Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 р. Справа № 909/1011/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком",

вул. Бориспільська, 7, м.Київ, 02660;

адреса для листування: вул.Голосіївська, 7, корп.2,оф.5/1, м.Київ, 03039;

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,

вул.Джерельна, 20, с.Попельники, Снятинський район,

Івано-Франківська область,78356;

про: стягнення 38 973,05грн. - штрафу, 6 740,29грн. - пені, 7 914,24грн. - 30% річних,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2В - представник, (довіреність б/н від 28.09.17р.);

від відповідача: представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроком" звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просить суд, стягнути з відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, 209 519,78грн., з яких: 155 892,20грн. - основний борг, 38 973,05грн. - штраф, 6 740,29грн. - пеня, 7 914,24грн. - 30% річних.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 01.11.17р., позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

При цьому, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст.32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Ухвалою суду від 14.11.17р., судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог №09-11/17-01 від 09.11.17р. (вх№12131/17 від 14.11.17р.), а спір вирішується відповідно до зменшеної ціни позову - 53 627,58грн., з яких: 38 973,05грн. - штраф, 6 740,29грн. - пеня, 7 914,24грн. - 30% річних.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги (зменшені), вказуючи при цьому на:

- порушення відповідачем умов укладеного між сторонами Договору поставки №Тр290617/01 від 29.06.17р., а саме, несвоєчасне здійснення розрахунків, у строк, визначений Специфікаціями (Додатками №1, 2, 5) до Договору, за поставлений позивачем, по видаткових накладних №Тр000239 від 29.06.17р., №Тр000057 від 19.07.17р., №Тр000005 від 03.08.17р., товар (насіння, добрива з мікроелементами для позакореневого підживлення, засоби захисту рослин), на загальну суму 155 892,20грн.;

- п. п. 5.2., 5.3. Договору та положення п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі яких, за порушення строків оплати поставленого товару, відповідачу нараховано 38 973,05грн. - штрафу, 6 740,29грн. - пені, 7 914,24грн. - 30% річних;

- приписи ст.ст. 509, 525, 526, 49, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст.193, 230, 231, 232 Господарського кодексу України.

Представник відповідача, в судові засідання жодного разу не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення від 17.11.17р. Будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог, відповідач суду не подав.

За таких обставин, беручи до уваги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що відповідач, відповідно до вимог законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності відповідача, за матеріалами справи, запобігаючи одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Украгроком" (Продавець/позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Покупець/ відповідач) укладено Договір поставки з відстрочкою платежу №Тр290617/01 від 29.06.17р.

Згідно п.1.1. Договору, Продавець зобов"язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі передати у власність Покупця товар (насіння, добрива з мікроелементами для позакореневого підживлення, засоби захисту рослин), а Покупець зобов"язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти товар та оплатити його вартість.

Найменування товару, його кількість, ціна, терміни поставки та оплати, базис поставки визначені у Специфікаціях до цього Договору, які є його невід'ємною частиною. Сплата ціни товару Покупцем здійснюється у гривнях України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент ціни товару в іноземній валюті - у доларах США (Євро) по курсу продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України (п.п.1.2., 2.1.Договору).

У відповідності до п.1.3. Договору, факт поставки та передачі товару від Продавця до Покупця фіксується шляхом складання та підписання накладних (або актів прийому-передачі) повноважними представниками сторін. З моменту прийому-передачі товару до Покупця переходить право власності на товар та ризики його випадкового знищення або пошкодження.

Пунктом 2.2. сторони обумовили, що Покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в гривнях на банківський рахунок Продавця, вказаний в рахунку-фактурі. Оплата товару проводиться в терміни, які вказані в Специфікаціях до даного Договору.

Специфікаціями - Додатками № №1,2 від 29.06.17р., №5 від 03.08.17р. до Договору, визначено найменування товару, його кількість, ціну, терміни поставки, строк оплати до 21.08.17р. (Додатки № №1,2 від 29.06.17р.), до 31.08.17р. (Додаток №5 від 03.08.17р.).

Дослідженням обставин справи судом встановлено, що на виконання умов договірних відносин, позивач, згідно Специфікацій (Додатків №1, 2, 5) до Договору, поставив відповідачу, товар (насіння, добрива з мікроелементами для позакореневого підживлення, засоби захисту рослин), на загальну суму 155 892,20грн. Даний факт підтверджують належним чином оформлені підписані та скріплені печатками сторін видаткові накладні №Тр000239 від 29.06.17р., №Тр000057 від 19.07.17р., №Тр000005 від 03.08.17р., (а.с.14,16,18).

Як вбачається з виписки Оtpbank від 06.11.17р. по рахунку ТОВ "Украгроком" (а.с.35), відповідачем в повному обсязі здійснено розрахунок за поставлений товар в сумі 155 892,20грн, проте з порушенням строку проведення оплати, обумовленого Специфікаціями - Додатками №№ 1,2 від 29.06.17р., №5 від 03.08.17р. до Договору.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про застосування до відповідача відповідальності, обумовленої п. 5.2. Договору №Тр290617/01 від 29.06.17р., у вигляді штрафу в розмірі 38 973,05грн., пені в сумі 6 740,29грн., та наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених п.5.3. вказаного Договору та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, а саме, 7 914,24грн. - 30% річних.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з Договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

В силу приписів ст.ст. 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Договір поставки з відстрочкою платежу №Тр290617/01 від 29.06.17р., укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ч.1 ст.691, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням. Однак, якщо зобов"язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов"язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Крім того, приписами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктами 5.2., 5.3. Договору, строни досягли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів Покупець сплачує на користь Продавця штраф у розмірі 25% від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Керуючись положеннями частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди, що у випадку прострочення Покупцем платежу, сплата якого передбачена відповідно до умов цього Договору, Покупець на вимогу Продавця сплачує останньому 30(тридцять) відсотків річних від простроченої суми.

Позивачем нараховано відповідачу 38 973,05грн. - штрафу, 6 740,29грн. - пені, 7 914,24грн. - 30% річних (розрахунки а.с.9).

Судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем штрафу, пені та 30% річних за період правильно визначений позивачем у розрахунку (а.с.9). Згідно перерахунку здійсненого судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 6 595,19грн. (145,10грн. - відмовити). При цьому, розрахунок штрафу - 38 973,05грн. та 30% річних - 7 914,24грн., визнається судом арифметично вірним.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, на основі вище викладеного, стягненню в судовому порядку підлягають 6 595,19грн. - пені, 38 973,05грн. - штрафу, 7 914,24грн. - 30% річних. В решті позову відмовити.

Судові витрати, за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 204, 509, 525, 526, 530, 551, 599, 610-612, 625-629, 625, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,

вул.Джерельна, 20, с.Попельники, Снятинський район, Івано-Франківська область,78356 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком", вул. Бориспільська, 7, м.Київ, 02660 (ідентифікаційний код 30530159) 6 595,19грн. (шість тисяч п"ятсот дев"яносто п"ять грн. 19коп.) - пені, 38 973,05грн. (тридцять вісім тисяч дев"ятсот сімдесят три грн. 05коп.) - штрафу, 7 914,24грн. (сім тисяч дев"ятсот чотирнадцять грн. 24коп.)- 30% річних, 1 595,52грн. (одну тисячу п"ятсот дев"яносто п"ять грн. 52коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.12.17р.

Суддя С.Кобецька