КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа№ 910/24030/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Ігнатюк А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Алдошина П.В. (дов. № 3/17 від 16.01.2017 р.);

від відповідача: Олійник Ю.Р. (дов. № 254/2-6 від 26.12.2016 р.);

від третьої особи 1: Гармашов Б.С. (дов. № 48 від 07.08.2017 р.);

від третьої особи 2: Кобилецький О.І. (дов. № 24 від 12.06.2017 р.);

розглянувши апеляційну скаргу казенного підприємства "Кіровгеологія"

на рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2017 року .

у справі № 910/24030/16 (суддя: Шкурдова Л.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укргеопошук"

до казенного підприємства "Кіровгеологія"

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні, позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні, відповідача Державна служба геології та надр України,

про усунення перешкод у користуванні майном,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Укргеопошук" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до казенного підприємства "Кіровгеологія" про усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.12.2016 р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб: Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву та Державну службу геології та надр України.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.02.2017 р. у справі № 910/24030/16 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Укргеопошук" задоволено частково: зобов'язано казенне підприємство "Кіровгеологія" усунути перешкоди в користуванні товариством з обмеженою відповідальністю "Укргеопошук" шляхом зобов'язання казенного підприємства "Кіровгеологія" протягом одного місяця з моменту набрання законної сили рішення суду у даній справі передати товариству з обмеженою відповідальністю "Укргеопошук" у користування нерухоме майно загальною площею 966,7 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9 літера А, а саме: 772,5 кв.м. на 3-му поверсі адміністративного приміщення та 244,2 кв.м. - частина цокольного поверху (реєстровий номер будинку 14308279.1201.ВТМНЗБ099), що перебуває на балансі Казенного підприємства "Кіровгеологія" на умовах договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 14.07.2016 № 7473, в іншій частині позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що оскільки відповідач не підписує акт приймання-передавання майна, не повертає договір оренди та продовжує займати орендовані позивачем приміщення, то ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов'язання відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні орендованим майном шляхом зобов'язання відповідача протягом 1 (одного) місяця з моменту набрання законної сили рішення суду у даній справі передати позивачу орендовані приміщення. Позовні вимоги позивача про виселення відповідача та про вселення позивача до орендованих приміщень, а також про зобов'язання відповідача підписати акт приймання-передавання орендованих приміщень є похідними від вимоги про зобов'язання відповідача передати позивачу орендовані приміщення та встановлюють порядок виконання рішення суду у даній справі, а тому, окремо задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, казенне підприємство "Кіровгеологія" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2017 р. у справі № 910/24030/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказав на те, судом не було з'ясовано, чи було нерухоме майно загальною площею 966,7 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9 літера А, а саме 722,50 кв.м. на 3-му поверсі адміністративного приміщення та 244,20 кв.м. - частина цокольного поверху, що перебуває на балансі казенного підприємства «Кіровгеологія» індивідуально визначеним. Також зазначив, що РВ ФДМУ по м. Києву передано державне нерухоме майно, що підпадає під критерії заборони до передачі в оренду відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Також вказав, що судом безпідставно було відхилено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 910/1139/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 р. апеляційну скаргу казенного підприємства "Кіровгеологія" прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження у справі № 910/24030/16.

19.04.2017 р. через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 року було зупинено апеляційне провадження у справі № 910/24030/16 до набрання законної сили рішення господарського суду міста Києва від 10.04.2017 року у справі № 910/1139/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2017 року було поновлено апеляційне провадження у справі № 910/24030/16 та призначено розгляд апеляційної скарги.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався та при розгляді справи оголошувались перерви.

В судовому засіданні 28.11.2017 року представники відповідача та третьої особи 2 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представники позивача та третьої особи 1 вказали, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 30.03.2016 р. позивач звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву із заявою про намір взяти в оренду державне майно, що перебуває на балансі Казенного підприємства "Кіровгеологія" та розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 8/9. (том 1, а.с. 184)

01.04.2016 р. регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву направило на адресу Державної служби геології та надр України листом № 30-04/3588 пакет документів "Про надання висновків щодо можливості передачі в оренду державного нерухомого майна", а саме: нежитлове приміщення площею 966,7 м.кв. (722,5 м.кв. на 3-му поверсі та 244,2 м.кв. частини цокольного поверху будівлі адміністративного корпусу, літера А), за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9, мета використання - розміщення офісних приміщень, який був отриманий останнім 07.04.2016 р. за вхідним № 6110/13/13-16. (том 1, а.с. 152)

