ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017р. Справа № 914/2188/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Самбірського міськрайонного центру зайнятості, м.Самбір Львівської області

до відповідача: Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, м.Самбір Львівської області

про стягнення 3 528,75 грн. заборгованості

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1Я- представник (довіреність № 906/01 від 14.04.17р.)

від відповідача: не зявився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Самбірським міськрайонним центром зайнятості, м.Самбір Львівської області, до відповідача: Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, м.Самбір Львівської області про стягнення 3 528,75 грн. заборгованості

Ухвалою суду від 25.10.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 06.11.2017 року, з 06.11.2017 року на 11.12.2017 року. Рух справи відображено в ухвалах суду.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзив та витребуванні судом документи не подав.

03.11.17р. за вх. № 37219/17 на електронну адресу суду від відповідача поступила заява, просять розглядати справу без участі повноважного представника.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомленого відповідача про час, дату та місце судового розгляду не перешкоджає вирішенню спору, оскільки, дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Громадянка ОСОБА_2»як ОСОБА_3, будучи звільненою з роботи відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України зареєструвалася 06.07.2017р. у Самбірському районному центрі зайнятості з метою пошуку роботи.

Відповідно до поданої заяви 06.07.2017 року ОСОБА_2»як Н.Р. було надано статус безробітного і призначено допомогу з безробіття, та розпочато виплату допомоги з безробіття відповідно до п.п. 1,3,4 ст.22 та п.1 ст.23 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. Виплата допомоги по безробіттю була проведена за період з 13.07.2017р. по 03.08.2017р. в сумі 3 528,75 грн.

Розпорядженням Самбірського міського голови від 09.08.2017 року №116-ос ОСОБА_2»як Н.Р. поновлено на посаді заступника міського голов з питань діяльності виконавчих органів ради з 20.05.2017р. на виконання рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27.07.2017 року по справі № 452/1547/17, що набрало законної сили.

В порядку досудового врегулювання спору, Самбірським міськрайонним центром зайнятості 07.09.2017 року скеровано відповідачу повідомлення-претензію про поверненя коштів в сумі 3 528,75 грн., яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач добровільно не повернув кошти, які були виплачені ОСОБА_2»як Н.Р., як допомога з безробіття, що стало підставою звернення Самбірського міськрайонного центру зайнятості з позовом про стягнення з відповідача виплачених, як допомога по безробіттю, коштів в сумі 3 528,75грн.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України Загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно із п. 8 ст. 1 Закону України Загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Статтями 34, 35 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов'язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов'язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Відповідно до п. 10, п. 11 ст. 1 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, роботодавцем є власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання та фізичні особи, які використовують найману працю, найманий працівник - це фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації або у фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2»як Н.Р. працювала у міській раді на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради та отримувала заробітну плату саме в цій установі.

Судом встановлено, що позивачем було виплачено третій особі допомогу з безробіття у сумі 3 528,75 грн.; незаконність звільнення з посади вказаної особи відповідачем встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили, яким і було поновлено на посаді ОСОБА_2»як Н.Р.

Відтак, оскільки Самбірським міськрайонним судом Львівської області фактично визнано розпорядження про звільнення гр. ОСОБА_2»як Н.Р. незаконним та скасовано його, при цьому це розпорядження стало підставою втрати гр. ОСОБА_2»як Н.Р. заробітної плати, а в подальшому ця подія стала підставою для призначення та виплати їй допомоги по безробіттю, тому позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітній ОСОБА_2»як Н.Р. у відповідності до ст.ст.34, 35 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Таким чином, відповідач зобов'язаний на підставі частини четвертої статті 35 Закону сплатити позивачу грошові кошти у сумі 3 528,75 грн.

Разом з тим, Самбірська міська рада не позбавлена права звернутися з відповідним позовом до ОСОБА_2»як Н.Р. з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, позов не заперечив, не подав суду докази повернення сплачених позивачем коштів станом на день розгляду справи, а відтак суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

09.11.2017 року від відповідача надійшла заява, що дане відшкодування буде здійснее після сесії Самбірської міської ради, на якій будуть затверджені зміни до бюджету і прогрма для його виконання.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області (81400, площа Ринок,1, м.Самбір, львівська область, ) на користь Самбірського міськрайонного центру зайнятості (81400, вулиця Шевченка,55/3, м.самбір, Львівська область ) 3 528,75 грн. виплачених коштів.

3.Стягнути з Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області (81400, площа Ринок,1, м.Самбір, львівська область, ) в доход державного бюджету 1600,00 грн. судового збору

4.Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 13.12.2017 р.

Суддя Горецька З. В.