ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" листопада 2017 р. Справа № 911/2987/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - Кадирова Владислава Володимировича, 01133, АДРЕСА_2

до Фізичної особи-підприємця Іванової Вікторії Миколаївни, 95048, Автономна АДРЕСА_1

про стягнення 221 309,05 грн.

суддя Н.Г. Шевчук

за участю представників сторін:

від позивача: Корчук Л.В. (дов. б/н від 04.10.2017);

від відповідача: не з'явився.

суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича звернулось у господарський суд з позовом до Фізичної особи-підприємця Іванової Вікторії Миколаївни про стягнення 215873,39 грн. заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом, 4888,79 грн. пені та 5000 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Кредитним договором №73/К-08 від 06.10.2008 в частині повного та своєчасного здійснення платежів за договором.

У зв'язку з надходженням до господарського суду Київської області (вх. № 134/14 від 08.04.2014) повідомлення Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" про тимчасове призупинення приймання до пересилання поштових відправлень адресованих одержувачам населених пунктів Автономної Республіки Крим, з метою забезпечення процесуальних прав відповідача суд 06.10.2017 та 16.11.17 на офіційному веб-порталі господарського суду Київської області в мережі Інтернет в розділі "Новини та події суду" розмістив інформацію про призначення справи до розгляду та відкладення розгляду справи.

Відповідач у судові засідання не з'явився, відзив на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

встановив:

06.10.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (Банк) та Фізичною особою-підприємцем Івановою Вікторією Миколаївною (Позичальник) був укладений кредитний договір № 73/К-08.

Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит в грошовій формі у розмірі 199500,00 грн., з процентною ставкою 24 % річних та кінцевою датою повернення кредиту 5.10.2012.

Розділом 4 договору сторони погодили, що повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із свого поточного рахунку на позичковий рахунок. Заборгованість за кредитом повертається позичальником у відповідності до графіку повернення заборгованості, а у випадку, якщо такий не був укладений не пізніше кінцевої дати повернення кредиту. У випадку порушення позичальником встановленим цим пунктом договору строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів сума несплачених в строк процентів вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів. У разі несвоєчасного повернення заборгованості за кредитом, позичальник сплачує у строки, передбачені п. 4.4 договору, проценти з розрахунку 26,0 % річних, що нараховується на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення.

13.10.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Фізичною особою-підприємцем Івановою Вікторією Миколаївною був укладений договір про внесення змін та доповнень № 73/3 до кредитного договору № 73/К-08 від 06.10.2008, згідно до якого сторони доповнили розділ 4 кредитного договору наступним пунктом: сторони домовились, що станом на дату підписання цього договору прострочена заборгованість позичальника по поверненню відсотків за кредитним договором становить 5904,19 грн. Сторони домовились, що станом на дату підписання цього договору прострочена заборгованість позичальника по поверненню тіла кредиту за кредитним договором становить 28766,34 грн. Позичальник зобов'язаний сплатити вищезазначені суми простроченої заборгованості у відповідності до графіку погашення простроченої заборгованості.

Згідно пункту 5.2.6 кредитного договору банк зобов'язаний при настанні випадків, передбачених пунктом 9.2 договору, призупинити подальше кредитування позичальника та/або достроково стягнути всю заборгованість за цим договором (кредит, проценти, штрафні санкції та інші платежі).

У пункті 9.2 договору зазначено, що банк має право зупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору.

Також 13.10.2009 між сторонами був укладений договір про внесення змін та доповнень №73/2 до кредитного договору № 73/К-08 від 06.10.2008, яким вони встановили, що кінцевою датою повернення кредиту є 05.10.2014.

30.06.2010 між Публічним акціонерним товариством «Дельта - банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» і Національним банком України укладено договір про передачу Активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта банк».

Позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, що підтверджується розпорядженням від 14.11.2008.

Проте відповідач у порушення умов договору не виконав свої зобов'язання, у зв'язку з чим за ним склалась заборгованість за кредитом у розмірі 176406,34 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 46805,57 грн.

Вказані обставини встановлені та підтверджені рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.08.2011 у справі №5002-28/2704-2011, яким позов задоволено повністю та стягнуто з Фізичної особи-підприємця Іванової Вікторії Миколаївни на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором кредиту № 73/К-08 від 06.10.2008 у розмірі 228199,21 грн., державне мито у розмірі 2282,00 грн. та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи, що зобов'язання відповідача за договором кредиту № 73/К-08 від 06.10.2008 станом на сьогоднішній день не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з частиною третьою статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Аналогічна правова позиція викладена в пункті 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено,

Оскільки відповідачем в порушення взятих на себе зобов'язань згідно з умовами договору у встановлений строк не здійснено повернення кредиту та не сплачені проценти за користуванням кредитом, вимога позивача про стягнення 215873,39 грн. заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору щодо своєчасного здійснення розрахунків позивач просить стягнути із відповідача 4888,79 грн. пені та 5000 грн. штрафу.

Згідно пунктів 8.1., 8.2. та 8.3. Договору у випадку порушення строків (термінів) повернення Кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

У разі нецільового використання Кредиту Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 25% від суми Кредиту, використаної не за цільовим призначенням.

Крім сплати штрафних санкцій Позичальник відшкодовує Банку в повному обсязі заподіяні збитки.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені та штрафу, встановив, що заявлені позивачем до стягнення суми не суперечать вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 4888,79 грн. пені та 5000 грн. штрафу підлягають задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 215873,39 грн. заборгованості по прострочених відсотках за користування кредитом, 4888,79 грн. пені та 5000 грн. штрафу.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судом покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Фізичної особи-підприємця Іванової Вікторії Миколаївни (код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (код 34047020) - 215 873 (двісті п'ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 39 коп. заборгованості по прострочених відсотках за користування кредитом, 4888 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. 79 коп. пені, 5000 (п'ять тисяч) грн. штрафу та 3319 (три тисячі триста дев'ятнадцять) грн. 74 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 05.12.2017