ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р.Справа № 916/1988/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя: В.В.Лашин

судді: К.В. Богатир

ОСОБА_1

При секретарі А.В. Безпалюку

За участю представників сторін:

Від ДП "Адміністрація морських портів України" - не з'явився

Від Чорноморське головне морське агенство "Інфлот" - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чорноморського головного морського агентства "ІНФЛОТ"

на рішення господарського суду Одеської області

від 09.10.2017р.

по справі № 916/1988/17

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"; в особі, якою є Херсонська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Херсонського морського порту);

до відповідача: Чорноморського головного морського агентства "ІНФЛОТ";

про стягнення 83880,7 грн.

Відповідно до ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 06.12.2017 оголошувалась перерва до 07.12.2017.

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (у наступному за текстом Адміністрація Херсонського морського порту) звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Чорноморського головного морського агентства «Інфлот» (далі ЧГМА «Інфлот» ) про стягнення заборгованості в сумі 1762,46 доларів США причального збору, 3100 грн. 3% річних, 12 192,64 грн. інфляційних втрат, 22 922,73 грн. пені, а також судового збору в сумі 1600 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року (суддя Никифорчук М.І.) позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Не погоджуючись з цим рішенням, ЧГМА «Інфлот» в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, оскільки предметом спору є повторне стягнення позивачем причального збору за судно заходження т/х «Milos» (прапор Мальти) до Херсонського морського торговельного порту, яке мало місце з 31.03.2015 р. по 10.04.2015 р., морським агентом якого був відповідач, який здійснив оплату причального збору відповідно до вимог законодавства.

В відзиві на апеляційну скаргу ДП "Адміністрація морських портів України" просить залишити оскаржуване пішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ДП "Адміністрація морських портів України" в судове засідання не з'явився, однак був присутній в судовому засіданні 06.12.2017 де надавав пояснення по суті спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Статтями 116, 117 Кодексу торговельного мореплавства унормовано, що у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов'язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. Морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Частиною першою статті 174 Господарського кодексу України (в подальшому ГК України) передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 901 названого Кодексу визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

За приписами статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, статтей 525, 526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За визначеннями статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ч. 1, 2 ст. 218 ГК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 17 лютого 2014 року між Адміністрацією Херсонського морського порту (Адміністрація) та ЧГМА «Інфлот» (Агент) укладений договір на агентське обслуговування суден (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 15.12.2014 р., додаткової угоди № 2 від 01.09.2015 р.), яким сторони визначили порядок взаємовідносин між собою у разі здійснення Агентом обслуговування суден, як під іноземним прапором, так і під Державним прапором України, які заходитимуть до акваторії порту або проходитимуть через акваторію порту транзитом.

Строк договору визначений до 31 грудня 2015 року.

Пунктами 3.6, 3.8 договору (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 1 від 15.12.2014 р.) передбачено, що до початку проведення вантажних або інших операцій на суднах, а в інших випадках заздалегідь до виходу/відходу судна з/від акваторії/причалів Агент подає Адміністрації заявки та завірені копії обмірних свідоцтв, класифікаційних свідоцтв судна на виписку дисбурсментських рахунків по нарахуванню портових зборів та інших наданих послуг. До виходу судна з порту Агент надає Адміністрації завірені копії платіжних доручень з проведеною сплатою портових зборів та інших наданих послуг згідно виставлених дисбурсментських рахунків.

Згідно до пункту 4.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 15.12.2014 р.) оплата портових зборів здійснюється Агентом до виходу судна з/від акваторії/причалів на підставі виставлених Адміністрацією рахунків.

У відповідності до п. 4.8 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 15.12.2014 р.) оплату рахунків для суден під іноземним прапором Агент здійснює у іноземній валюті (доларах США).

Сторонами було встановлено, що Адміністрація має право стягнути з Агента, згідно до статті 625 ЦК України у разі прострочення Агентом виконання грошового зобовязання по договору, суму боргу у урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми (п. 6.1 договору).

Пунктом 6.2 договору передбачено право Адміністрації на стягнення пені за затримку платежів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми простроченого платежу.

31 березня 2015 року Адміністрації Херсонського морського порту надійшла заявка ЧГМА «Інфлот» щодо оформлення рахунків по портовим зборам за заходження судна «MILOS» прапор Мальта під вантажні операції в акваторію морського порту Херсон.

Відповідно до обмірного свідоцтва (International Tonnage Certificate (1969) з умовним обємом судна 50356 куб.м судно «MILOS» відноситься до суден групи А.

Для виконання вантажних операцій, згідно лоцманської квитанції № 9650 судно «MILOS» було пришвартовано 31.03.2015 р. о 12.00 годин до причалу № 6 та відшвартоване о 8:20 годин 05.04.2015 р. (лоцманська квитанція № 9680).

За лоцманською квитанцією № 9681 судно «MILOS» було пришвартовано 05.04.2015 р. о 09:20 год. до причалу № 4 для виконання вантажних операцій та відшвартоване від причалу 11.04.2015 р. о 06:10 год. (лоцманська квитанція № 9719).