19.04.2016 р. Державна служба геології та надр України листом № 7439/13/13-16 направило на адресу казенного підприємства "Кіровгеологія" запит щодо надання пропозиції та економічного обґрунтування передачі в оренду державного майна в термін до 21.04.2016 р. (том 1, а.с. 153)

25.04.2016 р. казенне підприємство "Кіровгеологія" листом № 2/290 повідомило Державну службу геології та надр України, що вищевказане майно не підлягає під критерії заборони до передачі в оренду відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не задіяне у процесі основного виробництва та його оренда не порушить цілісності майнового комплексу підприємства, не є предметом судового спору і податкової застави, вільне для оренди і не надано в оренду юридичним або фізичним особам. (том 1, а.с. 155-156)

В подальшому, між ТОВ "Укргеопошук" (орендар) та регіональним відділенням Фонду державного майна України (орендодавець) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7473 від 14.07.2016 р. (том 1, а.с. 17)

Згідно з умовами вказаного договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 966,7 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9 літера А, а саме: 772,50 кв.м. на 3-му поверсі адміністративного приміщення та 244,20 кв.м. - частина цокольного поверху (реєстровий номер будинку 14308279.1201.ВТМНЗБ099) (далі - майно), що перебуває на балансі відповідача. (п. 1.1. договору оренди)

Згідно з п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення суб'єктів господарювання, що здійснюють проектні, проектно-вишукувальні, проектно-конструкторські роботи.

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору та акта приймання-передавання майна.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 14.07.2016 р. по 14.06.2019 р. включно.

На виконання умов договору №7473 від 14.07.2016 р. між позивачем та третьою особою 1 підписано акт приймання-передавання орендованого майна. (том 1, а.с. 25-26)

15.07.2016 р. позивач звернувся до відповідача з листом № 15/07/1, в якому просив відповідача підписати акт приймання-передавання орендованого майна та узгоджений висновок щодо стану майна об'єкту оренди. Разом із супровідним листом позивач надав відповідачу, зокрема, наступні оригінали документів: пакет: договір оренди № 7473 від 14.07.2016 р.; розрахунок; акт приймання-передавання у двох примірниках; узгоджений висновок щодо стану майна об'єкту оренди державного нерухомого майна загальною площею 966,70 кв. м., що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9 у двох примірниках; акт приймання-передавання орендованого майна щодо передачі державного нерухомого майна загальною площею 966,70 кв. м., що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9 - екземпляр КП "Кіровгеологія". (том 1, а.с. 27)

Казенним підприємством "Кіровгеологія" листом № 2/521 від 02.08.2016 р. повідомлено позивача про те, що весь пакет документів направлений листом № 2/489 від 20.07.2016 р. на адресу Державної служби геології та надр України з метою опрацювання та погодження органом управління. (том 1, а.с. 32)

Листом № 30-04/10658 р. від 11.10.2016 р., який адресований відповідачу, орендодавець наполягав на підписанні балансоутримувачем актів приймання-передачі майна за договором та надати роз'яснення щодо затягування надання документів. (том 1, а.с. 50)

Проте, вказаний вище акт приймання-передачі об'єкту оренди з боку відповідача не підписано, а орендоване майно позивачу в користування не передано.

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, вказує на те, що дії відповідача щодо не підписання акту приймання-передавання та фактична непередача в користування позивача орендованих приміщень порушують умови договору оренди № 7473 від 14.07.2016 р. та вимоги Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що оскільки відповідач не підписує акт приймання-передавання майна, то ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов'язання відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні орендованим майном шляхом зобов'язання відповідача протягом 1 (одного) місяця з моменту набрання законної сили рішення суду у даній справі передати позивачу орендовані приміщення. Позовні вимоги позивача про виселення відповідача та про вселення позивача до орендованих приміщень, а також про зобов'язання відповідача підписати акт приймання-передавання орендованих приміщень є похідними від вимоги про зобов'язання відповідача передати позивачу орендовані приміщення та встановлюють порядок виконання рішення суду у даній справі, а тому, окремо задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Спеціальним законом, який регулює відносини щодо ефективного використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам є Закон України «Про оренду державного та комунального майна».

Цей Закон регулює організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності (ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»)

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно - правовими актами (ст. 2, ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно з ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності; державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства, що передається дипломатичним представництвам та консульським установам іноземних держав, представництвам міжнародних міжурядових організацій в Україні; підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендарями згідно з цим Законом можуть бути господарські товариства, створені членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу, інші юридичні особи та громадяни України, фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства.

