донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

11.12.2017 справа №905/1886/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засіданняСгара Е.В Гези Т.Д., Будко Н.В. Тимошенко А.А.

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача:не прибув не прибув
розглянувши апеляційну скаргу Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від05.10.2017
у справі № 905/1886/17 (суддя Г.Є. Курило)
за позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Гімон Тетяни Миколаївни, м. Маріуполь Донецької області Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області
пропоновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки №675 від 15.02.2007р. на десять років та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки №675 від 15.02.2007р. на тих же самих умовах на строк десять років

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.10.2017 по справі №905/1886/17:

- частково задоволено позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Гімон Тетяни Миколаївни, м. Маріуполь до Маріупольської міської ради, м. Маріуполь про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 675 від 15.02.2007 на десять років та визнання поновленим договір оренди земельної ділянки № 675 від 15.02.2007 на тих же самих умовах на строк десять років;

- визнано поновленим договір оренди земельної ділянки № 675 від 15.02.2007, що укладений між Фізичною особою-підприємцем Гімон Тетяною Миколаївною, м. Маріуполь та Маріупольською міською радою, м. Маріуполь на тих самих умовах та на той же саме строк (десять років);

- відмовлено в іншій частині позовних вимог.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Маріупольська міська рада, м. Маріуполь Донецької області звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 05.10.2017 по справі №905/1886/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи. Зазначив, що суд першої інстанції безпідставно поновив дію спірного договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах, враховуючи наявність листа Маріупольської міської ради від 23.11.2016р. №2897, яким було повідомлено орендаря про відсутність наміру поновлювати термін дії договору оренди земельної ділянки. Крім того, рішенням Маріупольської міської ради від 24.05.2017р. №7/18-1500 подовжено на 1 рік строк оренди земельної ділянки площею 1,4561 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (обслуговування теплиці) по вул. Голубенка, 3 в Лівобережному районі міста ПП Гімон Т.М., у зв'язку із чим у суду були відсутні повноваження щодо розпорядження майном Маріупольської міської ради. За таких обставин, суд першої інстанції не скасовуючи рішення Маріупольської міської ради від 24.05.2017р. №7/18-1500, продовжив договір оренди земельної ділянки на 10 років, тим самим порушуючи фундаментальні основи місцевого самоврядування - право територіальної громади розпоряджатися своїм майном.

Позивач у судове засідання 11.12.2017р. не прибув, через канцелярію суду надав відзив на апеляційну скаргу, яким просив відмовити в її задоволенні, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Крім того, заявив клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке було розглянуто та задоволено судом.

Відповідач у судове засідання 11.12.2017р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Матеріали справи свідчать, що між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Декоративні культури" (Продавець) та Гімон Тетяною Миколаївною (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу від 25.05.2005р., відповідно до умов якого Продавець продав, а Покупець купив належні продавцю нежилі приміщення з огорожею, а саме: будівля складу літ. В-1, загальною площею 122,2 кв.м., оранжерея літ. Д-1, огорожа № 1, 2 за адресою: м. Маріуполь, вул. Голубенка, 3.

Договір посвідчено нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ніколаєнко Т.І. та зареєстровано в реєстрі 25.05.2005р. за № 2085.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського бюро технічної інвентаризації № 11320712 від 24.07.2006, нежитлова будівля, реєстраційний номер 10818494, що розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Голубенка, 3 належить на праві власності Гімон Тетяні Миколаївні, про що зроблено запис № 1643 в книзі 3.

В подальшому, між Маріупольською міською радою (далі - орендодавець) та Приватним підприємцем Гімон Тетяною Миколаївною (далі - орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 15.02.2007, згідно умов якого орендодавець на підставі рішення Маріупольської міської ради від 26.12.2006 № 5/8-1158 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Голубенко, 3 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя (далі - договір оренди землі).

Відповідно до п. 2.1 договору оренди землі в оренду передається земельна площею 1,4561 га.

Згідно п.4.1 договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 12385,36 грн/га.

Відповідно до п.4.3 договору оренди землі орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 0,1% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік).

Договір укладено на 10 (десять) років до 26.12.2016 (п. 3.1 договору оренди землі).

Пунктом 3.2 договору оренди землі визначено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

Земельні ділянки передаються в оренду з метою та за цільовим призначенням: для овочівництва, декоративного садівництва та вирощування продукції питомників (експлуатація теплиці) (п. 5.1 договору оренди землі).

Договір набуває чинності на підставі ст.18 Закону України "Про оренду землі" після його підписання сторонами та державної реєстрації у Маріупольському міському відділі ДРФ ДП "ЦДЗК" (п. 13.2 договору оренди землі).

Договір зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру", про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 21.02.2007р. вчинено запис №04.07.162.00073.

Договір оренди землі посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Дубровською О.А., зареєстровано в реєстрі за № 675.

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 21.02.2007р. орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку площею 1,4561га кадастровий №:01:008:0040 по вул. Голубенка, 3 в м. Маріуполь.

Матеріали справи свідчать, що Фізична особа-підприємець Гімон Тетяна Миколаївна 24.10.2016р. направила на адресу Маріупольської міської ради лист-повідомлення, яким висловила намір продовжити строк дії договору оренди землі кадастровий номер :01:008:0040 загальною площею 1,4561 га, яка знаходиться за адресою: вул. Голубенко, 3 в м. Маріуполь на існуючих умовах. До листа-повідомлення було додано проект додаткової угоди про поновлення терміну дії спірного договору оренди землі. Факт направлення зазначеного листа-повідомлення підтверджується фіскальним чеком Укрпошти від 24.10.2016р. та описом вкладення до цінного листа.

Маріупольська міська рада листом від 31.10.2016р. № 031-698/1 повідомила орендаря, що на підставі наданих позивачем документів до Центру надання адміністративних послуг, управлінням земельних відносин міської ради підготовлено та розміщено на офіційному веб-сайті міської ради проект рішення, який після його узгодження в порядку, встановленому регламентом Маріупольської міської ради, буде винесено на розгляд чергової сесії міської ради. Згідно проекту рішення, розмішеного на сайті відповідача строк дії договору оренди підлягав подовженню на 10 років.

Листом від 23.11.2016 № 2897 Маріупольська міська рада повідомила позивача про відсутність наміру поновлювати дію договору оренди земельної ділянки від 15.02.2007 (державна реєстрація 21.02.2007р.) на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та запропонувала у випадку наявності наміру користуватися земельною ділянкою звернутися до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради у встановленому законом порядку із заявою про продовження строку дії вказаного договору.

Рішенням Маріупольської міської ради від 24.05.2017 № 7/18-1500 було продовжено на один рік строк оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:008:0040 площею 1,4561 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (обслуговування теплиці) по вул. Голубенка, 3 в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Гімон Тетяні Миколаївні. Цим же рішенням встановлено розмір орендної плати на рівні 3% від її нормативної грошової оцінки.

Не погодившись із вищевказаними обставинами, Фізична особа-підприємець Гімон Тетяна Миколаївна зверунлась до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки №675 від 15.02.2007 на десять років та визнання поновленим договір оренди земельної ділянки № 675 від 15.02.2007 на тих же самих умовах на строк десять років в редакції додаткової угоди:

"Додаткова угода

про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 675

від 15.02.2007 (державна реєстрація від 21.02.2007 за № 04.07.162.00073)

м.Маріуполь "___"__________2017 р.

Маріупольська міська рада в особі________________________________________, який діє на підставі ____________________________________, іменованому в подальшому "Орендодавець", з одного боку, та фізична особа-підприємець Гімон Тетяна Миколаївна, що мешкає АДРЕСА_1, що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_1, іменований в подальшому "Орендар", з другого боку, відповідно до рішення № _________ від_______________ та згідно зі ст. ст. 21, 33 Закону України "Про оренду землі", за домовленістю сторін уклали цю додаткову угоду:

1. Поновити термін дії договору оренди земельної ділянки № 675 від 15.02.2007 (державна реєстрація від 21.02.2007 за № 04.07.162.00073), встановивши строк оренди на 10 років до 26 грудня 2026р.

2. Внести зміни до договору оренди земельної ділянки № 675 від 15.02.2007 (державна реєстрація від 21.02.2007 р. за № 04.07.162.00073):

2.1. Розділ "Строк дії договору" змінити та викласти в наступній редакції:

"Після закінчення строку договору "Орендар", у разі належного виконання обов'язків відповідно до умов договору, має переважне право на укладання договору оренди землі на новий строк. "Орендар" зобов'язаний повідомити "Орендодавця" про намір поновити договір оренди земельної ділянки за два місяця (але не пізніше ніж за місяць) до спливу строку договору оренди, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди. Поновлення Договору здійснюється на підставі ухваленого "Орендодавцем" відповідного рішення".

2.2. Перший абзац розділу "Орендна плата" викласти в наступній редакції:

"Річна орендна плата вноситься "Орендарем" виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України, на підставі витягу з технічної документації (або довідки) про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконані управлінням Держгеокадастру у м. Маріуполь Донецької області на рахунок Управління держказначейства у м. Маріуполі № ______________ код ЄДРПОУ ____________ у банку ГУДКУ у Донецькій області, МФО _____________".

3. Копія цієї додаткової угоди у 5-денний термін від дня державної реєстрації надається "Орендарем" до відповідної державної податкової інспекції міста.

4. Всі інші умови вищевказаного договору залишаються незмінними.

5. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки №675 від 15.02.2007 (державна реєстрація від 21.02.2007 за № 04.07.162.00073) та набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації.

Додаткова угода укладена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, одна з яких знаходиться у "Орендодавця" Маріупольської міської ради, другий - у "Орендаря" Гімон Тетяни Миколаївни, третій - у державного реєстратора.

Реквізити сторін:"

При розгляді вищезазначених вимог, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтями 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Крім того, частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі відповідно до частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди землі; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Крім того, під час вирішення спору щодо поновлення договору оренди землі на новий строк в порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі» необхідно, зокрема, встановити наявність вчинення орендарем конклюдентних дій, а саме продовження користування носієм переважного права спірною земельною ділянкою та внесення ним відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору, які б свідчили про його намір скористатися переважним правом та поновити договір оренди землі, строк дії якого закінчився.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України в постановах від 18.10.2017р. по справі № 3-948гс17, від 23.11.2016р. по справі №6-2540цс16, від 25.05.2016р. по справі №3-312гс16, від 13.04.16 у справі №6-2027цс15.

Як слідує із матеріалів справи, Фізична особа-підприємець Гімон Тетяна Миколаївна, з метою використання свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, у відповідності до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» 24.10.2016р. направило на адресу Маріупольської міської ради лист-повідомлення із пропозицією поновлення договору оренди землі від 15.02.2007р. на 10 років, додавши проект додаткової угоди.

Вищевказане звернення Фізичної особи-підприємця Гімон Тетяни Миколаївни відбулось у відповідності до п.3.2 договору оренди землі від 15.02.2007 р. та ст.33 Закону України «Про оренду землі», тобто за два місяця до спливу строку дії спірного договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, орендар виконав усі вимоги, які до нього ставились законодавством про оренду землі щодо реалізації ним свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк.

В той же час, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що слід чітко розрізняти підстави поновлення договору оренди землі, передбачені ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та ч. 6 вказаного Закону, оскільки вказані правові конструкції передбачають встановлення різних юридичних фактів.

Так, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди землі; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вже зазначалось вище, строк дії договору оренди землі від 15.02.2007 р. встановлено до 26.12.2016р.

Матеріали справи свідчать, що відповідач, у встановлені законом строки, не надіслав позивачу лист-повідомлення про заперечення щодо поновлення спірного договору оренди земельної ділянки у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

В той же час, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та сплачувати орендну плату, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення, які свідчать про таку сплату.

Факт належного виконання орендарем своїх обов'язків за договором оренди землі також підтверджується довідкою Відділу у місті Маріуполя Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 27.06.2017р. згідно якої у Держгеокадастру відсутня інформація щодо порушення ФОП Гімон Т.М. земельного законодавства за користування земельною ділянкою по вул. Голубенко, 3.

Вищевказані обставини не спростовані відповідачем належними доказами в розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із чим колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо належного виконання орендарем умов договору оренди землі та положень ст. 96 Земельного кодексу України.

