ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2017 р. Справа № 925/1284/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства «Енергоспецсервіс», Вінницька область, м. Калинівка, вул. Коцюбинського, 73-Б

до товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Інновації», Черкаська область, м. Жашків, вул. В.Чорновола, 16

про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння,

за участю повноважних представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю. В засіданні 01.12.2017р. участі не брав;

відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю.

Приватне підприємство «Енергоспецсервіс» звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Інновації» про визнання права власності позивача на майно, яке знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Євгенії Любомської, 7-а2:

- трансформатор ТМ/2500/35/3,6 вартістю 15 000 грн.;

- трансформатор ТМ-1000/35/3,6 вартістю 15 000 грн.;

- трансформатор ЗНОМ-35 в кількості 3 штук вартістю по 8 333,34 грн. загальною вартістю 25 000,00 грн.;

- обладнання ЗРУ-6 КВт вартістю 12 000 грн.,

витребування з чужого незаконного володіння обладнання ЗРУ-6 КВт.

та відшкодування судових витрат.

В розгляді справи оголошувалась перерва з 24.11.2017р. до 12:00 год. 01.12.2017р.

В судовому засіданні:

Представник позивача позовні вимоги підтримав. Доказів на обґрунтування вимог не надано. Ідентифікаційних даних на спірне майно не представлено. Доказів розміщення спірного майна саме у володінні відповідача не надано.

Представник відповідача вимоги заперечив та просить в позові відмовити. Подано відзив на позов та документи на спростування доводів позивача.

Судом відхилено клопотання позивача від 01.12.2017р. про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи як немотивоване.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено такі взаємовідносини сторін та обставини:

ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» у процедурі банкрутства 06.10.2015р. продало з прилюдних торгів за договором купівлі-продажу майна майновий комплекс нежитлових будівель цукрового заводу, який розташований за адресою: м. Жашків вул. Євгенії Любомської, 7 (бувша вулиця Радгоспна). Переможцем торгів є ТОВ «ЛВС-2012». Серед інших будівель вказане товариство придбало за порядковим номером 36 нежитлову будівлю Трансформаторну ЗРУ 6 KB №1, площею 50,3 м2 літера «С» - відповідно до даних технічного паспорту.

В цей же день за окремим договором тому самому товариству було продано обладнання вищевказаного цукрового заводу, в тому числі: трансформатор ТМ/2500/35/3,6; трансформатор ТМ-1000/35/3,6; ЗРУ-6 КВт в будівлі підстанції, які були задіяні в одноному ланцюгу електропостачання;

30.12.2015р. ТОВ «ЛВС-2012» за договором купівлі-продажу нерухомого майна продало нежитлову будівлю Трансформаторної №1 ЗРУ-6 KBт, площею 50,3 м2 літера «С», громадянину ОСОБА_3.

14.12.2016р. ОСОБА_4 уклав договір купівлі-продажу цього майна та продав його громадянину ОСОБА_5.

09.08.2017р. ОСОБА_5 продав вказане приміщення трансформаторної підстанції товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго-Інновації», що є відповідачем у даній справі.

Вказаному нежитловому приміщенню була присвоєна окрема адреса: м. Жашків, вул. Євгенії Любомської 7-а2.

Як пояснив представник позивача, трансформатори ТМ/2500/35/3,6 та ТМ-1000/35/3,6 з іншим обладнанням та ЗРУ-6 КВт перепродувалися наступним чином:

08.02.2016р. ТОВ «ЛВС-2012» за договором купівлі-продажу №0802/16 продало їх товариству «Промтехтраст-КР» в особі директора ОСОБА_6

18.01.2017р. ТОВ «Промтехтраст-КР» за Договором купівлі-продажу №1801/17 продало їх громадянину ОСОБА_7.

03.09.2017р. гр. ОСОБА_8 продав вказані трансформатори з іншими обладнанням, а саме:

трансформатор ТМ/2500/35/3,6 вартістю 15000 грн.,

трансформатор ТМ-1000/35/3,6 вартістю 15000 грн.,

трансформатори ЗНОМ-35 в кількості 3 штук по 666,67 грн. загальною вартістю 20000 грн.,

трансформатори струму ТФЗМ в кількості 3 шт. вартістю по 8333,34 грн. загальною вартістю 25000 грн., за договором купівлі-продажу №146/3-08/17, та обладнання ЗРУ-6 КВт вартістю 12000 грн., за договором купівлі-продажу №145/3-08/17 позивачу - приватному підприємству «Енрергоспецсервіс».

За твердженням позивача, наприкінці серпня місяця 2017 року відповідач ТОВ «Енрего-Інновації» виставив біля будівля підстанції цілодобову охорону, на вхідні двері будівлі навісив замки.