Статтею 7 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що ініціатива щодо оренди майна може виходити від фізичних та юридичних осіб, які можуть бути орендарями відповідно до статті 6 цього Закону, пропозиція може надходити від орендодавців, зазначених у статті 5 цього Закону. Орендодавець може оголосити про передачу майна в оренду в порядку, встановленому цим Законом. Фонд державного майна України щодо державного майна, а органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування, щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим, або комунального майна формують щороку на підставі інформації органів, уповноважених управляти відповідним майном, переліки цілісних майнових комплексів підприємств та їх структурних підрозділів і нерухомого майна, що може бути передано в оренду. Зазначені переліки оприлюднюються в засобах масової інформації та на офіційних веб-сайтах орендодавців.

Вимогами ч. 1 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Як вже було встановлено, 30.03.2016 р. позивач звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву із заявою про намір взяти в оренду державне майно, що перебуває на балансі Казенного підприємства "Кіровгеологія" та розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 8/9, яке, відповідно до довідки КП "Кіровгеологія" № 2/196 від 30.03.2016 р., наданої на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, було запропоновано передати в оренду строком на 15 років.

Згідно частини 2 та частини 3 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, орендодавець у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном для надання висновків щодо можливості передачі в оренду державного нерухомого майна. Орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

01.04.2016 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву направило на адресу Державної служби геології та надр України листом №30-04/3588 пакет документів "Про надання висновків щодо можливості передачі в оренду державного нерухомого майна", а саме: нежитлове приміщення площею 966,7 м2. (722,5 м2. на 3-му поверсі та 244,2 м2. частини цокольного поверху будівлі адміністративного корпусу, літера А), за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9, мета використання - розміщення офісних приміщень. (том 1, а.с. 152)

19.04.2016 р. Державна служба геології та надр України листом № 7439/13/13-16 направило на адресу Казенного підприємства "Кіровгеологія" запит щодо надання пропозиції та економічного обґрунтування передачі в оренду державного майна. (том 1, а.с. 153)

Листом від 25.04.2016 р. за № 2/290 казенне підприємства "Кіровгеологія" повідомило Державну службу геології та надр України, що зазначене вище майно не підлягає під критерії заборони до передачі в оренду відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не задіяне у процесі основного виробництва та його оренда не порушить цілісності майнового комплексу підприємства, не є предметом судового спору і податкової застави, вільне для оренди і не надано в оренду юридичним або фізичним особам. Крім цього відповідачем запропоновано довгострокову оренду від 10 років для розміщення офісних приміщень суб'єктів господарювання, які здійснюють проектні, проектно-вишукувальні, проектно-конструкторські роботи та розміщення стоянки для автомобілів. (том 1, а.с. 155)

Матеріали справи містять довідку № 2/196 від 30.03.2016 р. та лист № 2/274 від 20.04.2016 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, у яких Казенним підприємством "Кіровгеологія" зазначено, що на його балансі перебуває, зокрема, такий об'єкт нерухомого майна як будівля адміністративного корпусу, рік забудови 1954, який не є пам'яткою архітектури, за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9, реєстровий № 14308279.1201.ВТНЗБ 099, літера за технічним паспортом "Літ.А", загальна площа 2919,9 кв.м., кількість поверхів 3; призначення об'єкту - адміністративний блок, та запропоновано передати в оренду строком на 15 років, зокрема, 3 поверх адміністративного приміщення «Літ.А» площею 722,5 м2. та 244,2 м2 частини цокольного поверху будівлі адміністративного корпусу, літера А; вказано, що надає згоду на проведення конкурсу на право оренди зазначеного майна, майно вільне, не підпадає під критерії заборони до передачі в оренду відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не задіяне у процесі основного виробництва, не містить державної таємниці, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу підприємства. (том 1, а.с. 159, 185)

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" якщо орендодавець не одержав у встановлений термін висновків органу, уповноваженого управляти державним майном, дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, висновків органу Антимонопольного комітету України, укладення договору оренди вважається з цими органами погодженим.

Оскільки Державна служба геології та надр України в 15 денний строк не надала дозволу, відмови або пропозицій, то згідно частини 3 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" укладення договору оренди вважається погодженим вказаним органом.

Зазначене вище ні відповідачем ні третьою особою у даній справі не спростовано.

04.05.2016 р. в газеті "Відомості приватизації" № 35-36 (951-952) Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву було розміщено повідомлення про оголошення конкурсу з відбору суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки об'єктів оренди. (том 1, а.с. 189-192)

За приписами частини 4 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавець протягом п'яти днів після погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном (у випадках, передбачених цим Законом, - органом Антимонопольного комітету України), а в разі якщо заява про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна, крім нерухомого), протягом 15 днів після дати її реєстрації розміщує в офіційних друкованих засобах масової інформації та на веб-сайтах орендодавців оголошення про намір передати майно в оренду або відмовляє в укладенні договору оренди і повідомляє про це заявника.

