донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

27.11.2017 справа №913/551/17

Донецький апеляційний господарський суд ускладі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання за участю представників сторін від позивача: від відповідача: розглянувши апеляційнускаргу ОСОБА_4 ОСОБА_5 представник за довіреністю б/н від 20.04.2017 р. не зявились Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м.Сєвєродонецьк, Луганська область
на рішення господарського суду Луганської області
від04.09.2017 р. (повний текст 08.09.2017 р.)
у справі№913/551/17 (суддяЛісовицький Є.А.)
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Коріс «АМ», смт. Стеблів, Корсунь-Шевченківський район, Черкаська область
до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м.Сєвєродонецьк, Луганська область
про стягнення 50 000,00 євро, що еквівалентно 1470657 грн. 95 коп. У судовому засіданні 06.11.2017р. оголошено перерву до 27.11.2017р.

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Коріс «АМ», смт. Стеблів, Корсунь-Шевченківський район, Черкаська область звернулось до господарського суду Луганської області з позовом б/н та б/д до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м.Сєвєродонецьк, Луганська область про стягнення 1470 657,95 грн.(а.с.4-8).

Рішенням господарського суду Луганської області від 04.09.2017р. по справі №913/551/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Коріс АМ до Публічного акціонерного товариства Українська інноваційнакомпанія про стягнення 50000,00 євро, що еквівалентно 1470657,95грн. задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Коріс АМ грошові кошти в сумі 50000,00 євро, що еквівалентно 1470657,95 грн. та судовий збір в сумі 22059 грн. 87 коп. (а.с.199-203).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», м.Сєвєродонецьк, Луганська область звернулось з апеляційною скаргою вих.№2476/01 від 18.09.2017р., в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 04.09.2017 р. по справі №913/551/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Коріс «АМ» (а.с.208-2014).

В обґрунтування поданої апеляційної скарги відповідач посилається на те, що вказане рішення прийнято внаслідок неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального права.

Апелянт вважає, що по-перше судом невірно надано оцінку вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та обмеженням, які вводяться до діяльності банківської установи у звязку із запровадженням в ньому тимчасової адміністрації.

По-друге, судом першої інстанції не взято до уваги, що оскільки апелянт, не маючи банківської ліцензії, крім того, не являючись з 13.07.2016 р. банком взагалі, не має доступу до банківських рахунків клієнтів, внаслідок чого встановити наявність коштів на рахунках позивача та здійснити іхповернення не має жодних підстав. З дати введення тимчасової адміністрації до Банку, лише Фонд гарантування вкладів фізичних осіб був відповідальним за порядок розподілення і виплати коштів кредиторам банку.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Чернота Л.Ф., судді Попков Д.О., Зубченко І.В. (а.с.206).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.09.2017р. порушено провадження по справі №913/551/17. Розгляд апеляційної скарги призначено на 06.11.2017р. об 14 год. 45хв. (а.с.207).

27.10.2017р. до відділу організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії Донецького апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Коріс «АМ» надійшов відзив б/н від 18.11.2017р. на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», в якому останній просить залишити рішення господарського суду Луганської області від 04.09.2017р. по справі №913/551/17 без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» без задоволення. Судова колегія розглянула вищезазначений відзив та долучила його до матеріалів справи (а.с.220-223).

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді цієї колегії ОСОБА_6 на дату розгляду справи 06.11.2017р., для подальшого розгляду апеляційної скарги, розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 02.11.2017р. №2025 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів сформовано склад колегії суддів: головуючий Чернота Л.Ф., судді - Зубченко І.В., Радіонова О.О.(а.с.225-226).

Абзацом четвертим пункту 3.8 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у разі зміни складу суду розгляд справи починається заново, а отже спочатку починається й перебіг строку вирішення спору.

У судовому засіданні 06.11.2017р. було оголошено перерву до 27.11.2017 р. о 14 год. 55 хв., представники сторін належним чином повідомлені, що підтверджується розписками, які містяться в матеріалах справи ( а.с.228-229).

