ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" грудня 2017 р.Справа № 916/2537/17

за позовом Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Одеської міської ради;

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БАТЬКО";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради

про стягнення 39990,41грн.;

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від прокуратури: ОСОБА_3 за посвідченням;

Від позивача: ОСОБА_4 за довіреністю;

Від відповідача : не зявився;

Від третьої особи: ОСОБА_5 за довіреністю;

Суть спору: про стягнення 39990,41грн.

Одеська місцева прокуратура №4 в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БАТЬКО" заборгованості з орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 17.03.2004р. у сумі 39990,41грн. у тому числі 38889,84грн. заборгованості з орендної плати, 1100,57грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2017р. порушено провадження у справі №916/2537/17.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2017р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради.

06.11.2017р. за вх.суду№23603/17 прокурор звернувся до суду з супровідним листом №16-5252-17вих від 06.11.2017р. про залучення додаткових документів.

В судовому засіданні від 07.11.2017р. представник позивача наддав до суду письмові пояснення (вх.суду№23699/17 від 07.11.2017р.).

21.11.2017р. за вх.суду№24708/17 прокурор звернувся до суду з супровідним листом №16-5551-17вих від 20.11.2017р. про залучення додаткових документів.

В судовому засіданні від 21.11.2017р. представник третьої особи надав до суду письмові пояснення (вх.суду№24809/17 від 21.11.2017р.) та звернувся з клопотанням про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

Прокурор та позивач позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Третя особа позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області від 23.10.2017р., 07.11.2017р., 21.11.2017р. направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та у наявному в матеріалах справи витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 20.10.2017р. та 04.12.2017р., однак були повернуті до суду з відміткою пошти "за закінченням строку зберігання".

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Враховуючи викладене, справа розглядається без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд встановив:

Як зазначає прокурор, рішенням Одеської міської ради №2091/XXVI від 17.12.2003р. надано у строкове платне володіння і користування ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БАТЬКО" земельну ділянку площею 1429кв.м., що знаходиться у м. Одесі, вул. Щеголева, 12, кадастровий №:59:003:0011.

17.03.2004р., на підставі зазначеного рішення, між Одеською міською радою (позивач, Орендодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БАТЬКО" (відповідач, Орендар) було укладено договір оренди землі (далі договір), зареєстрований в Книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі за №01 від 17.06.2004р.

Відповідно до п.1.2. договору земельна ділянка надається терміном на 25 років для експлуатації та обслуговування виробничо-адміністративних будівель і благоустрою прилеглої території.

Грошова оцінка земельної ділянки на момент нотаріального посвідчення договору складає 502250,63грн.

Пунктами 2.1.,2.2. договору сторони встановили, що за користування земельною ділянкою Орендар сплачує орендну плату. Розрахунок орендної плати здійснений відповідно до "Положення про порядок розрахунку плати за користування земельними ділянками і за часткову участь у землекористуванні в місті ОСОБА_5", затвердженого рішенням Одеської міської ради №702-ХХІІІ від 29.02.2017р. та рішень Одеської міської ради №1709-ХХІV від 31.10.2000р. і №1061-XXIV від 26.03.2003р., Постанови КМУ №783 від 15.05.2000р. "Про проведення індексації грошової оцінки земель" (з урахуванням коефіцієнта індексації 10182 та 1,02). Орендна плата з урахуванням ПДВ вноситься Орендарем за базовий податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця на протязі 30 календарних днів, слідуючих за останнім календарним днем звітного місяця, у розмірі: за земельну ділянку площею 1429кв.м. 4,57*1429*1,2+7836,44грн. на рік у тому числі ПДВ 1306,11грн. Орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації відповідно до Постанови КМУ №783 від 15.05.2000р. "Про проведення індексації грошової оцінки земель".

Відповідно до пп.3.1.2 п.3.1. договору Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 6.9. договору встановлено, що договір підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації в порядку, передбаченому законодавством України. Договір набуває чинності з моменту його державної реєстрації.

