РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017№910/16716/17

За позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ-ЛЮКС»

про стягнення 99 802, 22 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Лісовський С.В. за довіреністю № 30-1/56390 від 29.12.2016;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ-ЛЮКС» (далі - відповідач) про стягнення 99 802,22 грн., з яких 63 233,90 грн. кредитної заборгованості, 36 348,82 грн. заборгованості по процентам, 219,45 грн. заборгованості по комісії за управління овердрафтом, 0,05 грн. Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що між ним та відповідачем було укладено договір, відповідно до умов якого він надав овердрафт відповідачу, однак останній у встановлений строк кошти не повернув, відсотки за користування ними не сплатив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. Враховуючи зазначене, позивач вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.09.2017 порушено провадження у справі № 910/16716/17, її розгляд призначено на 23.10.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.10.2017, на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 13.11.2017 року у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання.

10.11.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, оскільки жодних документів по даній справі він не отримував.

Представник позивача в судовому засіданні 13.11.2017 року подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.11.2017 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Означене клопотання відповідача судом задоволено та в судовому засіданні 13.11.2017 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 27.11.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні 27.11.2017 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 27.11.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, наданими йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзиву на позов не надав.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 27.11.2017 року судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2016 року між позивачем (банк) та відповідачем (клієнт) було укладено Індивідуальну угоду про надання овердрафту № 1 (з Правилами) в рамках Договору на відкриття, використання і обслуговування поточних рахунків у національній і іноземній валюті № 1 від 25.12.2015 (далі - Індивідуальна угода).

Підписуючи цю Індивідуальну угоду, клієнт засвідчує, що він ознайомлений та погоджується з пропозицією банку надати клієнту комплекс послуг на умовах, встановлених Правилами. Підписи сторін під цією Індивідуальною угодою вважаються одночасно підписами сторін під Правилами, при цьому після підписання цієї Індивідуальної угоди сторонами Правила стають невід'ємною частиною Договору та не підлягають додатковому підписанню Сторонами. Клієнт погоджується, що подальше обслуговування рахунку Клієнта, зазначеного в п. 1.2. цієї Індивідуальної угоди та відкритого на підставі Договору, а також надання клієнту послуг з дистанційного обслуговування системою StarAccess, здійснюється на умовах Правил (п. 1.1. Індивідуальної угоди).

В рамках цієї Індивідуальної угоди під терміном «Правила» розуміються - Правила (договірні умови) відкриття та обслуговування банківського рахунку суб'єктів господарювання, відокремлених підрозділів юридичних осіб, самозайнятих осіб, представництв - клієнтів АТ «УкрСиббанк», затверджені згідно з внутрішніми процедурами банку, розміщеними для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та опублікованими в газеті «Голос України» № 99 (4849) від 02.06.2010 (з усіма наступними змінами та доповненнями) або в іншому офіційному друкованому виданні та/або на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, які є невід'ємною частиною цієї Індивідуальної угоди та Договору.

Правилами (договірні умови) відкриття та обслуговування банківського рахунку суб'єктів господарювання, відокремлених підрозділів юридичних осіб, самозайнятих осіб, представництв - клієнтів АТ «УкрСиббанк» (далі - Правила) передбачено, що овердрафтом є короткостроковий кредит, що надається клієнту понад залишок його коштів на рахунку Банку в межах заздалегідь обумовленої суми (ліміт овердрафту) шляхом здійснення платежів з рахунку клієнта (дебетування поточного рахунку клієнта); під терміном овердрафт також розуміється будь-яка частина коштів, отримана клієнтом в рамках ліміту овердрафту.

Відповідно до п. 1.2. Індивідуальної угоди банк встановлює клієнту овердрафт на поточному рахунку клієнта № 9400, що відкритий в банку, код банку 351005 (далі - поточний рахунок), а клієнт зобов'язується повертати використану суму овердрафту, сплачувати проценти, комісії та інші платежі за наданим овердрафтом в порядку, розміри та строки, визначені цією Індивідуальною угодою та Правилами. Цільове призначення овердрафту - для ведення поточної господарської діяльності клієнта відповідно до законодавства України.