На підставі акту здачі-прийняття робіт від 11.04.2015 р. за № 2117, підписаного ЧГМА «Інфлот», позивачем нараховані портові збори, у тому числі причальний збір в сумі 1762,46 доларів США, та був виставлений рахунок № 2422 від 15.04.2015 р. на загальну суму 18128,16 доларів США, який був сплачений відповідачем у повному обсязі платіжним дорученням № 150 від 09.04.2015 р.

11 квітня 2015 року позивачем додатково надано на підписання акт здачі-прийняття робіт № 2119 на загальну суму 2114,95 доларів США, у тому числі причальний збір на суму 1762,46 доларів США, та рахунок на оплату № 2427 від 15.04.2015 р.

Натомість, відповідач від підпису акту № 2119 від 11.04.2015 р. відмовився, визнав обґрунтованість нарахування лише санітарного збору.

Претензію Адміністрації Херсонського морського порту від 03.03.3017 р. про необхідність сплати 1762,46 доларів США відповідач відхилив, наголошуючи на тому, що позивач намагається здійснити повторне стягнення причального збору, вже сплаченого ЧГМА «Інфлот».

Предметом спору є стягнення причального збору в сумі 1726,46 доларів США, а також 3 % річних, пені та інфляційних втрат, нарахованих у грошовій одиниці України.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, місцевий господарський суд виходив з того, що судно двічі було пришвартовано до двох різних причалів та проведено дві окремі вантажні операції.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що місцевим господарським судом помилково встановлені обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, що призвело до невірного застосування норм матеріального права до спірних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом , визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15.

Таким чином, господарським судом було безпідставно задоволено позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість, виражену в іноземній валюті.

Крім цього, згідно до статті 26 Конвенції Організації Об'єднаних Націй з морського права 1982 року, ратифікованої Законом України №728-ХІV від 03.06.1999 р., іноземне судно, що проходить через територіальне море, може обкладатись тільки зборами в оплату за конкретні послуги, надані такому судну.

Положеннями статті 85 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримуватися чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 22 Закону України «Про морські порти України» у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Портові збори сплачуються Адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом.

Процедура справляння та розміри ставок портових зборів встановлені Порядком, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 р. за № 930/23462, пунктами 1.3, 1.3, 1.5 якого передбачено, що портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку. Сплата портових зборів у морських портах здійснюється до виходу судна з морського порту. Нарахування портових зборів здійснюється з умовного обєму судна, який обчислюється в кубічних метрах і дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює. При цьому умовний обєм судна підлягає округленню у такому порядку: до 0,5 кубічного метра округлюється до цілого числа в меншу сторону, а 0,5 кубічного метра і більше округлюється до цілого числа в більшу сторону.

Розділом V зазначеного Порядку № 316 від 27.05.2013 р. унормоване справляння причального збору.

Пунктом 5.2 Порядку № 316 від 27.05.2013 р. визначено, що для суден групи А застосовуються ставки, наведені у додатку 5 до цього Порядку, зокрема встановлено ставку причального збору за вантажні операції судна (куб.м за суднозаходження) у закордонному плаванні в розмірі 0,035 доларів США.

Судно «MILOS» здійснило судно заходження до Херсонського морського порту з 31.03.2015 р. по 10.04.2015 р. з метою виконання вантажної операції (навантаження соняшникового шроту), які здійснювалися біля причалів № 6 та № 4 у звязку із знаходженням вантажу на різних складах порту та перешвартуванням на вимогу порту.

Statement of facts (звіт про обробку судна) від 11.04.2015 р. вказує, що судно «MILOS» здійснювало завантаження шроту на причалах № 4 і № 6 у межах одного суднозаходження, з акваторії порту до завершення вантажної операції не виходило, й 11.04.2015 р. відплило від Херсону. Причальний збір за здійснення завантаження вказаного судна в сумі 1762,46 грн. за одне суднозаходження був сплачений ЧГМА «Інфлот» платіжним дорученням № 150 від 09.04.2015 р., що вказує на відсутність достатніх правових підстав для здійснення повторного стягнення причального збору та, як наслідок, викликає необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи безпідставність нарахування позивачем причального збору, такими, що не підлягають задоволенню є й вимоги щодо стягнення 3 % річних та пені, як похідних від основної вимоги.

За таких обставин, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення, яким у задоволенні позовних вимог Адміністрації Херсонського морського порту належить відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Чорноморського головного морського агентства «Інфлот» задовольнити, а рішення господарського суду Одеської області від 09.10.2017 р. у справі № 916/1988/17 скасувати, у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Стягнути з державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (73000, м. Херсон, проспект Ушакова, 4, ідентифікаційний код 38728533) на користь Чорноморського головного морського агентства «Інфлот» (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, ідентифікаційний код 01180568) 1760 грн. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Наказ доручити видати господарському суду Одеської області.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя К.В. Богатир

Суддя Т.А. Величко