від 04.03.2002).

Відповідно до ч. 1, п. 11 Порядку "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 уповноважений орган (відповідач) кожного звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації.

Відповідно ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Всупереч вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного, об'єктивного розгляду обставин справи в їх сукупності судами не досліджено заперечення відповідача про відсутність субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на відшкодування пільг окремим категоріям громадян за надані послуги зв'язку у спірний період, та не з'ясовано обставини щодо наявності відповідних бюджетних асигнувань для розрахунків Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області з Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" як постачальником відповідних послуг з відшкодування витрат останнього.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення;

3) скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції;

4) скасувати рішення першої інстанції, постанову апеляційної інстанції повністю або частково і припинити провадження у справі чи залишити позов без розгляду повністю або частково;

5) змінити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції;

6) залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Таким чином рішення та постанова підлягають скасуванню, які прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення у справі, а справа № 922/4078/16 підлягає передачі на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і відповідно до вимог чинного законодавства вирішити спір.

Відповідно до частини 1 статті 11112 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 у справі № 922/4078/16 Господарського суду Харківської області задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.03.2017 у справі № 922/4078/16 Господарського суду Харківської області скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Головуючий, суддя:Корнілова Ж. О.
Судді:Карабань В.Я.
Нєсвєтова Н.М.