Після виставлення охорони відповідач передав ОСОБА_8 копію правоустановчого документу на будівлю підстанції - договір купівлі-продажу від 09.08.2017р. ОСОБА_8 в свою чергу попередив відповідача про те, що всередині будівлі трансформаторної підстанції знаходиться обладнання, яке продано ним і має бути передано новому власнику. З липня 2017р. тривають роботи по виведенню вказаного трансформаторного обладнання з ланцюгу електропостачання, тому після відключення електроструму відповідач зобов'язаний надати доступ у приміщення та повернути обладнання. Однак відповідач заявив, що обладнання ЗРУ-6 КВт належить йому, бо воно нібито куплено ним разом з будівлею. На неодноразові прохання пред'явити документи на обладнання ЗРУ-6 КВт відповідач відповіді не надав.

Вранці 09.09.2017р. з метою виконання вищевказаних договорів купівлі-продажу трансформаторів та іншого обладнання позивач ПП «Енергоспецсервіс» прибув у м. Жашків до місця розташування трансформаторів ТМ/2500/35/3,6 та ТМ-1000/35/3,6 метою приймання та вивезення цієї частини обладнання, та в подальшому приступило до демонтажу вказаних трансформаторів.

Представник позивача зауважив, що трансформатори ТМ/2500/35/3,6 та трансформатор ТМ 1000/35/3,6 не знаходяться на території нежитлової будівлі Транформаторної № 1, літера «С», яка має площу лише 50,3 кв. м., розташовані окремо від вказаної будівлі під відкритим небом, разом з різноманітним інсталяційним та іншим трансформаторним обладнанням, що вбачається з фото, зробленого 09.09.2017 р. на місці подій у Жашків вул. Євгенії Любомської, 7-а2.

В процесі демонтажу на місце робіт прибули поліцейські, які повідомили ОСОБА_8 та позивача про те, що від директора ТОВ «Енерго Інновіції» до відділу поліції надійшла заява про те, що невідомі особи демонтують належне їх товариству обладнання.

За твердженням представника позивача, Директор відповідача заявив про придбання вищевказаної будівлі разом з трансформаторами та трансформаторним обладнанням.

Незважаючи на те, що представниками позивача та громадянина ОСОБА_9 працівникам поліцій, а пізніше слідчому та працівникам прокуратури, були надані на місці усі документи, які підтверджують право власності на трансформатори та обладнання, працівниками поліції, що прибули, були зупинені усі роботі, вилучено у позивача техніку, автотранспорт та трансформатори.

Таким чином, відповідач фактично заволодів майном позивача, а саме ЗРУ-6 КВт що виразилося у закритті належного позивачу обладнання у приміщенні відповідача та виставленню охорони. Також відповідач не визнає законне право позивача і трансформатори, що підтверджується тим, що коли позивач, як законний власник, став розпоряджатися належним йому майном, відповідач викликав поліцію та заявив права і майно та зробив повідомлення про нібито скоєння кримінального порушення щодо нього, а саме протиправного позбавлення належного йому майна. Наслідком таких дій стало обмеження законних прав позивача щодо володіння та користування належним йому майном.

У відповідності до положень ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України власник має право володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Також він має право здійснювати відносно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до положень ст. 328 ЦК України право власності виникає з підстав не заборонених законом, зокрема, з правочинів.

У відповідності до положень ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа нам.

Відповідач в порушення прав позивача, завідомо знаючи про відсутність свого права на це майно, протиправно заволодів обладнанням ЗРУ-6 КВт, закрив у належному йому приміщенні трансформаторної підстанції, навісив на вхідні двері замки та виставив професійну охорону та відмовляється повертати обладнання законному власнику. Будь-яких правових підстав для такого заволодіння у відповідача немає.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою.

Відповідач не визнає права власності позивача на трансформатор ТМ/2500/35/3,6 вартістю 15000 грн., трансформатор ТМ-1000/35/3,6 вартістю 15000 грн., трансформатори ЗНОМ-35 в кількості 3 штук вартістю по 666,67 грн. загальною вартістю 20 000 грн., трансформатори струму ТФЗМ в кількості 3 шт. вартістю по 8333,34 грн. загальною вартістю 25 000 грн., що придбані позивачем за договором купівлі-продажу №146/3-08/17, та обладнання ЗРУ-6 КВт вартістю 12000 грн., що придбано позивачем за договором купівлі-продажу №145/3-08/17, а також витребування з чужого незаконного володіння обладнання ЗРУ-6 КВт.

На думку позивача, Відповідач без будь-яких правових підстав заявляє права на це майно позивача, намагається привласнити його та звертається до правоохоронних органів із відповідними заявами про нібито порушення його права, що стало причиною звернення Позивача до суду за захистом права власності.

