ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Справа № 918/185/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівКартере В.І. Козир Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд"
на ухвалу відРівненського апеляційного господарського суду 11.09.2017
у справі Господарського суду№ 918/185/15 Рівненської області
за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами за позовомРівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд"
до1. Спільного підприємства "Мехагробуд" 2. Колективного підприємства "Управління механізації будівництва"
провизнання недійсними окремих положень статуту та установчого договору

у судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача повідомлений, але не з'явився;
- відповідачів 1. Грабовський В.А.; 2. Янчук В.В.;
ВСТАНОВИВ:

31.05.2017 Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду із заявою про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 у справі № 918/185/15 за нововиявленими обставинами (з урахуванням додаткових пояснень до заяви - т. 4 а. с. 91-93).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 у справі № 918/185/15 (колегія суддів у складі: Філіпова Т.Л. - головуючий суддя, судді Бучинська Г.Б., Огороднік К.М.) відмовлено Рівненській обласній асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" у задоволенні заяви про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 у справі № 918/185/15 за нововиявленими обставинами; постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 у справі № 918/185/15 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 у справі № 918/185/15.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм судами попередніх інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до Спільного підприємства "Мехагробуд" про визнання недійсними з моменту їх прийняття окремих пунктів (положення) статуту Спільного підприємства "Мехагробуд", зареєстрованого розпорядженням Рівненського міськвиконкому від 28.12.1995 № 1742 зі змінами зареєстрованими державним реєстратором Виконавчого комітету Рівненської міської ради, запис від 10.11.2011 № 1001888, а саме: пункт 2 та пункт 13 в частині зазначення Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" () засновником (учасником) та власником Спільного підприємства "Мехагробуд" (), та визнання недійсним з моменту їх прийняття окремих пунктів (положення) установчого договору про створення та діяльність Спільного підприємства "Мехагробуд" зареєстрованого розпорядженням Рівненського міськвиконкому від 28.12.1995 №1742, а саме: пункт 1.1 та пункт 4.1 в частині зазначення Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" засновником (учасником) та власником Спільного підприємства "Мехагробуд".

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач послався на ст.ст. 2, 9, 10 Закону України "Про підприємства в Україні", ст. 128 Цивільного кодексу України УРСР, ст. ст. 87, 88, 91, 92, 96, 97, 334 Цивільного кодексу України, ст. ст. 57, 60, 62, 65 Господарського кодексу України, Тимчасове положення про управління (участок) механізації будівництва обласної міжколгоспної будівельної (дорожньобудівельної) організації системи Укрміжколгоспбуду, положення Ровенського управління механізації будівництва Ровенського обласного кооперативно - державного об'єднання по агропромисловому будівництву "Ровноагробуд", витяг зі статуту Асоціації "Рівнеагробуд", виписку з наказу Ровенського обласного кооперативно-державного об'єднання по агропромисловому будівництву № 130 від 31.03.1987, повідомлення Асоціації "Рівнеагробуд" від 15.01.2007 № 1/6-4, постанову правління Асоціації "Рівнеагробуд" № 9 від 15.01.2007, повідомлення державного реєстратора про закриття відокремленого підрозділу, протокол № 1 загальних зборів засновників Спільного підприємства "Мехагробуд" від 18.12.1995, рішення п'ятої обласної конференції Асоціації "Рівнеагробуд" № 1 від 04.08.1995. При цьому, позивач зазначив, що Колективне підприємство "Управління механізації будівництва" не являється засновником Спільного підприємства "Мехагробуд", оскільки майно, вказане у статуті не передавалось, акти приймання-передачі майна від трудового колективу Управління механізації будівництва "Рівнеагробуд" для Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" відсутні. Водночас, позивач вказав, що відповідно до постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 17.02.2014 у справі № 817/205/14 Колективне підприємство "Управління механізації будівництва" перебуває в процедурі ліквідації, запис про внесення судового рішення щодо припинення Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 у справі № 918/185/15 визнано недійсним з моменту їх прийняття окремі пункти (положення) статуту Спільного підприємства "Мехагробуд", зареєстрованого розпорядженням Рівненського міськвиконкому від 28.12.1995 №1742 зі змінами зареєстрованими державним реєстратором Виконавчого комітету Рівненської міської ради, запис від 10.11.2011 № 1001888, а саме: пункт 2 та пункт 13 в частині зазначення Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" () засновником (учасником) та власником Спільного підприємства "Мехагробуд" (). Визнано недійсним з моменту їх прийняття окремі пункти (положення) установчого договору про створення та діяльність Спільного підприємства "Мехагробуд" зареєстрованого розпорядженням Рівненського міськвиконкому від 28.12.1995 № 1742, а саме: пункт 1.1 та пункт 4.1 в частині зазначення Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" засновником (учасником) та власником Спільного підприємства "Мехагробуд".