Пунктом 3.1. Правил передбачено, що на підставі договору про надання овердрафту банк встановлює ліміт овердрафту на рахунку клієнта. Ліміт овердрафту може бути встановлений у гривні або у іноземній валюті. Розмір ліміту овердрафту (далі - граничний ліміт овердрафту) та валюта овердрафту встановлюються у Договорі про надання овердрафту. В рамках договору ліміт овердрафту тлумачиться сторонами як ліміт кредитування, що встановлюється у вигляді відновлювальної кредитної лінії, яка передбачає надання кредитних коштів клієнту в рамках ліміту овердрафту (ліміту кредитування) траншами. Видача траншів може ініціюватися клієнтом шляхом подання до банку розрахункових документів на перерахування коштів, надання доручень банку на списання кредитних коштів з рахунку клієнта. Зобов'язання банку по видачі чергового траншу клієнту є відкличними і банк має право відмовитись від видачі чергового траншу без пояснення причин відмови клієнту. При встановленні ліміту овердрафту клієнт може проводити платежі зі свого рахунку в межах встановленого банком ліміту овердрафту згідно з діючими на момент проведення операції тарифів банку. При дебетуванні банком рахунку клієнта за відсутності або недостатності на ньому грошових коштів утворюється дебетове сальдо, при цьому вважається, що банк надав клієнту кредит на відповідну суму від дня та часу здійснення цього платежу, якщо інше не визначено Договором. Загальна сума заборгованості за овердрафтом не повинна перевищувати встановленого банком ліміту овердрафту.

Згідно з п. 1.3. Індивідуальної угоди ліміт овердрафту встановлюється у розмірі 58 800,00 грн.

Пунктом 1.4. Індивідуальної угоди передбачено строк користування овердрафтом - з 29.06.2016 (дата початку строку овердрафту) до 30.12.2017 (дата закінчення строку овердрафту). При цьому, клієнт має можливість отримання овердрафту, починаючи із дати початку строку овердрафту до даті, що передує дати закінчення строку овердрафту (включно).

В силу п. 1.5. Індивідуальної угоди процентна ставка є фіксованою.

За час фактичного користування овердрафтом клієнт сплачує банку проценти у розмірі: з 29.06.2016 по 29.07.2016 Клієнт сплачує Банку проценти у розмірі 0,01% річних, якщо не встановлена інша ставка згідно з умовами цієї Індивідуальної угоди та/або Правил. Починаючи з 30.07.2016 Клієнт сплачує Банку проценти у розмірі 30,00% річних, якщо не встановлена інша ставка згідно з умовами цієї Індивідуальної угоди та/або Правил.

За умовами п. 1.6. Індивідуальної угоди проценти сплачуються клієнтом на рахунок № 1400 у АТ «УкрСиббанк», код банку (МФО) 351005, в строки та в порядку, передбачені Правилами. При цьому, у разі наявності на поточному рахунку клієнта коштів, нараховані проценти погашаються шляхом здійснення банком договірного списання, визначеного цією Індивідуальною угодою та Правилами, починаючи з дня нарахування таких процентів.

Пунктом 3.3.1. Правил передбачено, що за користування овердрафтом понад встановлений Договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми заборгованості на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої заборгованості за овердрафтом з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу, встановленого в Договорі, до моменту повного погашення клієнтом такої заборгованості.

Згідно з п. 3.4. Правил проценти на відповідну суму овердрафту нараховуються та сплачуються за час фактичного користування клієнтом грошовими коштами банку відповідно до умов Договору. Нарахування процентів здійснюється з моменту проведення платежу (-ів) з рахунку клієнта за рахунок грошових коштів банку, тобто з дня та години фактичного надання грошових коштів клієнту до дня та години повернення клієнтом їх у власність банку, якщо інше не визначено умовами договору. Базою нарахування процентів є дебетове сальдо рахунку клієнта (з урахуванням кількості годин користування овердрафтом), яке відслідковується банком погодинно (із періодичністю в одну годину), якщо інше не визначено умовами Договору. При цьому, розрахунок процентів здійснюється погодинно кожного дня, із періодичністю в одну годину (із 1 (першої) по 24 (двадцять четверту) годину включно), а кількість днів при нарахування процентів визначається за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та 360 днів у році), якщо інше не визначено умовами Договору.

Нарахування процентів здійснюється щомісячно наступним чином:

- перший раз - за період із відповідної години дня надання овердрафту по день та годину, що передує дню нарахування процентів у поточному місяці;

- протягом дії Договору із дня попереднього нарахування процентів по день, що передує дню нарахування процентів у поточному місяці;

- у разі закінчення строку овердрафту - із дня попереднього нарахування процентів по годину дня остаточного погашення заборгованості, якщо інше не визначено умовами цих Правил чи Договору.

У разі, якщо згідно з умовами та протягом дії Договору заборгованість Клієнта була перенесена на рахунки для обліку короткострокового кредиту (у тому числі на рахунки для обліку простроченої кредитної заборгованості), нарахування процентів здійснюється щомісячно, наступним чином:

- на рахунку обліку заборгованості за овердрафтом - з дня попереднього нарахування процентів по день, що передує здійсненню такого переносу заборгованості;

- на інших рахунках, після перенесення - із дня перенесення такої заборгованості по останній календарний день поточного місяця або до дня остаточного погашення заборгованості у разі припинення дії Договору про надання овердрафту.

