ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. Справа № 925/1408/17

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.;

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Ферт" м.Черкаси

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Степанецьке" с.Степанецьке, Канівський район

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Степанецьке" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Ферт" 400 000 грн. боргу, 110 196 грн. 54 коп. пені та 11 672 грн. 14 коп. 3% річних за неналежне виконання зобовязань по грошових розрахунках за договором поставки від 01.03.2016 № 316/Д-1.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю.

Відповідач відзиву на позов до суду не надав, його представник в судове засідання повторно не зявився, вимог, викладених в ухвалах суду від 06.11.2017 та від 28.11.2017 не виконав.

За приписами п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є стягнення з відповідача суми боргу та господарських санкцій за неналежне невиконання грошових зобовязань по договору купівлі-поставки.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відносини купівлі-продажу урегульовані главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2017 р. сторони уклали договір поставки № 0316/Д-1, відповідно до умов якого Постачальник зобовязався передати у власність товар (гранульоване сільськогосподарське вапно «GRAN FERT КАЛЫД1Й+»), а Покупець зобов'язався прийняти товар належної якості та оплатити його вартість згідно умов даного Договору (далі - Договір) (а.с.13-15).

На підставі Специфікації № 2, яка є додатком № 1 до вищевказаного Договору і становить невід'ємну частину цього Договору, позивач зобов'язався передати у власність відповідачу товар (гранульоване сільськогосподарське вапно «GRAN FERT КАЛЬЦІЙ+») в кількості 164 тон на загальну вартість 492 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ (а.с.16).

Факт належного виконання позивачем договірних зобовязань по вищевказаному договору підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- договором поставки від 01.03.2016 № 0316/Д-1 (а.с.13-15);

- специфікацією від 11.10.2016 № 2 до Договору (а.с.16);

- видатковими накладними від 12.10.2016 № 129; від 16.10.2016 № 133; від 20.10.2016 № 134, № 143, № 144; від 21.10.2016 № 147, № 148 (а.с.17-23);

- актом звірки взаєморозрахунків за 4 квартал 2016 року, підписаний повноважними особами та скріплений печатками підприємств (а.с.24);

- претензіями позивача від 14.02.2017, від 26.09.2017 (а.с.25-28).

Зобовязання у відповідності з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів здійснення оплати товару відповідно до умов вищевказаного договору відповідач суду не надав.

За приписами ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

П. 5.1. Договору сторони узгодили, що у випадку несвоєчасної оплати згідно договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення оплати (а.с.14).

Відтак, розмір пені за період з 12.11.2016 по 01.11.2017 становить 110196 грн.54 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір 3% річних за період з 12.11.2016 по 01.11.2017 складає 11 672 грн. 14 коп. (400 000 грн. боргу х 3% : 365 днів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивач довів свої позовні вимоги, які підлягають до повного задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 400 000 грн. боргу, 110 196 грн. 54 коп. пені та 11 672 грн. 14 коп. 3% річних за неналежне виконання зобовязань по грошових розрахунках за договором поставки від 01.03.2016 № 316/Д-1.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 7828,03 грн. підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути 400 000 грн. боргу; 110 196 грн. 54 коп. пені; 11 672 грн. 14 коп. 3% річних та 7828 грн. 03 коп. витрат по сплаті судового збору з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Степанецьке" (, вул.Київська,буд.247, с.Степанецьке, Канівський район, Черкаська область, 19031) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Ферт" (, вул.Пушкіна,буд.67, м.Черкаси, 18005).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку в порядку, визначеному ГПК України з дня складення і підписання повного тексту рішення.

Рішення складено 08.12.2017 .

Суддя В.В.Єфіменко