ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.12.2017 Справа № 904/9405/17

За позовом Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний Машинобудівний завод імені ОСОБА_1", м. Дніпро Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро Дніпропетровської області

про стягнення 6 130,80 грн. заборгованості за виконані підрядні роботи

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність №157/1573 від 28.12.2016 року

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 03.08.2017 року

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова" звернулося з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" суми заборгованості за договором №11411 від 01.11.2011р. у розмірі 6 130,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором №11411 від 01.11.2011р. щодо своєчасної та повної оплати виконаних робіт.

Ухвалою суду від 06.11.2017р. порушено провадження, розгляд справи призначено на 21.11.2017р.

Від позивача, 17.11.2017р., надійшло клопотання про поновлення строку позовної давності. В обґрунтування поданого клопотання позивач посилається на поважність причин пропуску строку для звернення до суду, з вимогою про стягнення з відповідача суми залишку заборгованості, оскільки з 2014 р. по 2016р. позивач не мав можливості сплатити судовий збір через арешт банківських рахунків, на підставі постанов Державної виконавчої служби. Враховуючи, що строк позовної давності сплив 24.03.2016р., позивач просить визнати поважною причиною пропуск строку позовної давності та поновити строк при розгляді справи по стягненню заборгованості у розмірі 6 130,80 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. 21.11.2017р. подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Проти задоволення клопотання про поновлення строків позовної давності заперечує, та зазначає, що до поважних причин пропуску позовної давності мають бути віднесені обставини, що виникли незалежно від волі особи, яка мала право відповідної вимоги та об'єктивно унеможливили звернення цієї особи за судовим захистом у період дії строку позовної давності. В обґрунтування поновлення строку позовної давності позивач посилається на арешт рахунків, як неможливість реалізації свого права на судовий захист, та додає копії постанов про арешт коштів боржника, починаючи з 19.03.2014р., з чого вбачається, що позивач мав достатньо часу (до моменту арешту рахунків) для звернення до суду.

В судовому засіданні 21.11.2017р. оголошувалася перерва до 05.12.2017р.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 05.12.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Державним підприємством "Виробниче об'єднання Південний Машинобудівний завод імені ОСОБА_1" (підрядник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (замовник, відповідач) було укладено договір №11411 від 01.11.2011р. (Договір). Згідно умов даного договору замовник доручає, а підрядник забезпечує згідно умов даного договору виконання улаштування основи на території ПАТ "Дніпроважмаш" м.Дніпропетровськ, вул. Сухий острів, 3.

Відповідно до п.2.1, 2.3 Договору загальна сума договору згідно договірної ціни складає 50 569,20 грн., у т.ч. ПДВ 8 428,20 грн. Розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі Акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних підрядних робіт по формі №КБ-3.

Строк дії даного договору встановлюється з моменту підписання до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.10.1 Договору).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст.193 ГК України, визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач виконав умови договору, про що свідчать підписані сторонами Акти приймання виконаних будівельних робіт №12-23 за січень 2012р., №11-48 за березень 2012р. (форма №КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2012р. та за березень 2012р. (форми №КБ-3) (а.с. 11-19). Загальна сума виконаних робіт за договором склала 46776,29 грн.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.2.4 Договору замовник зобов'язаний протягом 3-х календарних дні з дня отримання акта та довідки про вартість виконаних робіт по формі №КБ-3, підписати надані документи або обґрунтувати причини відмови від їх підписання. Розрахунок між Замовником та Підрядником здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 3-х календарних дні з дня підписання актів та довідки про вартість виконаних робіт Замовником.

Разом з тим, відповідач порушив умови договору та не здійснив своєчасно та в повному обсязі оплату виконаних позивачем робіт, чим порушив приписи ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України щодо виконання зобовязання належним чином відповідно до умов договору, вимог закону.

Між сторонами у справі, 21.03.2013р., було підписано залік зустрічних вимог, у тому числі за договором №11411 від 01.11.2011р., на суму 46 776,29 грн. Сума залишку заборгованості 6 130,80 грн. (а.с.20).

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Позивачем заявлено до стягнення суму залишку заборгованості у розмірі 6 130,80 грн.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідачем подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності щодо заявлених позивачем вимог.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Так, позивачем заявлено до стягнення суму залишку заборгованості за договором за актом приймання виконаних робіт № 12-23 від 17.01.2012р. строк оплати до 21.01.2012р. та актом виконаних робіт №11-48 від 30.03.2012р. строк оплати до 03.04.2012р.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен зясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у звязку із спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п.2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29 травня 2013 року №10).

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобовязаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у звязку із спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України), п.2.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29 травня 2013 року №10.

За змістом пункту 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2016 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішення господарських спорів" позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Державним підприємством "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" подано клопотання про поновлення строку позовної давності, мотивоване тим, що з 2014 року по 2016 рік підприємство не мало можливості сплатити судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви про стягнення заборгованості, оскільки відповідно до: постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 19.03.2014 ВП №42087357, постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2015 ВП №47837424, постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2015 ВП №47874955, постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2015 ВП №48388918, на підставі рішень суду було накладено арешти на кошти, що містяться на рахунках підприємства (а.с.50-66).

Виходячи з загальних засад цивільного (господарського) законодавства та судочинства, до поважних причин пропуску позовної давності мають бути віднесені обставини, що виникли незалежно від волі особи, яка мала право відповідної вимоги та об'єктивно унеможливили звернення цієї особи за судовим захистом у період дії строку позовної давності.

Посилання позивача на неможливість сплати судового збору через арешт банківських рахунків, як на поважну причину пропуску строків позовної давності, відхиляються судом, оскільки таку підставу не можна вважати поважною для поновлення строку позовної давності, з огляду на те, що такі причини фактично обумовлені неналежними діями або бездіяльністю самого заявника.

Відповідно до статі 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 193, 283 Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 525, 526, 611, 612 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 11.12.2017

Суддя ОСОБА_4