21.11.2017р. на поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Коріс «АМ» надійшли письмові пояснення з додатками, в яких останній просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м.Сєвєродонецьк, Луганська область залишити без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від 04.09.2017р. у справі №913/551/17 без змін (а.с.231-242). Даний відзив розглянуто та долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 27.11.2017р. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, підтримав доводи, викладені у зазначеному вище відзиві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку із чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу без участі представника відповідача, що не скористався правом на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представників сторін у попередньому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» підлягає задоволенню, а рішення господарського Луганської області від 04.09.2017р. підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.01.2010р. року між Акціонерним товариством Український інноваційний банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство УКР/ІН/КОМ (надалі Банк), від імені якого на підставі довіреності посвідченої 26.09.2005р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованої в реєстрі за №5391, та Положення про Філію, діє директор Дніпровська Філія АТ «Укрінбанк» ОСОБА_8, з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю Коріс AM ( надалі Клієнт) в особі директора ОСОБА_9, який діє на підставі Статуту, з другої сторони (разом сторони), уклали договір банківського рахунку №901040/01-10 (а.с.11-12).

Відповідно до п.1.1 договору, Банк відкриває клієнту поточні рахунки №0001 в гривнях та здійснює їх обслуговування, відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та внутрішніх документів Банку. До отримання Банком від Клієнта повідомлення про відкриття рахунку з відміткою податкового органу про взяття рахунку на облік операції за цим рахунком здійснюється лише із зарахування коштів.

Банк зобов'язується, зокрема: забезпечувати своєчасне зарахування коштів на рахунок клієнта; своєчасно здійснювати розрахункові операції за розрахунковими документами, за умовами п.2.3 договору.

Договір укладений на шість місяців і набирає чинності з дня відкриття рахунку, згідно п. 8.1 договору.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що, строк дії договору вважається продовженим ще на шість місяців у разі відсутності письмової заяви однієїі з сторін про його припинення. Зазначена заява направляється за 20 днів до закінчення строку дії договору.

Сторона, що одержала пропозиції щодо дострокового розірвання договору повинна відповісти другій стороні не пізніше 30 днів з дня відправлення пропозиції, відповідно до п. 10.1 договору.

Частинами 1-3 статті 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 1068 Цивільного кодексуУкраїни банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Із матеріалів справи вбачається, 02 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством УКР/ІН/БАНК і Tовариством з обмеженою відповідальністю Коріс AM укладено Договір про внесення змін та доповнень до договору банківського рахунку №90140/01-10 від 25.01.2010р., яким було змінено номер валютного рахунку на №0088. (а.с.14)

Товариство з обмеженою відповідальністю Коріс AM подало Публічного акціонерного товариства УКР/ІН/БАНК платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №12 від 21.09.2015р., на перерахування 50000 євро, яке було одержано банком 24.09.2015р. (а.с.15).

Однак, вказане платіжне доручення Публічне акціонерне товариство УКР/ІН/БАНК не виконав, грошові кошти на визначений Товариством з обмеженою відповідальністю Коріс AM рахунок не перерахував.

Товариство з обмеженою відповідальністю Коріс AM неодноразово звертався до Публічного акціонерного товариства УКР/ІН/БАНК з вимогами виконати платіжне доручення, закрити рахунок та розірвати Договір від 19.10.2015р. №445 (а.с.19); від 28.10.2015р. №457(а.с.20); від 18.11.2015р. №496 (а.с.22).

Проте, Публічне акціонерне товариство УКР/ІН/БАНК, залишив вказані звернення без відповіді та належного реагування.

Тому, позивач звернувся до господарського суду м.Києва у справі №910/31593/15 від 18.02.2016 р. про стягнення коштів у розмірі 50 000 евро та про розірвання договору. Позов задоволено частково (а.с. 25-27). Рішенням, договір було розірвано. В стягненні коштів відмовлено.