Задовольняючи даний позов, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст. 128 Цивільного кодексу УРСР, ст. ст. 15, 97, 100, 334 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 9, 10 Закону України "Про підприємства в Україні", виходив з того, що рішення Асоціації "Рівнеагробуд" від 04.08.1995 не було реалізовано в частині передачі 49% майна Управлінням механізації будівництва асоціації "Рівнеагробуд" його трудовому колективу, в той час як затвердження Колективним підприємством "Управління механізації будівництва", яке не являється засновником, статуту та установчого договору Спільного підприємства "Мехагробуд", та внесення до них оскаржуваних положень, є перевищенням його компетенції та не відповідає вимогам чинного законодавства, а його участь в органах управління Асоціації "Рівнеагробуд" з цих підстав, є неможливою, що у свою чергу, є підставою для визнання окремих положень статуту та установчого договору недійсними.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 залучено відповідачем у даній справі Колективне підприємство "Управління механізації будівництва".

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 у справі №918/185/15 скасовано. У позові Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2016 Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 у справі № 918/185/15 скасовано. Справу № 918/185/15 передано на новий розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.

Скасовуючи постанову апеляційного господарського суду, суд касаційної інстанції виходив з того, що приймаючи апеляційну скаргу до провадження, апеляційний господарський суд не перевірив наявність у ОСОБА_7 повноважень на подання апеляційної скарги від імені Колективного підприємства "Управління механізації будівництва", не з'ясував обставин щодо стану юридичної особи Колективного підприємства "Управління механізації будівництва", при наявності доданої до цієї апеляційної скарги копії витягу станом на 11.06.2015 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому головою комісії з припинення Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" зазначено ОСОБА_8.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 припинено апеляційне провадження за скаргою Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 у справі № 918/185/15, у зв'язку із тим, що апеляційну скаргу подано та підписано особою, яка не мала права її подавати і підписувати.