17.06.2004р. між сторонами був складений та підписаний акт прийому-передачі земельної ділянки.

Як вказує прокурор, згідно інформації, наданої ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради від 07.07.2017р., ТОВ "БАТЬКО" покладені на нього зобов'язання щодо сплати орендної плати за земельну ділянку не виконує внаслідок чого, згідно розрахунку, заборгованість відповідача по сплаті орендної плати станом на 30.06.2017р. становить 33474,49грн., а з урахуванням індексації відповідно до п.2.2. договору сума заборгованості з орендної плати складає 38889,84грн.

Крім того прокурором нараховані 3% річних у сумі 1100,57грн. за період листопад грудень 2014р., січень-грудень 2015р., січень грудень 2016р. та за січень травень 2017р.

Враховуючи викладене, прокурор просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 39990,41грн. у тому числі 38889,84грн. заборгованості з орендної плати, 1100,57грн. 3% річних.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з претензіями №01-13/5479 від 28.11.2016р., №01-13/2809 від 26.06.2017р. та вимогою сплатити заборгованість.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради також підтримує позовні вимоги прокурора у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб'єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Статтями 125 , 126 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 6 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Судом встановлено, що рішенням Одеської міської ради №2091/XXVI від 17.12.2003р. надано у строкове платне володіння і користування ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БАТЬКО" земельну ділянку площею 1429кв.м., що знаходиться у м. Одесі, вул. Щеголева, 12, кадастровий №:59:003:0011.

17.03.2004р., на підставі зазначеного рішення, між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі, зареєстрований в Книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі за №01 від 17.06.2004р.

Згідно ст.15 закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є зокрема орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з п.п. 288.1, 288.4 ст. 288, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем на підставі нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Судом встановлено, що відповідач за період з листопада 2014р. по травень 2017р. не сплачував орендну плату, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість у суму 38889,84грн. з урахуванням індексації відповідно до п.2.2. договору та вимог законодавства.

Під час розгляду справи відповідач в засідання суду не з'явився, доказів спростовуючи позовні вимоги не надав.

Суд, перевіривши наданий прокурором розрахунок заборгованості з орендної плати з урахуванням індексації, вважає його правильним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість з орендної плати з урахуванням індексації у сумі 38889,84грн.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1100,57грн. за період за період листопад грудень 2014р., січень-грудень 2015р., січень грудень 2016р. та за січень травень 2017р. слід зазначити наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий прокурором розрахунок 3% річних у сумі 1100,57грн. за період за період листопад грудень 2014р., січень-грудень 2015р., січень грудень 2016р. та за січень травень 2017р. вважає його правильним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних у сумі 1100,57грн. за період за період листопад грудень 2014р., січень-грудень 2015р., січень грудень 2016р. та за січень травень 2017р.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Одеської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БАТЬКО" заборгованості з орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 17.03.2004р. у сумі 39990,41грн. у тому числі 38889,84грн. заборгованості з орендної плати, 1100,57грн. 3% річних, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75 ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі Одеської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 комунальної власності Одеської міської ради про стягнення з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БАТЬКО" заборгованості з орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 17.03.2004р. у сумі 39990,41грн. у тому числі 38889,84грн. заборгованості з орендної плати, 1100,57грн. 3% річних - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БАТЬКО" (65078, м. Одеса, вул. Терешкової, 13, ) на користь Одеської міської ради (65004, м. Одеса, Думська площа, 1, ) 38889/тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят дев'ять/грн. 84коп. заборгованості з орендної плати, 1100/одна тисяча сто/грн. 57коп. 3% річних.

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БАТЬКО" (65078, м. Одеса, вул. Терешкової, 13, ) на користь Прокуратури Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, ) 1600/одна тисяча шістсот/грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 11 грудня 2017р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя Л.В. Степанова