Днем нарахування процентів є останній робочий день місяця. Для розрахунку процентів день перенесення заборгованості клієнта на рахунки для обліку короткострокового кредиту (у тому числі на рахунки для обліку простроченої кредитної заборгованості) та день погашення заборгованості вважається одним днем.

У випадку закінчення строку овердрафту, днем нарахування процентів є останній день місяця, в якому закінчився строк овердрафту, при цьому, якщо такий день припадає на вихідний, святковий або неробочий день, днем нарахування процентів вважається робочий день, що передує вихідному, святковому або неробочому дню.

Згідно з п. 3.5. Правил проценти сплачуються клієнтом на рахунок банку, зазначений у Договорі про надання овердрафту, протягом 30 календарних днів із дня їх нарахування, а при закінченні строку овердрафту - в день їх нарахування. При цьому, у разі наявності на рахунку Клієнта коштів, нараховані проценти погашаються шляхом здійснення банком договірного списання, визначеного Договором про надання овердрафту та цими Правилами, починаючи з дня нарахування таких процентів.

За користування овердрафтом Клієнт сплачує комісії, розмір яких визначається в Договорі про надання овердрафту. Комісії нараховуються у національній валюті (для овердрафтів, наданих в іноземній валюті, розмір комісії розраховується за курсом НБУ на дату такого нарахування) і сплачується згідно умов Договору (п. 3.7. Правил).

Відповідно до п. 1.7. Індивідуальної угоди клієнт сплачує банку наступні комісії:

- комісія за надання овердрафту 1% мін. 300 грн. від суми встановленого ліміту овердрафту;

- комісія за управління овердрафтом (за невикористаний ліміт овердрафту) 1% річних від суми невикористаного ліміту овердрафту;

- комісія за управління овердрафтом, що розраховується як 0,33 % від суми ліміту овердрафту.

Порядок нарахування та строк оплати комісій визначається Правилами.

16.08.2016 року сторони уклали Додаткову угоду №1 до Індивідуальної угоди, відповідно до п. 1 якої сторони домовились про збільшення ліміту овердрафту за Договором, у зв'язку з чим з 17.08.2017 р. ліміт овердрафту встановлюється на загальну суму 66 500,00 грн., якщо не буде встановлений інший ліміт овердрафту відповідно до умов, визначених Договором; про встановлення комісії за збільшення ліміту овердрафту у розмірі 1% від суми збільшення ліміту овердрафту, але не менш ніж мінімум 300,00 грн., що нараховується у національній валюті та сплачується в день підписання цієї додаткової угоди.

Долученою до матеріалів справи банківською випискою з поточного рахунку відповідача № 9400 за період з 29.06.2016 до 25.09.2017 підтверджується виконання позивачем своїх зобов'язань за індивідуальною угодою про надання овердрафту в рамках договору-анкети про відкриття та обслуговування банківського рахунку (з Правилами) належним чином та в повному обсязі, та надання відповідачу кредитних коштів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 статті 68 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національний банк встановлює обов'язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов'язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Згідно з п. 3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. п. 1.10., 4.1. - 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 254 від 18 червня 2003 року, (далі за текстом - Положення) операційна діяльність банку - це сукупність технологічних процесів, пов'язаних з документуванням інформації за операціями банку (далі - операції), проведенням їх реєстрації у відповідних регістрах, перевірянням, вивірянням та здійсненням контролю за операційними ризиками.

Операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі. Первинний документ - документ, який містить відомості про операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з пунктом 4.6. Положення меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи: меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

Відповідно до п. п. 5.1. - 5.5. Положення інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку, які ведуться на паперових носіях або в електронній формі.

Банки обов'язково мають складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: особові рахунки та виписки з них; аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; книги реєстрації відкритих рахунків; оборотно-сальдовий баланс; інші регістри відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку.

Так, зокрема, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня; їх форма затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення.

Згідно з п. п. 5.6, 5.8. Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам, уповноваженим власниками рахунків особам та державним органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Врахувавши вищезазначене, судом прийнято до уваги надані позивачем банківські виписки з особових рахунків відповідача як належний доказ на підтвердження надання овердрафту.

Пунктом 3.9. Правил передбачено, що заборгованість за овердрафтом повинна бути погашена Клієнтом:

- протягом 30 календарних днів з дня отримання овердрафту. У випадку, якщо день погашення кожного окремого овердрафту припадає на вихідний, святковий або неробочий день, днем погашення вважається робочий день, що передує вихідному, святковому або неробочому дню;

- у випадку закінчення строку овердрафту, в останній робочий день, що передує дню закінчення строку овердрафту, в тому числі якщо день закінчення строку овердрафту припадає на вихідний, святковий або неробочий день;

- у випадку визнання строку погашення овердрафту таким, що настав, в строки, передбачені пунктом 3.14.1. Правил.

