ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 р. Справа № 918/667/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області

до відповідача Фізичної особи-підприємця Макарчука Олександра Сергійовича

про стягнення 93 275 грн. 26 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

Від прокуратури: Рункевич І.В. (посв. № 001247 від 22.08.2012 р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Сарненської місцевої прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області (далі - позивач) звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Макарчука Олександра Сергійовича (далі - відповідач) про стягнення 93 275 грн. 26 коп.

Прокурор просить суд стягнути з Макарчука О.С. 93 275 грн. 26 коп. заборгованості з яких: 87 202 грн. 16 коп. коштів на розвиток інфраструктури селища Рокитне, 4 879 грн. 66 коп. пені та 1 175 грн. 44 коп. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що між Рокитнівською селищною радою Рокитнівського району Рівненської області та Фізичною особою-підприємцем Макарчуком Олександром Сергійовичем укладено договір про пайову участь у розвитку інфраструктури селища Рокитне № 248 від 15 жовтня 2016 року, відповідно до якого розмір пайового внеску складає 104 642 грн. 06 коп., однак, вказану суму пайового внеску Фізична особа-підприємець Макарчук Олександр Сергійович сплатив з порушенням строків вказаних у вищевказаному договорі, відповідно до вказаних обставин утворилася заборгованість в сумі 93 275 грн. 26 коп.

Ухвалою господарського суду від 26 вересня 2017 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/667/17 та призначено до слухання в судовому засіданні на 09 жовтня 2017 року.

09 жовтня 2017 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі, обґрунтоване тим, що справа не підлягає розгляду в господарських судах України.

Ухвалою господарського суду від 09 жовтня 2017 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 23 жовтня 2017 року.

До канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату.

23 жовтня 2017 року від прокуратури до канцелярії суду надійшли письмові пояснення, в яких останній спростовує обставини викладені у клопотанні відповідача про припинення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду від 23 жовтня 2017 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 20 листопада 2017 року.

Від представника позивача 07 листопада 2017 року до канцелярії суду надійшли письмові пояснення, в яких останній позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду від 20 листопада 2017 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 27 листопада 2017 року.

27 листопада 2017 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача на дійшло клопотання про залишення позову без розгляду, в обґрунтування свого клопотання відповідача посилався на те, що прокуратурою не доведено наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави. Крім того, відповідач подав до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Також, 27 листопада 2017 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою господарського суду від 27 листопада 2017 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 11 грудня 2017 року.

04 грудня 2017 року від представника позивача надійшла заява про припинення провадження у справі на підставі п. 1.1 ст. 80 ГПК, оскільки відповідачем сплачено основну суму заборгованості в розмірі 87 202 грн. 17 коп.

У судовому засіданні 11 грудня 2017 року прокурор підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві та з урахуванням заяви про припинення провадження в частині основної суми заборгованості.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 11 грудня 2017 року не з'явилися, про причини не явки суд не повідомили.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 11 грудня 2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2016 року Макарчук Олександр Сергійович звернувся до Рокитнівської селищної ради із заявою про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населених пунктів на території Рокитнівської селищної ради під час здійснення реконструкції незавершеного будівництва магазину по вул. Шевченка, 1-г в смт. Рокитне. Рішенням Рокитнівської селищної ради № 303 від 18 жовтня 2016 року "Про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури селища Рокитне між Рокитнівською селищною радою та Макарчуком Олександром Сергійовичем" затверджено укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури селища Рокитне між Рокитнівською селищною радою та Макарчуком Олександром Сергійовичем.

18 жовтня 2016 року між Рокитнівською селищною радою (далі - селищна рада) та Макарчуком Олександром Сергійовичем (далі - замовник) укладено договір про пайову участь замовника будівництва у розвитку інфраструктури селища Рокитне (далі - договір), у відповідності до п. 1.1. якого забудовник об'єкта "Реконструкція незавершеного будівництва магазину" в смт. Рокитне по вул. Шевченка, 1-г Рокитнівського району Рівненської області, бере участь у розвитку інфраструктури селища Рокитне Рокитнівського району Рівненської області.

Відповідно до п. 2 договору забудовник об'єкта "Реконструкція незавершеного будівництва магазину" в смт. Рокитне по вул. Шевченка, 1-г Рокитнівського району Рівненської області зобов'язується сплатити пайовий внесок у розмірі та у терміни вказані договором. Селищна рада зобов'язується використати кошти отримані від забудовника на розвиток інфраструктури селища Рокитне.

Згідно до п. 3.1. розрахунок розміру пайового внеску здійснюється відповідно до додатку 1 до даного договору. Розмір пайового внеску складає 104 642 грн. 60 коп.

Пунктом 3.3. договору сторони домовилися, що забудовник сплачує пайовий внесок в сумі, визначеній п. 3.1. договору окремими частинами у такому розмірі та у строки: 0.3 % від загального розміру пайового внеску, у сумі 17 440 грн. 43 коп. до 30 жовтня 2016 року; 0.3 % від загального розміру пайового внеску, у сумі 17 440 грн. 43 коп. до 30 листопада 2016 року; 0.3 % від загального розміру пайового внеску, у сумі 17 440 грн. 43 коп. до 30 грудня 2016 року; 0.3 % від загального розміру пайового внеску, у сумі 17 440 грн. 43 коп. до 30 січня 2017 року; 0.3 % від загального розміру пайового внеску, у сумі 17 440 грн. 43 коп. до 28 лютого 2017 року; 0.3 % від загального розміру пайового внеску, у сумі 17 440 грн. 43 коп. до 30 березня 2017 року, але до прийняття об'єкта в експлуатацію.

