ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" грудня 2017 р. Справа № 911/919/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трокас Фарма Україна", 04080, місто Київ, вулиця Вікентія Хвойки, будинок 18/14

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам КО", 08131, Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Леніна , будинок 114

про стягнення 1336143,16 грн.

суддя Н.Г. Шевчук

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. б/н від 16.03.2017);

ОСОБА_2 (дов. б/н від 16.03.2017);

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРОКАС ФАРМА УКРАЇНА» (далі ТОВ «ТРОКАС ФАРМА УКРАЇНА») звернулось з позовом зо Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАМ КО» (далі ТОВ «ФРАМ КО»), в якому просить стягнути заборгованість по оплаті поставлених по договору поставки №3012/2014 від 30.12.2014 лікарських засобів та виробів медичного призначення у сумі 1051586,74грн та нараховану станом на 15.03.2017 за період прострочення оплати пеню у сумі 284556,42грн.

Відповідач у відзиві на позов (т. 1 арк с. 40-43, т. 2 арк. с. 132-136) проти позову заперечує з посиланням на відсутність належних та допустимих доказів в підтвердження заявлених вимог, вважає, що акт звірення розрахунків не є належним та допустимим доказом наявності заборгованості, оформлення накладних з порушенням встановленої законом процедури.

Заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні відповідачу грошові кошти в межах ціни позову та судового збору (т. 1 арк. с. 53-54) суд з урахуванням приписів статті 66 Господарського процесуального кодексу України залишив без задоволення як таке, що ґрунтується на припущенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд

В С Т А НО В И В :

ТОВ «ТРОКАС ФАРМА УКРАЇНА» (постачальник) та ТОВ «ФРАМ КО» (покупець) 30.12.2014 укладений договір поставки товару №3012/2014 (далі Договір поставки), відповідно до якого постачальник зобовязався передавати (поставляти) у власність покупця лікарські засоби та вироби медичного призначення (далі товар), а покупець зобовязується приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов цього договору (т. 1 арк.с. 24-30).

Згідно пункту 1.2 Договору товар передається по найменуваннях та в кількості, з зазначенням оптово-відпускної ціни, торгівельної націнки, що будуть вказані у видаткових накладних.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.3 Договору постачання товару здійснюється товарними партіями. Термін поставки кожної партії визначається сторонами шляхом узгодження замовлення покупця. Кожна товарна партія формується шляхом узгодження замовлення. Узгодження замовлення відбувається шляхом погодження наступних даних щодо поставки: асортимент, кількість, ціну, місце поставки. Узгодження замовлення відбувається шляхом обміну інформації за телефоном, факсимільним звязком, електронним звязком чи за допомогою інших засобів звязку. Підтвердження виконання заказу продавцем є підписання видаткової накладної покупцем при прийомі-передачі партії товару.

Ціна за одиницю, а також кожна загальна сума товарної партії визначаються відповідно до відпускних цін продавця та згідно з узгодженим сторонами замовленням і зазначаються у видаткових накладних (пункт 2.4).

Сума даного Договору складає загальну суму товару, поставленого відповідно до умов даного договору, і визначається шляхом складання сум товарних партій, визначених у видаткових накладних (пункт 2.5).

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що оплата за товар проводиться в обсязі реалізованого товару покупцем через аптечну мережу, але не пізніше ніж 60 календарних днів.

Додатковою угодою №1 до Договору з дня підписання цієї угоди була змінена редакція пункту 5.2 на наступну: Оплата за товар проводиться в обсязі реалізованого товару покупцем через аптечну мережу, але не пізніше ніж 30 календарних днів з дати поставки (арк. с.29-30).

Пунктом 7.2 Договору сторони встановили, що у випадку порушення покупцем пункту 5.2 він виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день розрахунку за кожен день заборгованості.

Відповідно до пункту 10.2 Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2015. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити Договір за 1 місяць до його закінчення, даний Договір вважається пролонгованим на наступний і кожний наступний календарний рік.

Докази припинення або розірвання Договору поставки у встановленому цим Договором або законом порядку відсутні, а тому він є діючим на теперішній час.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання Договору в період з 03.02.2015 по 14.07.2016 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 15262209,86грн, що підтверджується видатковими накладними, накладними на повернення, довіреностями на отримання цінностей (т. 1 арк. с. 76-250, т. 2 арк. с. 1-121, 166-187).

Товар оплачений відповідачем частково у сумі14210623,07грн, остання оплата здійснена 02.1.2016, заборгованість становить 1051586,74грн, що підтверджується підписаним обома сторонами та скріпленим їхніми печатками актом звірення розрахунків за період січень 2015 року грудень 2016 року, повідомлення ПАТ «Піреус банк МКБ» №3752/17-УОК від 19.05.2017 про надходження на рахунок ТОВ «ТРОКАС ФАРМА УКРАЇНА» коштів від контрагента ТОВ «ФРАМ КО» за період з 01.01.2015 по 30.04.2017 (т.1 арк. с. 31-35, т.2 арк. с. 192-194).

Посилання відповідача на недоліки в оформленні видаткових накладних не спростовують доводи позивача.

Докази оплати заборгованості станом на момент винесення судом цього рішення відсутні.

Таким чином вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі 1051586,74грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У звязку з порушенням встановлених строків оплати отриманого товару позивач нарахував станом на 15.03.2017 та заявив до стягнення пеню у сумі 284556,42грн, розрахунок якої доданий до позовної заяви.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною першою статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання,якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

У процесі розгляду справи позивачем 11.05.2017 наданий розрахунок пені у відповідності до вказаних приписів закону, відповідно до якого сума пені становить 88478,41грн (т.2 арк. с. 151-152).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд встановив, що він не суперечить вимогам діючого законодавства, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення оплати отриманого товару у сумі 88478,41грн.

За таких обставин клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи з метою визначення розміру заборгованості відповідача перед позивачем та розміру пені, яка підлягає стягненню за прострочення оплати, (т. 2 арк. с. 128-131) враховуючи приписи статті 41 Господарського процесуального кодексу України суд залишив без задоволення.

В іншій частині вимог підстав для задоволення позову не вбачається.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуваням викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАМ КО» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРОКАС ФАРМА УКРАЇНА» () грошові кошти у сумі 1140065 (один мільйон сто сорок тисяч шістдесят пять) грн. 15 коп., з яких: заборгованість у сумі 1051586,74грн, пеня 88478,41грн; судовий збір у сумі 17100 (сімнадцять тисяч сто)грн. 98коп.

3. В іншій частині вимог у позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складене і підписане 06.12.2017.