УХВАЛА

07.12.2017Справа № 910/7820/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.)

до Дочірнього підприємства "Промотекс Сервіс"

про визнання договорів недійсними

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Нікіташ С.П. (довіреність)

від відповідача: Гогітідзе Г.Н. (довіреність)

Толкачов Д.І. (довіреність)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін АП!"(відповідач) в якому просить суд:

визнати недійсною Агентську угоду № 0111/357 від 01.01.2011 між ТОВ "Роял Парк Туризм Сервісез" та ДП "А.Е.Т. Джоін АП!"

визнати недійсними доповнення до Агентської угоди № 0111/357 від 26.08.2011 між ТОВ "Роял Парк Туризм Сервісез" та ДП "А.Е.Т. Джоін АП!";

визнати недійсними доповнення № 2 до Агентської угоди № 0111/357 від 26.04.2012 між ТОВ "Роял Парк Туризм Сервісез" та ДП "А.Е.Т. Джоін АП!".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що президент ТОВ "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) не давав підписанту спірних угод - Toni d'Souza повноважень та розпорядження щодо підписання Агентської угоди № 0111/357 від 01.01.2011; відтиск печатки на спірній Агентській угоді відрізняється від тієї, яку використовує ТОВ "Роял Парк Туризм Сервісез". Також позивач зазначає, що мр. Toni d'Souza не підписував доповнення до агентської угоди , оскільки підпис на доповненнях не схожий на підпис Toni d'Souza, відтиск печатки також відрізняється.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/7820/17 та призначено її до розгляду на 08.06.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 залишено без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) до Дочірнього підприємства "Промотекс Сервіс" про визнання договорів недійсними.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2015 у справі № 910/7820/17 скасовано, справу передано до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 розгляд справи №910/7820/17 призначено на 24.10.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 розгляд справи №910/7820/17 відкладено на 09.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2017 розгляд справи №910/7820/17 відкладено на 28.11.2017.

В судове засідання 28.11.2017 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримав раніше подане клопотання про призначення у справі судової експертизи, надав пояснення щодо вказаного клопотання, просив суд його задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти призначення судової експертизи, надали пояснення стосовно своїх заперечень та надали письмові пояснення з даного приводу для долучення до матеріалів справи.

Судом відкладено розгляд клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 розгляд справи відкладено на 07.12.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 07.12.2017 підтримав раніше подане клопотання про призначення у справі судової експертизи, надав пояснення щодо вказаного клопотання, просив суд його задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти призначення судової експертизи, надали пояснення стосовно своїх заперечень.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання про призначення судової експертизи.

У судовому засіданні 07.12.2017 представник позивача заявив відвід судді Турчин С.О. після початку розгляду справи по суті.

В силу приписів ч. 4 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Заява відповідача про відвід судді Турчин С.О. мотивована тим, що наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді Турчин С.О.

Так, позивач зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 залишено без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) до Дочірнього підприємства "Промотекс Сервіс" про визнання договорів недійсними.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.07.2015 у справі № 910/7820/17 скасовано, справу передано до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Однак, після скасування ухвали від 25.07.2017 та повернення справи, суддя Турчин С.О. приймає участь в її розгляді, що прямо заборонено Господарським процесуальним кодексом України.

Також позивач зазначив, що суд необґрунтовано відмовив у призначенні судової експертизи.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 р. № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 3 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 року зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, № 86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, при наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

У пункті 1.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів (ч. 5 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) про відвід судді Турчин С.О. від розгляду справи № 910/7820/17 суд не встановив будь-яких обставин, що викликають сумніви у неупередженості судді Турчин С.О., обов'язкова наявність яких необхідна для відводу судді з підстав визначених ст. 20 ГПК України.

Так, щодо твердження позивача про неправомірність розгляду суддею Турчин С.О. справи № 910/7820/17 після скасування ухвали про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2017, справу № 910/7820/17 передано судді Турчин С.О.

Згідно з п. 4.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 №17, судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, не підлягають автоматизованому розподілу, а передаються тим суддям, ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Аналогічні положення містяться у підпункті 2.3.43 пункту 2 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (з подальшими змінами).

Таким чином, після скасування ухвали про залишення позову без розгляду, справа передається тому судді, у провадженні якого перебувала справа для подальшого розгляду, а підстави для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи відсутні.

З урахуванням викладеного, суддею Турчин С.О. правомірно, відповідно до положень чинного Господарського процесуального кодексу України, здійснюється розгляд справи № 910/7820/17 після скасування ухвали від 25.07.2017 про залишення позову без розгляду, а тому відсутні обставини, які б свідчили про неупередженість судді Турчин С.О.

Щодо посилання позивача на необґрунтовану відмову суду у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи, то суд правомірно відхилив його, оскільки для призначення та проведення почеркознавчої експертизи, необхідним є оригінал досліджуваного об'єкту та експериментальні зразки підписів особи - Mr. Tony d'Souza.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що об'єкти дослідження вилучені слідчим органом, про що складено Опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 28.07.2017.

Більше того, на вимогу ухвали суду позивач не надав суду інформації щодо можливості прибуття до суду Mr. Tony d'Souza для відібрання експериментальних зразків підписів від самого Mr. Tony d'Souza, як і не забезпечив явку Mr. Tony d'Souza для можливості відібрання експериментальних зразків підпису та пред'явлення вільних зразків підпису.

Відповідно до п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, Основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації (п. 1.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказ Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5).

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи оригіналів спірних договорів (об'єктів дослідження) та зразків підписів (вільних, експериментальних) особи, які просить ідентифікувати позивач, призначення експертизи є необґрунтованим та недоцільним, оскільки така експертиза не буде проведена та залишиться без виконання, що призведе лише до затягування розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.06.2009 зі справи "Термобетон" проти України" (заява № 22538/04) дійшов висновку щодо наявності необґрунтованої затримки у справі заявника з огляду на те, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, важливість предмета розгляду для заявника.

Таким чином, суд обґрунтовано, після повного дослідження обставин справи, відмовив у задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України правомірність, повнота та об'єктивність прийнятого судового рішення, вірне застосування норм матеріального чи процесуального права, оцінювання доказів, є предметом дослідження у відповідному апеляційному господарському суді або касаційному господарському суді, та не є підставою для відводу судді.

За таких обставин, викладені заявником у заяві про відвід обставини не підтверджують упередженість та необ'єктивність судді Турчин С.О. при розгляді даної справи і неможливість приймати участь суддею Турчин С.О. у розгляді даної справи та не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, для відводу судді Турчин С.О. від розгляду справи № 910/7820/17. З огляду на наведене, підстави для відводу судді Турчин С.О. відсутні.

Враховуючи викладене вище, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) про відвід судді Турчин С.О. задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 20, 22, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Парк Туризм Сервісез" (Royal Park Tourism Services L.L.C.) про відвід судді Турчин С.О. - відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи

Суддя С.О. Турчин