Інших доказів не подано.

Суд відхилив клопотання позивача про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи - як безпідставне.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Позивач та Відповідач є субєктами господарювання на ринку послуг України.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 ЦК України.

Сторони не перебувають у договірних відносинах між собою. Відносини між ними ґрунтуються виключно на положеннях Закону.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Позивач заявляє про порушення свого права власності на майно та просить витребувати його з чужого незаконного володіння відповідача.

Позивач посилається на набуття права власності на трансформатори та інше електротехнічне обладнання на підставі договору купівлі-продажу майна від 06.10.2015р. (а.с. 9-13, позиції 29, 36, 54). Згідно договору продані три Трансформаторні (споруди), без визначення ідентифікуючих ознак, року забудови обєктів тощо. В Акті приймання-передачі майна від продавця до покупця немає переліку спірних трансформаторів, силового обладнання та їх ідентифікаційних ознак, приналежності, року виготовлення чи його детального опису, що не дозволяє виділити це майно серед іншого, в тому числі і розглядати це майно як частку від цілого або приналежність до майнового комплексу.

Суд звертає увагу, що на прилюдних торгах (а.с. 9-13) було продано майно, розташоване в м. Жашків по вул. Радгоспна, 7, в тому числі ЗРУ-6, приміщення трансформаторної №1 (С) (п. 36 акту приймання-передачі прав власності) як споруда у цілісному майновому комплексі, за ціною 2333201,58 грн. Про силові трансформатори ТМ/2500/35/3,6 та ТМ 1000/35/3,6 (на фундаментах) не згадується взагалі та невідоме їх розташування, приєднання чи походження.

Технічного паспорту на обєкти не надано, хоча силові трансформатори ТМ/2500/35/3,6 та ТМ 1000/35/3,6 та інше майно є складним великогабаритним інженерним пристроєм та є джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно договору №0802/16 купівлі-продажу обладнання від 08.02.2016р. (а.с. 25-28) ТОВ «ЛВС-2012» продало товариству (ТОВ) «Промтехтраст-КР»:

трансформатор ТМ/2500/35/3,6 на підстанції, 1994р. вип., вартістю 2691,82 грн. (з ПДВ) (позиція 116),

та трансформатор ТМ/1000/35/3,6 на підстанції, 1981р. вип., вартістю 839,88 грн. (з ПДВ) (позиція 118),

ЗРУ-6 квольт в будівлі підстанції, 1987р. вип., вартістю 963,06 грн. (з ПДВ) (позиція 117),

трансформатори ЗНОМ-35 1980р. вип., в кількості 3 шт., загальною вартістю 1434,43 грн. (з ПДВ) (позиція 123),

трансформатори струму ТФЗМ, 1991р. вип., в кількості 3 шт. загальною вартістю 3115,61 грн. (з ПДВ) (позиція 124). Майно знаходиться в м. Жашків, на вул. Радгоспній, 7. До договору надано акт приймання-передачі майна (а.с. 29-31). В акті відсутні посилання на паспорти на майно чи технічну документацію, що передається разом з майном. Позивач не пояснив, як визначені роки виготовлення обладнання та в який спосіб воно було розміщено на території трансформаторної 1, оскільки за первинним договором з прилюдних торгів було продано три трансформаторні Жашківського цукрового заводу.

Суд зазначає, що в договорі від 08.02.2016р. вже вказана інша ціна майна, без його ідентифікуючих ознак.

Згідно договору купівлі-продажу б/у обладнання №1801/17 від 18.01.2017р. (а.с. 32-36) ТОВ «Промтехтраст-КР» продало гр. ОСОБА_8:

трансформатор ТМ/2500/35/3,6 на підстанції, 1994р. вип., вартістю 2719,20 грн. (з ПДВ) (позиція 116),

та трансформатор ТМ/1000/35/3,6 на підстанції, 1981р. вип., вартістю 848,40 грн. (з ПДВ) (позиція 118),

ЗРУ-6 квольт в будівлі підстанції, 1987р. вип., вартістю 973,20 грн. (з ПДВ) (позиція 117),

трансформатори ЗНОМ-35 1980р. вип., в кількості 3 шт., загальною вартістю 1448,40 грн. (з ПДВ) (позиція 123),

трансформатори струму ТФЗМ, 1991р. вип., в кількості 3 шт. загальною вартістю 3146,40 грн. (з ПДВ) (позиція 124).

Майно знаходиться за адресою: м. Жашків, вул. Любомської Євгенії, 7а. До договору надано акт приймання-передачі майна (а.с. 37-41). В акті відсутні посилання на паспорти на майно чи технічну документацію, що передається разом з майном та дозволяє ідентифікувати спірне майно.