10.03.2016 Комунальне підприємство "Управління механізації будівництва" повторно звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 у справі № 918/185/15.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.03.2016 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Управління механізації будівництва" прийнято до провадження.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.05.2016 відмовлено у задоволенні клопотань Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та Спільного підприємства "Мехагробуд" про припинення апеляційного провадження.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2017, рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 у справі № 918/185/15 скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції, з яким погодився суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, з посиланням на положення ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, ст. ст. 2, 9, 10 Закону України "Про підприємства в Україні", та представлені у справі докази, виходив з того, що статут Спільного підприємства "Мехагробуд" був зареєстрований у встановленому законом порядку на підставі поданих документів, без будь-яких на те претензій на час його державної реєстрації з боку Асоціації "Рівнеагробуд", як одного із засновників Спільного підприємства "Мехагробуд", у тому числі - щодо неналежного виконання Колективним підприємством "Управління механізації будівництва" умов статуту, і доказів протилежного суду надано не було, а протягом тривалого часу (двадцяти років) з моменту створення Спільного підприємства "Мехагробуд" у Асоціації "Рівнеагробуд" не виникало сумнівів у дійсності положень такого статуту та установчого договору, та не було зауважень щодо здійснення (обмеження) його права в управлінні цим підприємством і не вносились зміни до статуту останнього, тоді як виконання (невиконання) умов установчого договору та положень статуту не є підставою для визнання їх недійсними, у зв'язку з чим, дійшов висновку про недоведеність позивачем факту невідповідності оспорюваних пунктів установчого договору та статуту Спільного підприємства "Мехагробуд" вимогам діючого законодавства, як і недоведеність порушення його прав та охоронюваних законом інтересів при укладенні установчого договору та затвердженні статуту Спільного підприємства "Мехагробуд", у зв'язку з чим, вимоги Асоціації "Рівнеагробуд" у даному спорі визнав безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування заяви (з урахуванням додаткових пояснень) про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 у справі № 918/185/15 за нововиявленими обставинами Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд" посилається на те, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16.09.2016 у справі № 569/3829/16-ц за позовом ОСОБА_9 до Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" про визнання недійсними з моменту прийняття рішення конференції, яким зокрема, призначено головою комісії з припинення (ліквідації) або ліквідатором Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" ОСОБА_7 позов задоволено. Визнано недійсними з моменту їх прийняття рішення конференції працівників (засновників) Колективного підприємства "Управління механізації будівництва", оформлені протоколом № 1/15 від 28.05.2015. Визнано недійсними з моменту їх прийняття рішення конференції трудового колективу Колективного підприємства "Управління механізації будівництва", оформлені протоколом № 2/15 від 18.07.2015. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 16.11.2016 у справі № 569/3829/16-ц рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16.09.2016 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_9 до Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" про визнання недійсними з моменту прийняття рішень конференції - відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.05.2017 рішення Апеляційного суду Рівненської області від 16.11.2016 скасовано, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16.09.2016 залишено в силі. Відтак, ОСОБА_7, який підписав подану від імені Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 у справі № 918/185/15 не є ні керівником, ні головою комісії з припинення (ліквідатором) Колективного підприємства "Управління механізації будівництва", що є підставою для припинення апеляційного провадження з розгляду апеляційної скарги Колективного підприємства "Управління механізації будівництва" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 у даній справі.

Вищий господарський суд України вважає правомірними та обґрунтованими висновки апеляційного господарського суду про відсутність підстав для перегляду постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 у справі № 918/185/15 за нововиявленими обставинами, з огляду на таке.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

При цьому, право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення Суду у справах Желтяков проти України, no. 4994/04, від 09.06.2011, Тарнопольська та інші проти Росії, no. 11093/07, 14558/07, 19660/07, 30166/07, 46736/07, 52681/07, 52985/07, 10633/08, 10652/08, 12694/08, 15437/08, 16691/08, 19447/08, 19457/08, 20857/08, 20872/08, 22546/08, 25820/08, 25839/08, 25845/08, від 09.07.2009).

Відповідно до ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК України.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Вказані роз'яснення викладені в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами".

Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 5 постанови від 27.02.1981 № 1 "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" зі змінами, не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального права.

Отже, виходячи з правового аналізу наведених норм та беручи до уваги встановлені обставини при розгляді заяви Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 у справі № 918/185/15 за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції дійшов цілком обґрунтовано висновку про відсутність нововиявлених обставин у розумінні статті 112 ГПК України, оскільки, по-перше, обставини зазначені у заяві не спростовують фактів, які було покладено в основу постанови апеляційного господарського суду при прийнятті рішення про відмову у позові; по-друге, питання про наявність права на апеляційне оскарження, питання про відповідність форми і змісту апеляційної скарги вимогам процесуального закону було предметом оцінки суду апеляційної інстанції, що в подальшому зумовило вирішення судом питання про прийняття апеляційної скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції правомірно відмовив Рівненській обласній асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" у задоволенні заяви про перегляд Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 у справі № 918/185/15 за нововиявленими обставинами.

Доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції, оскільки, є ідентичними доводам, викладеним у заяві (з урахуванням додаткових пояснень) про перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 у справі № 918/185/15 за нововиявленими обставинами, їм дана належна оцінка, а тому відхиляються як необґрунтовані та такі, що не спростовують зроблених судом висновків. При цьому в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що підстав для зміни або скасування прийнятої у справі ухвали суду апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" залишити без задоволення, ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 у справі № 918/185/15 залишити без змін.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО

Судді В.І. КАРТЕРЕ

Т.П. КОЗИР