ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Справа № 912/1287/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Алєєва І.В. (доповідач), Корсак В.А., Поляк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.09.2017
у справі№912/1287/17 Господарського суду Кіровоградської області
за позовомСільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Росія"
до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області
провизнання поновленим договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди,
за участю представників сторін:
від позивача:Коваленко В.В.,
від відповідача:не з'явився
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 29.06.2017 у справі №912/1287/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 у справі №912/1287/17 вищезазначене судове рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги - задоволено. Визнано поновленим на той же строк і на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки, укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Росія" та Новоукраїнською районною державною адміністрацією Кіровоградської області від 20.04.2007, зареєстрованого у Кіровоградській регіональній філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" за №548 від 20.04.2007, загальною площею 21,7101 га ріллі із земель резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:002:9113. Визнано укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Росія" додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Росія" та Новоукраїнською районною державною адміністрацією Кіровоградської області від 20.04.2007, зареєстрованого у Кіровоградській регіональній філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" за №548 від 20.04.2007, загальною площею 21,7101 га ріллі із земель резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:002:9113 в редакції, викладеній в резолютивній частині постанови апеляційної інстанції.

Відповідач, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, з прийнятою постановою апеляційної інстанції не погодився та звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та залишити без змін судове рішення місцевого господарського суду.

Обґрунтовуючи підстави звернення до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 04.12.2017 зазначена касаційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду.

В призначеному судовому засіданні касаційної інстанції 12.12.2017 представник позивача заперечував проти задоволення касаційної скарги. Відповідач уповноваженого представника на направив. Явка не визнавалась обов'язковою.

Перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, проаналізувавши доводи касаційної скарги, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, що 20.04.2007 на підставі розпорядження голови Новоукраїнської районної державної адміністрації від 06.02.2007 №91-р, між Новоукраїнською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Росія" (орендар) укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендар прийняв 21,70 га ріллі із земель резервного фонду державної власності, розташованих на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області терміном на 10 років. По закінченню терміну дії договору орендар при однакових умовах має переважне право на поновлення договору на новий термін. Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договором, законодавством встановлені інші правила, ніж передбачені договором.

Договір був зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України" 20.04.2007 за №548.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Росія" зверталось до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом від 26.10.2016 №179 про використання свого переважного права на поновлення договору оренди землі, додавши до листа три примірника додаткової угоди до договору.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом від 02.12.2016 №С-18976/0-10780/0/6-16 повідомило орендаря про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки, у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку і витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Росія" звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом 13.03.2017 №84 про поновлення договору оренди землі, додавши окрім додаткової угоди до договору, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

В листі від 21.03.2017 № С-4594/0-3320/0/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зазначило, що у поновленні договору оренди земельної ділянки орендарю було відмовлено у попередньому листі.

Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Отже, майнові відносини, що виникають із договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються також актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Як встановлено ч. 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі, передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" можлива лише за умови дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін.

Так, для визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендареві про наявність заперечень та своє рішення.

Разом із цим ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди: у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому разі закон також вимагає обов'язкового укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення у місячний строк (ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч. 7 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Таким чином, для поновлення договору оренди землі відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди землі; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У справі, яка розглядається, матеріально-правовою підставою позовних вимог є ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Переглядаючи справу в повному обсязі за приписами ст. 101 ГПК України, судом апеляційної інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що у позивача відсутня заборгованість з податків, зборів, платежів що контролюються органами ДФС; що позивач протягом дії договору та після його закінчення належним чином виконував свої обов'язки за договором оренди земельної ділянки.

При цьому, апеляційною інстанцією враховано, що листування між сторонами свідчать про намір Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області задовольнити клопотання позивача за умови, зокрема, надання додаткових документів необхідних для поновлення договору.

Крім того, як обґрунтовано зазначено апеляційним господарським судом, листи відповідача, які він вважає рішеннями про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки, не є прийнятою формою рішення такого органу, оскільки відповідно до ч. 8 Положення про головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Даним Положенням не передбачено прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області іншої юридичної форми рішення, яке б породжувало певні правові наслідки, спрямовувало регулювання тих чи інших суспільних відносин і мало обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Отже, листи відповідача безпосередньо рішеннями такого органу не являються і посилання в тексті на відповідні накази не містять.

За таких обставин, на відміну від місцевого господарського суду, апеляційна інстанція дійшла вірного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003 (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006 (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

В силу приписів ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.

Щодо викладених в касаційній скарзі інших доводів, то вони вже були обґрунтовано спростовані судом апеляційної інстанції, і колегія суддів касаційної інстанції погоджується з викладеними в оскаржуваній постанові мотивами відхилення доводів скаржника, у зв'язку з чим підстави для скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 у справі №912/1287/17 відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 у справі №912/1287/17 - залишити без змін, а касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - без задоволення.

Головуючий суддя (доповідач) І.В. Алєєва
Суддя В.А. Корсак
Суддя О.І. Поляк