За таких обставин позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом б/н, б/д до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м.Сєвєродонецьк, Луганська область про стягнення 50 000 євро, що еквівалентно 1470 657,95 грн. на підставі вимог ст. 342 Господарського кодексу України, ст.ст. 1066, 1068, 1075 Цивільного кодексу України, ст. 8 Закону України від 05.04.2001 №234 III «Про платіжні системи і переказ коштів в Україні».

Приписами ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Також на правовідносини сторін поширюються приписи глави 36 Господарського кодексу України, Законів України «Про банки і банківську діяльність» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Із матеріалів справи вбачається, що 24.12.2015р. Правлінням Національного банку України було прийнято постанову №934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних».

На підставі постанови № 934 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення про початок процедури виведення Банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 25 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року.

22.03.16р Національним банком України було прийнято постанову №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКР/ІН/БАНК», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 22.03.2016 року №385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКР/ІН/БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Акціонерами та вкладниками ПАТ «УКРІНБАНК» було ініційовано адміністративні судові процеси (№826/1162/16 та №826/5325/16) щодо визнання протиправними та скасування вказаних постанов Національного банку України та рішень Фонду. Відповідними судовими рішеннями було визнано протиправними та скасовані вказані постанови Національного банку України та рішення Фонду. Судові рішення в адміністративних справах №826/1162/16 та №826/5325/16 набрали законної сили.

За інформацією Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» ухвалені судові рішення в адміністративних справах №826/1162/16 та №826/5325/16, незважаючи на їх обовязковість, не виконані, діяльність ПАТ «УКРІНБАНК» в якості банківської установи не відновлена, оскільки чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не передбачені наслідки та порядок дій при скасуванні у судовому порядку постанов Національного банку України та рішень Фонду стосовно неплатоспроможного банку.

У подальшому на момент звернення відповідача з апеляційною скаргою Постановою Верховного Суду України від 24 жовтня 2017р. дії Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було визнано правомірними.

Відповідно до вимог ч.ч.1-2 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку.

На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Пунктом 1 ч.5 ст.36 цього Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Частинами 1-2 ст.45 вищенаведеного Закону встановлено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

У відповідності до ч. 5 ст. 45 вказаного Закону, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 46 вищенаведеного Закону, з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється.

Статтею 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено заходи з підготовки задоволення вимог кредиторів, відповідно до якої Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: - визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; - відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; - складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Таким чином, всупереч зазначених вище положень Закону, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції не було враховано, що саме на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб покладено обов'язок по задоволенню вимог кредиторів банку.

Крім того, за рішенням загальних зборів акціонерів від 13.07.2016р. (протокол №1 позачергових загальних зборів акціонерів), назву Публічне акціонерне товариство «УКРІНБАНК» змінено на Публічне акціонерне товариство «УКРІНКОМ», відомості про це були внесені до Єдиного державного реєстру (а.с.64).

Також, рішенням загальних зборів акціонерів від 13.07.2016 року змінено види діяльності товариства: зокрема, виключено вид діяльності «діяльність комерційних банків, код КВЕД 64.19 «Інші види грошового посередництва» та визначено основним видом діяльності- 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна» (а.с.64 зворотна сторінка).

Таким чином, Публічне акціонерне товариство «УКРІНКОМ (правонаступник Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК») розпочав діяти лише з 13.07.2016 року, як юридична особа, діяльність якої не пов'язана із діяльністю комерційних банків.