Що стосується посилань відповідача на наявність заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, викладеного у листі Маріупольської міської ради від 23.11.2016р. № 2897, то зазначений лист не може бути розцінений як заперечення в поновленні договору оренди землі у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", враховуючи той факт, що вказана правова норма передбачає, що лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі висловлюється протягом одного місяця після закінчення строку договору, проте лист Маріупольської міської ради від 23.11.2016р. № 2897 було складено ще до закінчення строку дії договору оренди землі від 15.02.2007р.

Враховуючи наведене, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконуючі свої обов'язки при відсутності заперечень відповідача протягом одного місяця після закінчення дії договору згідно частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, тобто на 10 років - до 26.12.2026р., що як наслідок зумовлює виникнення у відповідача обов'язку укласти із позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

При цьому, законодавець пов'язує укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі без прийняття відповідного рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі. Так, ч. 7 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено лише прийняття відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування рішення, яким визначається керівник, уповноважений на підписання додаткової угоди до договору оренди землі, а не рішення щодо укладення чи не укладення додаткової угоди про поновлення договору земельної ділянки.

До того ж, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що орендар за відсутності у місячний строк після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, мав законні підстави вважати, що договір оренди землі було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Такий висновок повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображена у рішенні по справі «Стреч проти Сполученого Королівства» (Stretch v. The United Kingdom) від 24 червня 2003 року. Як вбачається з цього рішення заявнику у справі теж не було продовжено договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, не дивлячись на те, що договір таке право передбачав, порушень зобов'язань з боку заявника допущено не було. Національні суди не захистили право заявника. У рішенні наголошується, що «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». Виходячи зі змісту пунктів 32-35 цього рішення, майном у значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції».

За обставинами справи "Стретч проти Сполученого Королівства" вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003р. відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу влади були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити термін його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов'язання, взяті ним на себе у зв'язку з експлуатацією побудованих будівель, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Посилання апелянта, що рішенням Маріупольської міської ради від 24.05.2017р. №7/18-1500 вирішено подовжити на 1 рік строк оренди земельної ділянки площею 1,4561 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (обслуговування теплиці) по вул. Голубенка, 3 в Лівобережному районі міста ФОП Гімон Т.М., у зв'язку із чим у суду першої інстанції були відсутні повноваження щодо поновлення договору оренди землі на 10 років не приймаються судовою колегією апеляційного господарського суду, враховуючи наступне.

В силу положень ст. 12 Земельного кодексу України, ст. 140 Конституції України Маріупольська міська рада як орган місцевого самоврядування розпоряджається земельними ділянками комунальної власності. В той же час, таке розпорядження землями комунальної власності не є безумовним та повинно здійснюватись із дотриманням вимог діючого законодавства.

Так, відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Таким чином, з огляду на той факт, що орендодавець не висловив заперечення проти поновлення спірного договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення дії договору згідно частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», Маріупольська міська рада була зобов'язана укласти із орендарем додаткову угоду до договору оренди землі від 15.02.2007р. у місячний строк після його закінчення.

За таких обставин, рішення Маріупольської міської ради від 24.05.2017р. №7/18-1500 є безпідставним та таким, що не узгоджується з приписами Закону України "Про оренду землі", зважаючи на те, що останнє було винесено відповідачем вже після поновлення договору оренди землі від 15.02.2007р. на той самий строк та на тих самих умовах згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи наведені вище обставини, з огляду на той факт, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконуючі свої обов'язки, використовуючи її за цільовим призначенням при відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог та визнання поновленим договору оренди землі від 15.02.2007 р. на той же самий строк та на тих самих умовах, тобто на 10 років (до 26.12.2026р.) із встановленням орендної плати в розмірі 0,1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що повністю відповідає приписам п. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

При цьому, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог саме про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 15.02.2007р. на десять років, оскільки останній є поновленим на той самий строк та на тих самих умовах в силу положень ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Донецької області від 05.10.2017 по справі №905/1886/17 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 05.10.2017 по справі №905/1886/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського Донецької області від 05.10.2017 по справі №905/1886/17 - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Н.В. Будко

Т.Д. Геза