ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"08" грудня 2017 р.№924/1148/17
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна", м. Хмельницький

до товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м.Хмельницький

про скасування арешту на майно

ВСТАНОВИВ:

07.12.2017р. на адресу господарського суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна" м.Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" м.Хмельницький про скасування арешту на майно, в якій просить суд скасувати арешт нерухомого майна, належного товариству з обмеженою відповідальністю "Озерна", а саме: адміністративно-комунальні приміщення заг. площею 3035 кв. м. та адміністративно-виробничі приміщення заг. площею 1332.2 кв.м. за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20.

До позовної заяви додано копії: ухвали господарського суду Хмельницької області від 10 березня 2016 року, ухвали господарського суду Хмельницької області від 12 квітня 2017 року, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копію доказів поштового відправлення позовної заяви та додатків відповідачу за 20.11.2017р.

Вказана позовна заява та додані до неї матеріали повертається судом без розгляду з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 24.07.2014р. (суддя Яроцький А.М.) порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, тобто до 16 листопада 2014 року, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1 (м. Львів, вул. Шевченка, буд.134 А, кв. 124, ідентифікаційний код НОМЕР_1 свідоцтво № 431 від 02.04.2013р., E-mail @mail.gov.ua), призначено по справі попереднє засідання суду.

24.07.2014р. на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі №924/159/14.

В межах справи ухвалою від 4 жовтня 2016р. задоволено заяву судді Яроцького А.М. про самовідвід, тоді як за Розпорядженням № 59/16 від 4 жовтня 2016р. керівника апарату суду відповідно до пунктів 2.3.25, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 924/159/14.

У відповідності до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 4.10.2016р. через задоволення відводу (самовідводу) судді відповідно до ст. 20 ГПК України справу №924/159/14 передано на розгляд судді Грамчуку І.В.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

При цьому, провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом про банкрутство особливостей.

Провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого, як спеціальні норми права, перевалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВГСУ від 17.03.15р. у справі №13/5025/2136/11).

За змістом ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Крім цього, частиною 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013, визначено, що спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від того, заявлені такі вимоги з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (стаття 20 Закону) чи загальним, встановленим цивільним законодавством.

Крім названих у зазначеній статті Закону справ у спорах, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, слід відносити також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина дев'ята статті 16 ГПК). Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абзац четвертий частини восьмої статті 23 Закону), розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ. За наслідком розгляду зазначених майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви (повністю або частково).

Судом враховується висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 16.11.2016 року у справі № 3-1221гс16, за змістом якого за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство (у редакції від 19 січня 2013 року), який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

З огляду на викладене, суд вважає, що товариство з обмеженою відповідальністю "Озерна" мало звернутися з даним позовом в межах справи про банкрутство без порушення нової справи на підставі подання заяви, а не позовної заяви, оскільки позивач у позовній заяві просить суд скасувати арешт нерухомого майна, належного товариству з обмеженою відповідальністю "Озерна", а саме: адміністративно-комунальні приміщення заг. площею 3035 кв. м. та адміністративно-виробничі приміщення заг. площею 1332.2 кв.м. за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, підтвердженням чого є інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, з врахуванням наведених положень законодавства, враховуючи що дана позовна заява ТОВ "Озерна" має бути подана в межах справи про банкрутство без порушення нової справи на підставі подання заяви, а не позовної заяви, остання подана з порушенням вимог ГПК України, у звязку з чим підлягає поверненню судом без розгляду.

Крім цього, приписами ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Правилами надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 встановлено, що підтвердженням прийняття для пересилання поштового відправлення є розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Крім того, надається опис вкладення, зразок бланка такого опису затверджується уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі зв'язку, бланк опису вкладення заповнюється відправником у двох примірниках із зазначенням адреси одержувача, кількості предметів, вартості кожного з цих предметів. Обидва примірники опису підписуються відправником. Працівник об'єкта поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Тобто, при поданні позовної заяви позивачем має бути доданий оригінал фіскального чеку відділення поштового зв'язку та оригінал опису вкладення з поіменним переліком документів, що направляються стороні.

Як убачається з позовних матеріалів, доданий опис вкладення та фіскальний чек відділення зв'язку датований 20.11.2017 р., тоді як позовна заява датована та подана до суду 06.12.2017р. З огляду на зазначене, фіскальний чек і опис вкладення від 20.11.2017 р. про направлення позовної заяви з додатками відповідачу не може вважатися належним доказом виконання вищезазначених вимог законодавства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї матеріали без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім цього, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано та якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

В даному випадку позивачем не надано суду документи на підтвердження посади та повноважень особи ОСОБА_2, яким підписано позовну заяву, а також не надано доказів, які б підтверджували право власності на спірне майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї матеріали без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми та якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у встановленому порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п.п. 1, 3, 6 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява і додані до неї матеріали загалом на 25 аркушах.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 3 прим. :

1- до справи,

2 - позивачу, з додатками

3- відповідачу.