ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р.Справа № 915/1336/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.,

Суддів: Діброви Г.І., Лисенко В.А.,

секретар судового засідання Іванов І.В.,

за участю представників сторін:

від відповідача - не з'явився,

від позивача - Наріжна К.С., за довіреністю,,

від ДВС - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

на ухвалу господарського суду Одеської області від 21 вересня 2017 року в порядку ст.121-2 ГПК України

по справі №915/1336/16

за позовом Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування" "Зоря"-"Машпроект"

до Фізичної особи - підприємця Трофімова Миколи Олександровича

про стягнення 143 338,95грн.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 11.01.2017 у справі №915/1336/16 стягнуто з фізичної особи-підприємця Трофімова Миколи Олександровича на користь державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" заборгованість за договором від 20.04.2016 № 400 у розмірі авансу у розмірі 89227 грн. 52 коп. - сума авансу; 18568 грн. 21 коп. - п'ятнадцять відсотків річних за користування коштами; 23544 грн. 15 коп. - пеня; 6245 грн. 93 коп. - штрафу, а також 2063 грн.78 коп. судового збору.

03.08.2017 Державне підприємство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування" "Зоря"-"Машпроект" звернулось до суду зі скаргою №17/1-5863 на дії Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якій просить суд:

- визнати незаконними дії Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання.

- скасувати повідомлення Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області №28178 від 14.07.2017 про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21 вересня 2017 року по справі №915/1336/16 (суддя Коваль С.М.) скаргу Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування" "Зоря"-"Машпроект" №17/1-5863 від 28.07.2017 задоволено в повному обсязі. Визнано незаконними дії Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання наказу суду від 27.01.2017 про стягнення з боржника 89227 грн. 52 коп. - сума авансу; 18568 грн. 21 коп. - п'ятнадцять відсотків річних за користування коштами; 23544 грн. 15 коп. - пеня; 6245 грн. 93 коп. - штрафу, а також 2063 грн.78 коп. судового збору. Скасовано повідомлення Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області №28178 від 14.07.2017 про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання. Ухвала мотивована тим, що в розумінні п.3 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" зазначення дати народження стосується виключно боржника-фізичної особи, у спірному випадку боржником за наказом Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2017 є суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець Трофімов Микола Олександрович, ідентифікуючою ознакою якого є індивідуальний податковий номер (у даному випадку ІПН НОМЕР_1). Таким чином, до фізичних осіб-підприємців вимога щодо зазначення дати народження не має застосовуватись.

Таким чином, повідомлення Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області №28178 від 14.07.2017 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оформлено державним виконавцем з порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження" та порушує права стягувача щодо обов'язковості виконання рішень.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Центральний відділ Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу скасувати, та відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно автоматичного розподілу виконання вказаного виконавчого документу було розподілено державному виконавцю Відділу Кириляну С.С. 14.07.2017 державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

За змістом повідомлення державним виконавцем зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не вказана дата народження боржника-фізичної особи, що відповідно до п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання

Скаржник зазначає, що поданий виконавчий документ - наказ господарського суду Миколаївської області від 27.01.2017 по справі № 915/1336/16 про стягнення з фізичної особи-підприємця Трофімова Миколи Олександровича на користь стягувача ДП «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування» «Зоря-Машпроект» 139649,59грн. не містив відомостей про дату народження боржника, а відтак вважається таким, що не відповідає вимогам визначеним ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, здійснення виконавчого провадження збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження здійснюються державним виконавцем за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження - комп'ютерної програми (Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі - АСВП) затверджено наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5).

Реєстрація вхідної та (або) вихідної кореспонденції, у тому числі виконавчих документів здійснюється виключно в АСВП. Невнесення в порядку черговості відповідних відомостей у АСВП унеможливлює прийняття наступних рішень та дій, пов'язаних зі здійсненням виконавчого провадження (скріншот екрану додається).