22.06.2016 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву розмістило в офіційних друкованих засобах масової інформації, газета "Відомості приватизації" № 49-50 (965-966) та на власному веб-сайті оголошення про намір передати нерухоме майно КП "Кіровгеологія", за адресою м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9, в оренду, а саме: нежитлове приміщення площею 966,7 м2., строком на 2 роки 11 місяців, мета використання - розміщення офісних приміщень. (том 1, а.с. 193-198)

Згідно до частини 4 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" протягом 10 робочих днів після розміщення оголошення орендодавець приймає заяви про оренду відповідного майна. Протягом трьох робочих днів після закінчення строку приймання заяв орендодавець своїм наказом ухвалює рішення за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди. У разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником. У разі надходження двох і більше заяв орендодавець оголошує конкурс на право оренди.

Як зазначає РВ ФДМУ по місту Києву та було вірно встановлено судом першої інстанції, конкурс на право оренди не проводився у зв'язку з надходженням лише однієї заяви від ТОВ «Укргеопошук», а тому 14.07.2016 р. договір оренди щодо нерухомого майна загальною площею 966,7 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9 літера А, а саме: 772,5 кв.м. на 3-му поверсі адміністративного приміщення та 244,2 кв.м. - частина цокольного поверху (реєстровий номер будинку 14308279.1201.ВТМНЗБ099) було укладено з позивачем за № 7473.

Договір підписано та скріплено печатками товариства з обмеженою відповідальністю "Укргеопошук" та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву, як сторонами за договором.

Строк дії вказаного договору становить 2 роки 11 місяців, з 14.07.2016 р. по 14.06.2019 р. включно.

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору та акта приймання-передавання майна.

На виконання умов договору 14.07.2016 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Укргеопошук" та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву підписано та скріплено печатками акт приймання-передачі орендованого майна. (а.с. 25)

Згідно статті 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Статтею 13 вказаного Закону передбачено, що передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Орендовані приміщення, частини будівель, споруд та інше окреме індивідуально визначене майно залишаються на балансі підприємства чи господарського товариства, створеного у процесі приватизації (корпоратизації), із зазначенням, що це майно передано в оренду, та зараховується на позабалансовий рахунок орендаря із зазначенням, що це майно є орендованим.

Якщо орендодавець у строки і на умовах, визначених у договорі оренди, не передасть орендареві об'єкт оренди, орендар має право вимагати від орендодавця передачі об'єкта та відшкодування збитків, завданих затриманням передачі, або відмовитися від договору і вимагати відшкодування збитків, завданих йому невиконанням договору оренди.

Відповідно до п. 7.1 договору № 7473 орендодавець зобов'язується передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно з цим договором.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з моменту підписання договору № 7473 та акту приймання-передавання, а саме 14.07.2016 р. у орендодавця виник обов'язок передати орендарю орендовані приміщення.

Проте, акт приймання-передачі майна за договором відповідачем не підписано, а орендоване майно позивачу у користування не передано.

Апелянт, заперечуючи проти оскаржуваного рішення, посилається на недійсність договору № 7473 у зв'язку з допущеними порушеннями вимог закону під час процедури укладення договору, та вказує на вартість об'єкта оренди, яка, за твердженням КП "Кіровгеологія", є значно заниженою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю або у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Отже, пункт 1 вказаної норми передбачає право господарського суду визнати недійсним повністю чи в певній частині пов'язаний із предметом спору договір, який суперечить законодавству; тобто, мається на увазі ситуація, коли позовна вимога не полягає у визнанні договору недійсним, а лише ґрунтується на договорі, який суд може визнати недійсним в силу наведеної вимоги.

Розглядаючи позовні вимоги, що випливають з договору № 7473, суд, у будь-якому випадку, перевіряє правомірність цього договору.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови №11 від 29.05.2013 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Обґрунтовуючи свої заперечення КП "Кіровгеологія" в частині недійсності договору оренди зазначає, що орендовані приміщення є режимними та входять до складу цілісного майнового комплексу КП "Кіровгеологія", а тому РВ ФДМУ по м. Києву не мало права передавати їх в оренду; ТОВ "Укргеопошук" порушено вимоги пункту 5.2 договору № 7473 в частині внесення завдатку; Державна служба геології та надр України не давала згоду на передавання майна в оренду та не делегувала свого представника до конкурсної комісії; ціна об'єкту оренди була занижена в декілька разів.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не можуть бути об'єктами оренди цілісні майнові комплекси казенних підприємств.

