РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017Справа №910/16747/17

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА";

до: товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ";

про: стягнення 1.859,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Усенко А.М. - за довіреністю від 03.01.2017 № 17/01;

відповідача: Сергутін В.А. - за довіреністю від 03.01.2017 № 02/661-68.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 1.859,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.09.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/16747/17. Розгляд справи призначено на 06.11.2017.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст.ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 06.11.2017 продовжив строк вирішення спору та оголосив перерву до 29.11.2017.

Відповідач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю, з огляду на те, що всупереч вимогам пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілою особою заяви про страхове відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку на протязі року подано не було.

В судовому засіданні 29.11.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА", як страховиком, (далі - позивач) та гр. ОСОБА_3 (далі - страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування від 19.06.2015 № 06/0674106/2502/15 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "SKODA OCTAVIA AMBIENTE", із державним знаком НОМЕР_1 (далі - застрахований ТЗ).

31.08.2015 о 11:45 на пр. Червонозоряному в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу "HYUNDAI I 30", із державним знаком НОМЕР_2, яким керував гр. ОСОБА_4

Факт ДТП підтверджується довідкою про ДТП № 72232948 (засвідчена копія наявна в матеріалах справи).

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2015 у справі № 752/15669/15-п (провадження № 3/752/4180/15 встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм ОСОБА_4 (далі - винна особа) у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля в результаті його пошкодження у вказаній вище ДТП визначено позивачем на підставі акту виконаних робіт товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ПУШЕ" від 24.06.2016 № б/н, розрахунку страхового відшкодування та страхового акту від 27.10.2016 № та становить 2.359,00 грн.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Позивач на підставі Договору добровільного страхування, з урахуванням акту виконаних робіт від 24.06.2016 № б/н, розрахунку страхового відшкодування та страхового акту від 27.10.2016 № , здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 2.359,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.11.2016 № 0049509, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги від відповідача страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Станом на момент виникнення ДТП, цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована товариством з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" (далі - відповідач), що підтверджується Полісом серії АЕ № 4379015 (далі - Договір обов'язкового страхування). Виходячи з Договору обов'язкового страхування, забезпеченим транспортним засобом є - "HYUNDAI I 30" із державним знаком НОМЕР_2, тобто той самий автомобіль, яким керувала винна у настанні ДТП особа, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 100.000,00 грн., а франшиза - 500,00 грн.

Так, позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача із претензією від 13.03.2017 № 03-17/3323 про відшкодування страхової виплати.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування, відповідач вимоги викладені в претензії позивача не задовольнив. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 1.859,00 грн.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З урахуванням всіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 1.859,00 грн. підлягає задоволенню повністю, з огляду на таке: по-перше, наявність вини гр. ОСОБА_4 у вчиненні ДТП встановлено компетентним судом; по-друге, факт того, що цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована, станом на момент настання ДТП, відповідачем, що підтверджується полісом серії АЕ № 4379015; по-третє: розмір відновлювального ремонту підтверджується актом виконаних робіт від 24.06.2016 № б/н, розрахунком страхового відшкодування та страховим актом від 27.10.2016 № ; по-четверте, факт виплати позивачем страхувальникові страхового відшкодування підтверджується розрахунковим документом; по-п'яте, позивачем у розмірі позовної вимоги врахована франшиза, встановлена Договором обов'язкового страхування; і по-шосте, відповідачем не надано суду жодного доказу, підтверджуючого факт відшкодування позивачеві здійсненої останнім виплати страхового відшкодування.

Посилання відповідача на приписи підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з яким неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування за цим Законом, суд вважає безпідставним, оскільки право потерпілої особи на звернення до суду за захистом порушеного права або охоронюваного законом інтересу не може бути обмежене законом та іншими нормативно-правовими актами.

Крім того, приписи підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначають можливість відмови страховика у виплаті страхового відшкодування страхувальнику в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків, і не містить підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 15.04.2015 № 3-49гс15.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код 32382598) на користь приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25; ідентифікаційний код 23510137) страхове відшкодування в сумі 1.859 (одна тисяча вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.600 (одна тисяча шістсот) 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07 грудня 2017 року

Cуддя С.В. Балац