Крім того, за змістом виконавчого документу у відомостях про РНОКПП боржника зазначено дві різні комбінації цифр « НОМЕР_1» та « НОМЕР_2», що вважається відсутність коду взагалі.

Апелянт зауважує, що відповідно до наданих 11.05.2017 Міністерством юстиції України роз'яснень та сумісного листа Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації від 09.03.2017 боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа чи держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Таким чином, за переконанням Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, державний виконавець діяв правомірно в межах наданих йому повноважень, у точній відповідності до вимог Закону.

Також скаржник звертає увагу на процесуальні порушення, допущені судом, а саме повідомлення про розгляд скарги на дії ДВС до відділу не надходило.

В судове засідання 12.12.2017 року не з'явились представники відповідача та ДВС, хоча зазначені особи були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

Враховуючи обмеженість строку розгляду апеляційної скарги, оскільки сторони не скористались своїм правом на участь в судовому засіданні, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників ДВС та відповідача.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 116 ГПК України передбачено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів оскарження, рішенням господарського суду Миколаївської області від 11.01.2017 у справі № 915/1336/16 стягнуто з фізичної особи-підприємця Трофімова Миколи Олександровича на користь державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" заборгованість за договором від 20.04.2016 № 400 у розмірі авансу у розмірі 89227 грн. 52 коп. - сума авансу; 18568 грн. 21 коп. - п'ятнадцять відсотків річних за користування коштами; 23544 грн. 15 коп. - пеня; 6245 грн. 93 коп. - штрафу, а також 2063 грн.78 коп. судового збору.

27.01.2017 на виконання вказаного рішення, судом було видано наказ.

24.05.2017 стягувач звернувся до Центрального ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області із заявою про примусове виконання рішення , у якій стягувач просив прийняти до виконання наказ Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2016 у справі №915/1336/16 та відкрити виконавче провадження про стягнення з ФОП Трофімова М.О. 89227 грн. 52 коп. - сума авансу; 18568 грн. 21 коп. - п'ятнадцять відсотків річних за користування коштами; 23544 грн. 15 коп. - пеня; 6245 грн. 93 коп. - штрафу, а також 2063 грн.78 коп. судового збору, та виконати в повному обсязі рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.01.2017 в цій частині.

14.07.2017 державним виконавцем Центрального ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області було оформлено повідомлення № 28178 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання на підставі п.6. ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

Дане повідомлення прийнято виконавцем, керуючись ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у виконавчому документі повинна бути зазначена дата народження боржника-фізичної особи.

Крім того, державним виконавцем зазначено, що допущена помилка у ідентифікаційному номері боржника (у резолютивній частині НОМЕР_1, а у даних боржника НОМЕР_2).

03.08.2017 Державне підприємство "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування" "Зоря"-"Машпроект" звернулось до суду зі скаргою на дії Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якій просить суд:

- визнати незаконними дії Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання.

- скасувати повідомлення Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області №28178 від 14.07.2017 про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання.

В обґрунтування скарги скаржник посилався на те, що боржником за судовим наказом від 27.01.2017 року є фізична особа-підприємець, а не фізична особа, отже при оформленні судового наказу вимога передбачена п. 3 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", щодо зазначення відомостей про дату народження боржника не поширюється.

Зазначення дати народження в судовому наказі стосується виключно боржника-фізичної особи.

Щодо невідповідності судового наказу вимогам п.4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку з допущеною помилкою при написанні ІНН боржника, скаржник зазначив, що обов'язковим є зазначення ІНН стягувача-юридичної особи, а для божника - фізичної особи підприємця не є обов'язковим. Скаржник вважає наявність технічної помилки у наказі, за наявності в цьому наказі вірного зазначення ІНН боржника, при відсутності обов'язкової вимоги в ст.4 Закону, свідчить про безпідставне повернення наказу без прийняття до виконання.

Встановивши обставини справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, судова колегія доходить наступних висновків.

За вимогами статті 117 Господарського процесуального кодексу України, наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до положень ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно п.6 ч.4 ст.4 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, (далі Інструкція) виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону.

При перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону державний виконавець враховує, зокрема:

- повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства;

- ім'я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни, в національній традиції яких немає звичаю зафіксовувати по батькові, мають право записувати в паспорті лише ім'я та прізвище, а у свідоцтві про народження - імена батька та матері.

У спірному випадку боржником за наказом Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2017 є суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець Трофімов Микола Олександрович.

Наказ повністю відповідає резолютивній частині судового рішення. Даний наказ було видано на виконання чинного судового рішення, що виключає помилковість його видачі. За даним наказом існує обов'язок боржника по вчиненню вказаних у судовому рішення та наказі дій.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в розумінні п.3 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" зазначення дати народження стосується виключно боржника-фізичної особи, оскільки

При цьому, судова колегія не вбачає порушень статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" через те, що в наказі господарського суду не зазначено дати народження боржника, оскільки в даному випадку судовий наказ видано щодо суб'єкта господарювання - фізичної особи-підприємця, ідентифікуючою ознакою якого є індивідуальний податковий номер. а не просто щодо фізичної особи, тому в даному випадку обов'язковим реквізитом за приписами пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" є ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Отже, виходячи із наведеного вище, й про що прямо вказано у зазначених нормах, які спрямовані на врегулювання питання щодо вимог до оформлення наказу, винесення та виконання виконавчого документа, колегія суду констатує, що резолютивна частини наказу (виконавчого документу) має відтворювати резолютивну частину рішення, на виконання якого цей наказ було видано та містити ідентифікуючі дані учасників процесу, що сприяє швидкому та безпосередньому виконанню наказу саме по відношенню до боржника та стягувача.

Крім того, відповідно до ч. 1, 6 ст.9 ЗУ «Про виконавче провадження», єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов'язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Єдиний реєстр боржників містить такі відомості:

прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи.

Таким чином, Закон розділяє поняття «фізичної особи» та «особи, відомості про яку внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

До останніх осіб відносяться і фізичні особи-підприємці.

За таких обставин, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що до фізичних осіб-підприємців вимога щодо зазначення дати народження не має застосовуватись.

Стосовно описки в судовому наказі у визначенні ідентифікаційного податкового номеру боржника, судова колегія зазначає, що згідно з приписами ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином, чинне законодавство наділяє державного виконавця правом на отримання інформації відносно особи боржника, а враховуючи, що наказ містить вірний ідентифікаційний номер боржника, судова колегія доходить висновку про те, що державний виконавець відповідно до своїх повноважень повинен був здійснити дії щодо встановлення вірного ІПН боржника в рамках відкритого виконавчого провадження.

До того ж, ухвалою суду від 22.09.2017 року зазначену описку було виправлено та зазначено вірний ідентифікаційний код боржника.

Доводи апеляційної скарги про відсутність порушень державного виконавця при поверненні виконавчого документу без розгляду спростовуються вищенаведеними положеннями законодавства та відхилені судовою колегією.

Доводи апелянта про неотримання повідомлення про розгляд скарги на дії ДВС спростовуються поштовим повідомленням про направлення ухвали суду, з якого вбачається, що ухвалу суду від 04.08.17 року про прийняття скарги до розгляду направлено до відділу ДВС Миколаївського МУЮ 08.08.2017 року, а отримано відповідальною особою Музиченко 11.08.2017 року (а.м.о. 16).

Отже, колегія суддів цілком погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що повідомлення №28178 від 14.07.2017 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оформлене державним виконавцем Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області з порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження" та порушує права стягувача щодо обов'язковості виконання рішень.

Тому, судом першої інстанції правомірно скаргу державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" задоволено, дії Центрального відділу ДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області визнано неправомірними, повідомлення про стягнення повернення виконавчого документа без прийняття до виконання - скасовано.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, 104, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 21 вересня 2017 року по справі №915/1336/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.А. Лисенко

Суддя Г.І. Діброва