Окреме індивідуально визначене майно із складу цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, забороненого до оренди, може бути об'єктом оренди (без права приватизації та суборенди), якщо воно не заборонене до оренди законами України, не задіяне у процесі основного виробництва та за висновком органу, уповноваженого управляти цим майном, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу.

Як вбачається зі змісту листа від 25.04.2016 р. № 2/290, довідки № 2/196 від 30.03.2016 р., листа № 2/274 від 20.04.2016 р. КП "Кіровгеологія" було підтверджено, що спірне майно не підлягає під критерії заборони до передачі в оренду відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не задіяне у процесі основного виробництва та його оренда не порушить цілісності майнового комплексу підприємства, не є предметом судового спору і податкової застави, вільне для оренди і не надано в оренду юридичним або фізичним особам, не містить державної таємниці.

Отже, враховуючи зазначені докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що спірне майно за договором оренди не підпадає під критерії, визначені частиною 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Доводи КП "Кіровгеологія" щодо несплати позивачем авансового платежу згідно з пунктом 5.2 договору, також не приймаються до уваги, оскільки спростовується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями про сплату позивачем орендної плати згідно з договором № 7473. (том 1, а.с. 51-59)

Окрім того, невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним.

Доводи КП "Кіровгеологія" про те, що орган управління майном - Державна служба геології та надр України не надавав погодження на передачу в оренду майна та не делегував свого представника до конкурсної комісії також не приймаються судом до уваги з огляду на положення частини 3 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки Державна служба геології та надр України у встановлені строки не повідомила орендодавця про дозвіл, відмову або пропозиції щодо укладення договору оренди.

Також, необґрунтованими є твердження відповідача щодо заниженої вартості орендованого майна, яке не підтверджуються належними та допустимими доказами, у розумінні приписів ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, а ґрунтуються виключно на припущеннях.

За таких обставин, надавши за правилами статті 43 ГПК України, оцінку доказам, які подані сторонами в межах даної справи щодо недійсності договору № 7473 від 14.07.2016 р., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсним договору оренди № 7473 від 14.07.2016 р.

Зазначене вище, зокрема, встановлено в рішенні господарського суду міста Києва від 27.01.2017 р., яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 р. у справі № 910/1139/17.

Відповідно до статті 509 ЦК України та статті 173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 статті 11 ЦК України та статті 174 ГК України визначено, що однією з підстав виникнення зобов'язань є договір.

Відповідно статті 526 ЦК України та частини 1 статті193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, майно в оренду позивачу станом на дату винесення рішення фактично не передано. Вказане відповідачем не заперечується.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем у відповідності до умов договору на виконання письмової вимоги позивача було здійснено передачу за актом приймання-передавання нерухомого майна загальною площею 966,7 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, 8/9 літера А, а саме: 772,5 кв.м. на 3-му поверсі адміністративного приміщення та 244,2 кв.м. - частина цокольного поверху (реєстровий номер будинку 14308279.1201.ВТМНЗБ099)

Казенним підприємством "Кіровгеологія" вказаний акт також підписано не було, доступу до майна позивачу не надано.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено: орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності.

Орендар може зажадати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним, відшкодування шкоди, завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відповідач не підписує акт приймання-передавання майна та продовжує займати орендовані позивачем приміщення, у зв'язку з чим останній позбавлений права в повній мірі користуватись орендованим за договором нерухомим майном, то ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов'язання відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні орендованим майном шляхом зобов'язання відповідача протягом 1 (одного) місяця з моменту набрання законної сили рішення суду у даній справі передати позивачу орендовані приміщення.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постанові від 30.10.2017 р. у справі № 910/23307/16 щодо тих же сторін та схожого предмету спору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод у користуванні майном.

Судом першої інстанції правомірно встановлено відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача в іншій частині, яка не конкретизована, а саме: надання позивачу можливості здійснення інших дій, пов'язаних з виконанням договору.

Позовні вимоги позивача про виселення відповідача та про вселення позивача до орендованих приміщень, а також про зобов'язання відповідача підписати акт приймання-передавання орендованих приміщень є похідними від вимоги про зобов'язання відповідача передати позивачу орендовані приміщення та встановлюють порядок виконання рішення суду у даній справі, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду, що вони окремо задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали, наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 14.02.2017 року у справі № 910/24030/16, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу казенного підприємства "Кіровгеологія" на рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2017 року у справі № 910/24030/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2017 року у справі № 910/24030/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/24030/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко