ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 грудня 2017 р. Справа №903/770/17

за позовом: Державної екологічної інспекції у Волинській області, м. Луцьк

до відповідача: Чорнижівської сільської ради, с. Чорниж, Маневицький район, Волинська область

про стягнення 138091,55 грн.

Суддя Шум М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №3462/9 від 26.12.2016р., ОСОБА_2, довіреність №28 від 28.11.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №98 від 18.11.2017р.

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України(далі ГПК України) розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулась з позовом до Чорнижівської сільської ради про стягнення 138091,55 грн. шкоди заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Судовий збір просять стягнути з відповідача.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 04.10.2017р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 21.11.2017р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 21.11.2017р. розгляд справи було відкладено на 04.12.2017р..

У судовому засіданні 04.12.2017р. представники позивача подали суду додаткові пояснення, позов підтримали, позовні вимоги просили задовольнити.

У судовому засіданні 04.12.2017р. представник відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві, просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

встановив:

Державною екологічною інспекцією у Волинській області на підставі наказу на проведення позапланової перевірки від 11.05.2017р. №86 та направлення на проведення позапланової перевірки від 11.05.2017р. № 29716.05.2017р. (а.с.12-13) 16.05.2017р було проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Чорнижівською сільською радою.

В ході проведення даної перевірки виявлено факти засмічення Чорнижівською сільською радою земельних ділянок (землі сільськогосподарського призначення) твердими побутовими відходами та виробничими відходами від переробки деревини земельних ділянок площею 0,5 га, що розташована в межах с.Чорниж, Маневицький р-н в урочищі «Біля Бурни» та площею 0,081 га, що розташована за межами с.Чорниж, Маневицький р-н в урочищі «Горильове» та підтверджується актами обстеження засміченої ділянки №1 від 16.05.2017р. та №2 від 16.05.2017р.(а.с. 15-16). Дані акти отриманні сільським головою Чорнижівської сільської ради ОСОБА_4 16.05.2017р., що підтверджується підписами останнього на відповідних актах.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Волинської області відділу у Маневицькому районі від 10.11.2017 року вих..№ 8-3-0.25-262/103-17 та листа Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 22.11.2017 року вих..№ 8-3-0.2-8341/2-17 засмідчені земельні ділянка знаходяться на території Чорнижівської сільської ради.

16.05.2017р. Державною екологічною інспекцією у Волинській області відповідачу було видано припис №000155 (а.с.19), яким визначено дії, які необхідно вчинити для усунення порушень екологічного законодавства. У п.6 припису зобовязано Чорнижівську сільську раду до 30.06.2017р. забезпечити ліквідацію стихійних засмічень побутовими і виробничими відходами на території даної сільської ради в урочищах «Біля Бурни» та «Горильове».

16.05.2017р. Державною екологічною інспекцією у Волинській області на голову Чорнижівської сільської ради ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення №000595 щодо вчинення адміністративного правопорушення (а.с.21) та 22.05.2017р. винесено постанову за №000480 про накладення адміністративного стягнення на останнього в сумі 850 грн.(а.с.22).

На виконання даної постанови, ОСОБА_4 сплатив адміністративний штраф у розмірі 850 грн. в користь держави, що підтверджується квитанцією №28/954 (а.с.23).

Відповідно до ОСОБА_4 визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 04.04.2007р. №149, Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Волинській області 18.07.2017р. було здійснено розрахунки розміру шкоди зумовленої засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на загальну суму 138091,55 грн.(а.с.29-30).

Згідно листа Відділу у Маневицькому районі ГУ Держекокадастру у Волинській області від 07.07.2017р. №8-3-0.25-143/103-17 (а.с.24) нормативно грошова оцінка 1 га землі в межах с.Чорниж (землі сільськогосподарського призначення, що вказані в акті обстеження №1 від16.05.2017р.), станом на 01.01.2017р. складає 10796,72 грн., а земельна ділянка, що вказана в акті обстеження №2 від 16.05.2017р. та знаходиться за межами с.Чорниж відноситься до земель сільськогосподарського призначення (рілля). Згідно інформації про нормативну грошову оцінку вартість 1 га ріллі у Маневицькому районі станом на 01.01.2017р. становить 18595,28 грн..

Судом встановлено, що розрахунки розміру шкоди проведені згідно чинного законодавства, в тому числі з врахуванням відповідної нормативно грошових оцінок відповідних земельних ділянок, є вірними та не спростований відповідачем.

19.07.2017р.за вих. №2/1601 Державною екологічною інспекцією у Волинській області було виставлено Чорнижівській сільській раді претензію, якою зобовязано сплатити нанесені державі збитки на суму 138091,55 грн., однак Чорнижівській сільська рада вимоги претензії не виконали(а.с.28).

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст.96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та дотримуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

Згідно ст.35 Закону України Про охорону земель, власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням, забезпечувати захист земель від забруднення та засмічення.

Згідно ст.40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів; здійснення заходів щодо запобігання псування, забруднення, виснаження природних ресурсів, негативного впливу на стан навколишнього природного середовища.

Згідно ст.40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоровя людей.

Відповідно до ст.187 Земельного Кодексу України, контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Відповідно до ст.189 Земельного Кодексу України, самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Відповідно до ч.4, 5 ст.68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно ст.69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно ст.50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Положеннями ст.11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є зокрема завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльність особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди), їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності б хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не наступає.

Отже, з огляду на викладене, суд зазначає, що з боку відповідача наявний склад правопорушення умов природоохоронного законодавства, внаслідок чого завдано шкоди державі від імені якої виступає Державна екологічна інспекція у Волинській області, зокрема:

- протиправна поведінка відповідача порушення норм ст.ст.96, 189 Земельного кодексу України, ст.17, 33 Закону України "Про відходи", ст.55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища";

- вина відповідача Чорнижівська сільська рада допустила засмічення твердими побутовими відходами та виробничими відходами від переробки деревини земельних ділянок площею 0,5 га, що розташована в межах с.Чорниж, Маневицький р-н в урочищі «Біля Бурни» та площею 0,081 га, що розташована за межами с.Чорниж, Маневицький р-н в урочищі «Горильове»; окрім цього голова Чорнижівської сільської ради вину визнав, штраф оплатив;

- причинний зв'язок Чорнижівська сільська рада в порушення ст.189 Земельного Кодексу України не здійснила контроль за використанням та охороною земель;

- шкода в розмірі 138091,55 грн. розрахована відповідно до ОСОБА_4 визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 04.04.2007р. №149, дані розрахунки є вірними та не спростовані відповідачем.

Доводи відповідача, що викладені у відзиві б/н від 20.11.2017р. не приймаються судом, оскільки спростовуються матеріалами справи та обставинами, що встановлені судом.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та письмові пояснення сторін, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи визнання позову відповідачем, дійшов висновку про підставність та обґрунтованість предявленого позову, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 138091,55 грн. - шкоди заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Беручи до уваги, що спір до суду було доведено з вини відповідача, судові витрати в порядку ст.ст.44,49 ГПК України, слід покласти на нього.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Чорнижівської сільської ради (44680, Волинська обл., Маневицький район, село Чорниж, вулиця Леніна , будинок 44, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області (43025, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Степана Бандери, будинок 20, ) до спеціального фонду бюджету Чорнижівської сільської ради (р/р 0318, код платежу 24062100, код отримувача коштів 37950857, банк ГУДКСУ у Волинській області, МФО 803014 ) 138091,55 (сто тридцять вісім тисяч девяносто одну гривню пятдесят пять копійок) грн. шкоди заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

3. Стягнути з Чорнижівської сільської ради (44680, Волинська обл., Маневицький район, село Чорниж, вулиця Леніна , будинок 44, ) на користь Державної екологічної інспекції у Волинській області (43025, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Степана Бандери, будинок 20, , р/р 1139, МФО 820172 в ДКСУ м. Києва) 2071,38 (дві тисячі сімдесят одна гривня тридцять вісім копійок) грн. витрат позивача по оплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

11.12.2017

Суддя М. С. Шум