Згідно договору №146/3-08/17 купівлі-продажу від 03.08.2017р. (а.с. 42) гр. ОСОБА_8 продав приватному підприємству «Енергоспецсервіс»:

трансформатор ТМ 2500 35/3,6 без року вип., вартістю 15000 грн. (поз.1),

трансформатор ТМ 1000 35/3,6 без року вип., вартістю 15000 грн. (поз. 2),

трансформатори ЗНОМ-35 без року вип., в кількості 3 шт., загальною вартістю 20000 грн. (поз. 3),

трансформатори струму ТФЗМ, без року вип., в кількості 3 шт. загальною вартістю 25000 грн. (поз. 4).

Майно знаходиться за адресою: м. Жашків, вул. Любомської Євгенії, 7б.

Згідно договору №145/3-08/17 купівлі-продажу від 03.08.2017р. (а.с. 43) гр. ОСОБА_8 продав приватному підприємству «Енергоспецсервіс»:

трансформаторну підстанцію ЗРУ-6 кВ з іншим обладнанням, без року вип., вартістю 12000 грн. Майно знаходиться за адресою: м. Жашків, вул. Євгенії Любомської, 7б, літера С, та належить на праві власності ТОВ «Буд Інвест 2002».

До договорів не надано актів приймання-передачі майна. Позивач не вказав на підстави розпорядження продавцем гр. ОСОБА_9 спірним майном, що належить самостійній юридичній особі.

Слідчим суддею Жашківського районного суду ухвалою від 12.09.2017р. (а.с. 46-49) накладено арешт на трансформатори на території трансформаторної підстанції №1:

ТМ/2500/35/3,6 та ТМ/1000/35/3,6 за адресою: м. Жашків, вул. Любомської 7-а2. Ідентифікуючих ознак на спірне майно не наведено. В ухвалі суду ідентифікуючі ознаки спірних трансформаторів теж відсутні.

Відповідач придбав нежитлову будівлю ЗРУ-6Кв Трансформаторна №1 «С» П/ст 35/6кВ 3500 кВА загальною площею 50,3 кв.м. в м. Жашків, вул. Євгенії Любомської, 7-а2, що розташовані на земельній ділянці площею 0,098 га на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 09.08.2017р. (а.с. 21). На приміщення будівлі ЗРУ виготовлено технічний паспорт нежитлового приміщення (а.с. 23-24). Даний договір не оспорений, не розірваний, не визнаний судом недійсним та є чинним. Суд враховує також презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України). Тобто, відповідач підтвердив належними доказами володіння майном: будівлею ЗРУ-6Кв Трансформаторна №1 «С» П/ст 35/6кВ 3500 кВА, що не спростовано позивачем в належний спосіб.

Цивільним законодавством України передбачено, що власник може пред'явити позов про визнання його права власності у разі якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦК України), тому Позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 6.1 Тимчасового положення оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р., проводиться з видачею свідоцтва про право власності. «Тимчасовим положенням» передбачено обовязкову реєстрацію прав власності на підставі правовстановлюючих документів, одним з яких є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна (п.2.1 «Тимчасового положення»).

Згідно зі ст. 16 ЦК України, ч.2 ст. 20 ГК України, кожен субєкт господарювання має право на захист своїх прав та законних інтересів шляхом визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати документів, який засвідчує його право.

Суд зазначає, що в даному випадку відсутній і спір про право, тобто відповідач не порушував і не порушує прав позивача, оскільки позивач не доводить легальності, механізму та способу набуття спірного майна.

Суд враховує, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі та суспільстві відповідно до приписів ст. 124 Конституції України.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Позовні вимоги про визнання права власності позивача на трансформатор ТМ/2500/35/3,6 вартістю 15000 грн., трансформатор ТМ-1000/35/3,6 вартістю 15000 грн., трансформатори ЗНОМ-35 в кількості 3 штук вартістю по 666,67 грн. загальною вартістю 20 000 грн., трансформатори струму ТФЗМ в кількості 3 шт. вартістю по 8333,34 грн. загальною вартістю 25 000 грн., що придбані позивачем за договором купівлі-продажу №146/3-08/17, та обладнання ЗРУ-6 КВт вартістю 12000 грн., що придбано позивачем за договором купівлі-продажу №145/3-08/17, а також витребування з чужого незаконного володіння обладнання ЗРУ-6 КВт - задоволенню не підлягають і в позові належить відмовити повністю у звязку з необґрунтованістю та недоведеністю вимог, оскільки позивач не довів порушення свого права чи невизнання такого права саме відповідачем.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 05.12.2017р.

Суддя Г.М. Скиба