Отже, з 25.12.2015 р. Публічне акціонерне товариство«УКРІНБАНК», правонаступником якого на сьогодні є Публічне акціонерне товариство «УКРІНКОМ», не мав законних підстав та повноважень для задоволення вимог позивача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Також, 22.03.2016 року на підставі вказаної постанови НБУ, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Однак, судом першої інстанції не взято до уваги, що при прийнятті оскаржуваного рішення, що з моменту прийняття постанови №180, ПАТ «УКРІНБАНК» був позбавлений банківської ліцензії, яка фактично не відновлена і станом на дату розгляду даної справи. При винесенні рішення не враховано положення ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», згідно норм якої Банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань у разі прийняття Національним банком України рішення про запровадження обмежень на діяльність банків.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг.

Згідно положень Постанови НБУ від 12.11.2003 року № 492 Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній ті іноземних валютах, умови відкриття рахунку та особливості його функціонуванні передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. Порядок проведення операцій за рахунками клієнтів, відкритих у національній її іноземних валютах, регулюється законодавством України, у тому числі нормативно-правовими актами Національного банку. Операції за рахунками здійснюються за допомогою платіжних інструментів за Формами, установленими банківськими правилами (нормативно-правовими актами Національного банку, внутрішніми положеннями банку тощо), згідно п.п. 1.5, 1.6 п.1Інструкції.За поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

У даному випадку, апелянт, не маючи банківської ліцензії, крім того, не являючись з 13.07.2016 року банком взагалі, не має доступу до банківських рахунків клієнтів, внаслідок чого встановити суму залишку коштів на рахунках позивача та здійснити їх повернення не має правових підстав. З дати введення тимчасової адміністрації до Банку, лише Фонд гарантування вкладів фізичних осіб був відповідальним за порядок розподілення і виплати коштів кредиторам банку.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку, що позивачем не надано жодного доказу щодо звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про обовязок по задоволенню вимог кредиторів банку та підтвердження факту та розміру наявних у відповідача коштів, саме на момент звернення з позовом до суду: так, копії витягів щодо поточної інформації по рахунку станом на 02.09.2015 р. - сформована 03.09.2015р. (а.с.28-29), на дату 03.09.2015р. - сформована 04.09.2015 р. (а.с.30-31). Жодної первинної бухгалтерської документації надано до суду не було. Введення тимчасової адміністрації унеможливує стягнення коштів у будь-який інший спосіб , аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З письмових пояснень наданих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб №27-22935/17 від 10.11.2017р., вбачається, що інформація про повернення відомостей про дане товариство до Державного реєстру банків у Фонді відсутня (а.с.234).

Також, у матеріалах справи наявні письмові пояснення Національного Банку України від №20-06008/99038 від 14.12.2015 р. (відповідь на звернення ТОВ «Коріс «АМ» від 26.11.2017 р. №6505), в яких зазначено, що Національний банк України координує діяльність банківської системи в цілому в межах та порядку, передбачених законодавством України. Він не є вищим органом по відношенню до банків та не має повноважень і права втручатися в їх внутрішньогосподарську та оперативну діяльність, зокрема, у договірні відносини між банками та їх клієнтами, і вирішувати спірні питання, що виникають між ними (а.с.24).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, до яких відноситься й НБУ, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції винесено оскаржуване рішення при неповному з'ясуванні обставин справи. А тому , є таким, що підлягає скасуванню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючисьст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарськогопроцесуального кодексу України, Донецькийапеляційнийгосподарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційнускаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м. Сєверодонецьк, Луганська область задовольнити.

Рішення Господарського суду Луганської області від 04.09.2017р. по справі №913/551/17 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Коріс«АМ», смт.Стеблів. Корсунь-Шевченківський район, Черкаська область до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м.Сєверодонецьк, Луганська область.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коріс «АМ» (ідентифікаційний код 33827909) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (ідентифікаційний код 05839888) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 24 265,87 грн.

Постанова набираєзаконноїсили з дня їїприйняття та може бути оскаржена до Вищогогосподарського суду України у касаційному порядку через апеляційнийгосподарський суд протягомдвадцятиднів.

Головуючийсуддя: ОСОБА_1

Судді: І.В.Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано 4 прим:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 до справи;

1 ГСЛО;