ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 р. Справа № 909/998/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

за участю:

від позивача: представники не з'явилися,

від відповідача: представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Скло" (вул. Січових Стільців, буд. 27 А, м. Жидачів, Львівська область, 81700)

до відповідача: фізичної особи-підприємця Лучишина Олега Богдановича (АДРЕСА_1, 76018)

про стягнення коштів в сумі 308 900,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Захід Скло" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ФОП Лучишина О.Б. про стягнення коштів в сумі 308 900,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що в порушенням відповідачем своїх договірних зобов'язань не було поставлено оплачений товар на загальну суму 308 900,00 грн., в зв'язку з чим виникла заборгованість.

Ухвалою суду від 26.10.2017 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 14.11.2017. Представник позивача в судовому засіданні 14.11.2017 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить суд позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, вимоги ухвали від 26.10.2017 не виконав. В зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача ухвалою суду від 14.11.2017 розгляд справи відкладено на 12.12.2017.

Представник позивача12.12.2017 в судове засідання не прибув.

Представник відповідача в судове засідання 12.12.2017 повторно не з'явився, причини неприбуття суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, передбаченому законодавством.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду від 26.10.2017 та від 14.11.2017 надіслано відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві та відділенням поштового зв'язку суду не повернуто.

Від відповідача не надійшло жодних заяв, клопотань, зокрема, про неможливість взяти участь в судовому засіданні або надати суду докази з причин, що від нього не залежать.

Враховуючи те, що відповідач своїм правом не скористався, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, письмового відзиву на позовну заяву не подав, проте, його було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання, суд вважає, що справу слід розглянути на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

01.07.2016 між ФОП Лучишин О.Б. (постачальник, відповідач) та ТОВ "Захід Скло" (покупець, позивач) укладено договір поставки №1 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця склобій (далі-товар), а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити постачальнику його вартість в порядку та на умовах визначених цим договором.

При укладенні вказаного вище договору сторонами було узгоджено всі його істотні умови.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 ГК України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Приписами частини 2 статті 712 ЦК України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.ч.1,7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що можлива попередня оплата товару.

На виконання умов договору ТОВ "Захід Скло" було перераховано періодичними платежами на рахунок ФОП Лучишина О.Б. Суму в розмірі 308900,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучено до матеріалів справи. З даних платіжних доручень вбачається, що призначенням платежу є оплата за склобій за договором №1 від 01.07.2016.

В порушенням умов договору відповідачем не було поставлено товару ані у 2016, ані у 2017 роках, в зв'язку з чим ТОВ "Захід Скло" зверталося до ФОП Лучишина О.Б. З письмовою вимогою про поставку склобою на суму 308900,00 грн. з претензією про повернення отриманих коштів у вказаному розмірі.

Однак, відповідач відповіді на вказані листи не надав, склобій не поставив, отримані кошти не повернув.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Станом на час розгляду справи відповідачем не було поставлено товар та не було повернуто перераховані кошти, на підставі чого позивач просить стягнути з відповідача перераховані кошти посилаючись на приписи статті 1212 ЦК України. Так, дійсно, пунктом третім частини третьої 1212 ЦК України закріплено обов'язок відповідача повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що вимога позивача є обґрунтованою, а позов підлягає задоволенню.

Судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 22, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Лучишина Олега Богдановича (АДРЕСА_1, 76018, код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Скло" (вул. Січових Стільців, буд. 27 А, м. Жидачів, Львівська область, 81700, код 38165218) кошти в сумі 308 900,00 грн. (триста вісім тисяч дев'ятсот гривень нуль копійок) та судовий збір в розмірі 4633,50 грн. (чотири тисячі шістсот тридцять три гривні п'ятдесят копійок)

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю. І.

Повний текст рішення складено 14.12.2017.