ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

14.12.17 Справа № 914/2036/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

розглянувши матеріали апеляційної скарги Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, м. Львів від 04.12.2017 за вих. № 0006-вих-5336 (вх. № апеляційного суду 01-05/5865/17 від 12.12.2017)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 27.11.2017 (суддя Березяк Н.Є.)

у справі № 914/2036/17

за позовом: Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, м. Львів

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Захід Ресурс Плюс, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Львівська міська рада, м. Львів

про приведення обєкта самочинного будівництва до попереднього стану

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.11.2017 (суддя Березяк Н.Є.) у справі № 914/2036/17 провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Позивач у справі оскаржив рішення суду до Львівського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

Зокрема, в тексті апеляційної скарги Позивач просить суд відстрочити сплату судового збору у зв'язку з відсутністю в бюджеті Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові необхідних коштів на сплату судового збору та необхідністю замовлення таких через органи Державного казначейства України , що затримує оплату судового збору.

За правилами статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду. Такий висновок випливає безпосередньо із змісту наведеної норми, яка, крім того, не містить чіткого переліку обставин майнового стану, який тягне за собою в якості наслідків відстрочення або розстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору. Тому, оцінка майнового стану сторони здійснюється судом на підставі оцінки доказів. Обґрунтування обставин майнового стану сторони, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. А відтак, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Слід також врахувати, що положення ст.8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору, чого зі змісту клопотання скаржника не вбачається.

У п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 зазначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з бюджету, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не наведено доводів та не подано доказів на підтвердження викладених у ньому обставин, а також не зазначено строку до якого Позивач просить відстрочити сплату судового збору. Також, судова колегія зазначає, що представник Позивач був присутній в судовому засіданні 27.11.2017 під час прийняття оскаржуваної ухвали, проте доказів на підтвердження вчинення ним дій для замовлення коштів через органи Державного казначейства України до моменту звернення до суду з апеляційною скаргою (04.12.2017) не подав.

З врахуванням викладеного, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що наведені Скаржником у клопотанні обставини не є підставою для застосування ст. 8 Закону України "Про судовий збір", тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Пунктами 3 частини 1 статті 97 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, що у відповідності до ч. 4 ст. 97 ГПК України, не позбавляє апелянта можливості повторно подати апеляційну скаргу після усунення обставин, зазначених у даній ухвалі.

Керуючись ст.ст. 86, 94, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, м. Львів від 04.12.2017 за вих. № 0006-вих-5336 про відстрочення сплати судового збору відхилити.

2. Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, м. Львів від 04.12.2017 за вих. № 0006-вих-5336 (вх. № апеляційного суду 01-05/5865/17 від 12.12.2017) на ухвалу господарського суду Львівської області від 27.11.2017 у справі № 914/2036/17 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Л.Л. Давид

Судді В.М.Гриців

ОСОБА_1