Овердрафт вважається погашеним:

- якщо сума надходжень на Рахунок протягом 30 календарних днів, від дня надання овердрафту, була не менш ніж дебетовий залишок коштів на кінець останнього дня, що передує 30-ти денному періоду,

- якщо на кінець останнього робочого дня, що передує дню закінчення строку овердрафту або при настанні терміну погашення овердрафта, згідно з вимогами Договору, відсутній дебетовий залишок за Рахунком клієнта та відсутня заборгованість за овердрафтом на інших рахунках, на яких за умовами Договору може враховуватись заборгованість за овердрафтом.

Пунктом 3.13.1. п.п. «а», «е» Правил передбачено, що надання овердрафту припиняється якщо Клієнт протягом 30 календарних днів з дати надання овердрафту не погасить суму заборгованості за овердрафтом, що виникла на кінець дня надання овердрафту, що передує 30-тиденному періоду користування овердрафтом, в тому числі плату за овердрафт; закінчення строку надання овердрафту, встановленого в Договорі.

Пунктом 3.14.1. Правил сторони погодили, що у випадку настання обставин, передбачених Договором та/або цими Правилами (в тому числі пунктами 3.11, 3.12, 3.13, 4.1.25 Правил) Банк має право вимагати погашення заборгованості та/або визнати термін повернення овердрафту таким, що настав в порядку, передбаченому Правилами, та/або вживати будь-які судові або позасудові дії. Термін повернення овердрафту вважається таким, що настав, овердрафт - таким, що підлягає поверненню, а ліміт овердрафту скасовується в повному розмірі наступного дня, що слідує за строком, зазначеному в підпункті а) пункту 3.13.1. Правил, якщо клієнтом було порушено терміни (строки) виконання грошових зобов'язань.

Оскільки відповідач не виконав умови Договору щодо своєчасного погашення овердрафту та процентів станом на 28.10.2016 існувала заборгованість за овердрафтом у розмірі 66 498,70 грн., яку позивач переніс на рахунок обліку простроченої заборгованості №0105 та припинив надання овердрафту.

Враховуючи те, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання, позивач вирішив звернутись з даним позовом до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Дослідивши зміст укладеної між сторонами Індивідуальної угоди, суд дійшов висновку про його змішану правову природу, а саме, про те, що договір містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору на умовах овердрафту.

Згідно з частиною 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частини 1 та 2 статті 1067 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, передбаченим частиною 1 статті 1072 Цивільного кодексу України та частиною 22.9. статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» банк повинен виконати розпорядження клієнта виключно в межах залишку грошей на рахунку платника.

Разом з цим, у відповідності до частини 1 та 2 статті 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком клієнту овердрафту - короткострокового кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка, що має місце у спірних правовідносинах, які склались між сторонами у справі з приводу виконання укладеного між ними договору.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (частина 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу к України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Як зазначалось судом вище, умовами пункту 1.4. Індивідуальної угоди передбачено строк користування овердрафтом - з 29.06.2016 до 30.12.2016 року.

Таким чином, відповідно до приписів п. п. 3.9., 3.13. Правил термін повернення овердрафту вважається таким, що настав, овердрафт - таким, що підлягає поверненню.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В даному випадку, станом на момент розгляду цього спору по суті настав визначений умовами Договору строк повернення овердрафту, однак відповідач взятих на себе зобов'язань за договором у повному обсязі не виконав.

Таким чином, оскільки відповідач отримав відповідні грошові кошти, однак в обумовлений договором кінцевий строк повернення овердрафту не повернув їх позивачу, відповідний борг, який існує на момент розгляду справи в суді у розмірі 63 233,90 грн. має бути стягнутий з нього в судовому порядку.

Також, перевіривши надані позивачем розрахунки суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 36 348,82 грн. за період з 30.09.2016 по 20.09.2017, заборгованість по комісії за управління овердрафтом у розмірі 219,45 грн. та заборгованість по комісії за невикористаний ліміт овердрафту в сумі 0, 05 грн. за період з 30.09.2016 по 27.10.2016.

Відповідно до вимог статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

У відповідності до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем, у зв'язку з чим, на підставі встановлених під час розгляду справи обставин суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Згідно з п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено обґрунтованість заявлених позовних вимог, вони підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ-ЛЮКС» (01015, місто Київ, вулиця Редутна, будинок 20, квартира 3; ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12; ) 63 233 (шістдесят три тисячі двісті тридцять три) грн. 90 коп. кредитної заборгованості, 36 348 (тридцять шість тисяч триста сорок вісім) грн. 82 коп. заборгованості по процентам, 219 (двісті дев'ятнадцять) грн. 45 коп. заборгованості по комісії за управління овердрафтом, 0 (нуль) грн. 05 коп. заборгованості по комісії за невикористаний ліміт овердрафту та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.12.2017.

Суддя М.Є. Літвінова