Пунктом 3.4. договору сторони погодили, що договір діє з моменту його підписання сторонами до повного виконання.

Відповідно до п. 4.1. договору при простроченні платежу, визначеного договору , забудовник сплачує до селищного бюджету суму боргу, 3 % річних від простроченої суми; пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діє на період за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Договір та додаток підписані уповноваженими представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач не виконав договірні зобов'язання, визначені умовами договору, в частині сплати суми 104 642 грн. 60 коп. коштів пайової участі погодженої сторонами.

Згідно з ч. ч. 1 - 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Статтею 27-1 Закону України "Про планування та забудову територій" передбачено, що величина пайової участі (внеску) замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі (внеску) замовника від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування, визначеної згідно з державними будівельними нормами, без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішньо- та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем укладено договір про пайову участь замовника будівництва у розвитку інфраструктури селища Рокитне. Відповідно до умов вказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання по перерахуванню у визначений договором строк до 30 березня 2017 року коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селище Рокитне у розмірі 104 642 грн. 60 коп.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем у визначений договором строк (до 30 березня 2017 року) не виконане зобов'язання щодо сплати розміру пайового внеску на створення та розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Рокитне, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 93 275 грн. 26 коп. з якої: 87 202 грн. 16 коп. коштів на розвиток інфраструктури селища Рокитне, 4 879 грн. 66 коп. пені та 1 175 грн. 44 коп. 3 % річних, яка підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, як зазначалося вище, позивачем подано клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 1.1 ст. 80 ГПК.

Стаття 80 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд припиняє провадження у справі.

Припинення провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Оскільки відповідачем сплачено основну суму заборгованості в розмірі 87 202 грн. 17 коп. по договору про пайову участь у розвитку інфраструктури селища Рокитне, що у відповідності до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою припинення провадження у справі в цій частині.

Також, суд роз'яснює прокуратурі, що у відповідності до ст. 7 Закону України "Про судовий збір", останній вправі подати клопотання до суду, щодо повернення судового збору у зв'язку із припиненням провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмету спору.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань позивачем нараховано та заявлено до стягнення 4 897 грн. 66 коп. пені та 1 175 грн. 44 коп. 3 % річних.

Відповідно до п. 4.1. договору при простроченні платежу, визначеного договору , забудовник сплачує до селищного бюджету суму боргу, 3 % річних від простроченої суми; пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діє на період за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Частина 1 статті 546 ЦК України передбачає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши власний розрахунок пені та 3 % річних за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір останніх встановлено вірно, стверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. У разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання. Звертаючись з клопотанням про витребування доказів до суду апеляційної інстанції, заявник, з огляду на вимоги частини першої статті 101 ГПК, повинен також обґрунтувати неможливість подання цих доказів до місцевого господарського суду. Така неможливість може бути зумовлена, зокрема, тим, що: сторона (сторони) заявляла в місцевому господарському суді клопотання про витребування в інших осіб відсутніх у неї (них) доказів, але зазначеним судом таке клопотання не задоволено; на час прийняття рішення місцевим господарським судом заявникові не було і не могло бути відомо про існування відповідних доказів; докази з'явилися після розгляду справи судом першої інстанції.

Аналогічна правова позиція висвітлена у п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача та прокурора до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення 4 897 грн. 66 коп. пені та 1 175 грн. 44 коп. 3 % річних, в решті позовних вимог провадження слід припинити у зв'язку із відсутністю предмету спору.

Посилання відповідача, що договір укладено з фізичною особою суд оцінює критично, оскільки відповідач має статус фізичної особи-підприємця і ним зводився торгівельний центр.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Макарчука Олександра Сергійовича (АДРЕСА_1, код. НОМЕР_1) на користь Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області (34200, смт. Рокитне, вул. Незалежності, 15, код. 04387421) 4 897 (чотири тисячі дев'яносто сім) грн. 66 коп. - пені, 1 175 (одна тисяча сто сімдесят п'ять) грн. 44 коп. - 3 % річних.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Макарчука Олександра Сергійовича (АДРЕСА_1, код. НОМЕР_1) на користь прокуратури Рівненської області (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 52, р/р 5371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, Банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800) 104 (сто чотири) грн. 17 коп. судового збору.

4. Припинити провадження по справі в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Макарчука Олександра Сергійовича 87 202 грн. 16 коп. коштів на розвиток інфраструктури селища Рокитне, відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

5. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2017 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2 - прокуратурі рекомендованим (34500, м. Сарни, вул. Демократична, 32);

3 - позивачу рекомендованим (34200, смт. Рокитне, вул. Незалежності, 15);

4 - відповідачу рекомендованим (АДРЕСА_1).