РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017Справа №910/17870/17

За позовом приватного акціонерного товариства "ВФ Україна"

до дочірнього підприємства "Генмар"Британської фірми "Skerri International LTD"

про стягнення 61 912,29 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Федорів І.Я.(дов. від 30.05.2017)

Від відповідача: не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг №4648398 від 12.03.2009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2017 порушено провадження у справі №910/17870/17 та призначено до розгляду на 02.11.2017.

Судове засідання 02.11.2017 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2017 розгляд справи призначено на 21.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2017 розгляд справи выдкладено на 07.12.2017.

В судове засідання 07.12.2017 прибула представник позивача та надала пояснення по справі.

Представник відповідача в судове засідання 07.12.2017 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 13.10.2017 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві та міститься у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між ПРаТ «МТС Україна» (Оператор), правонаступником прав та обов'язків якого відповідно до статуту ПАТ «ВФ Україна», затвердженого рішенням загальних зборів учасників ПРаТ «МТС Україна», яке оформлене протоколом №38 від 28.04.2017р., є позивач по справі (далі - позивач, оператор) та дочірнім підприємством "Генмар"Британської фірми "Skerri International LTD" (далі - відповідач, абонент) було укладено Договори про надання послуг мобільного зв'язку №4648398 (контракт №40) та № 4648374 (контракт № 16) від 12.03.2009 (далі - Договори), відповідно умов яких оператор надає абоненту послуги мобільного зв'язку в межах України (п.1.1); загальні умови укладення Договорів та надання послуг мобільного зв'язку в повному обсязі визначаються Умовами (Правилами) користування мережами мобільного зв'язку UMC(далі - Умови), які є невід'ємною частиною Договорів (п.1.2. Договору).

В подальшому, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв'язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок №1.10133416, у зв'язку з переходом ПАТ «ВФ Україна» на білінгову систему, особовий рахунок абонента було замінено на 68.

Згідно п. 3.3. договорів рахунки за надані послуги та авансові внески абонент сплачує готівкою, перерахуванням на поточний рахунок оператора аьо кредитною карткою в національній валюті України. За наявності авансу рахунки повинні бути оплачені до 15 (п'ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу.

У разі неодержання рахунків до 15 числа місяця, наступного за розрахунком, відповідач зобов'язаний звернутися до позивача для одержання інформації щодо подальших розрахунків (п.2.4.6 Договорів).

Позивач зазначає, що зі сторони ПАТ «ВФ Україна» належним чином надавалися послуги зв'язку, однак у відповідача починаючи з 15.11.2014 (з рахунку № ) виникла заборгованість з їх повної та своєчасної оплати в сумі 60 166,91 грн.

Пунктом 5.2 Договорів сторони погодили, що Договори припиняються, якщо абонент має несплачені рахунки та не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця після відправлення йому письмового повідомлення.

Також 20.08.2014 позивач та відповідач уклали Додаткову угоду до Договору про надання послуг мобільного зв'язку №40/68 терміном на 730 календарних днів починаючи з дати її підписання сторонами, протягом яких абонент не має права відмовлятися від Основного договору та/або від Додаткової угоди, зокрема від послуг голосової телефонії за Основним договором. За Додатковою угодою відповідач використав визначену кількість бонусів на придбання телефону та відповідно до умов якої (п. 1.1, 1.2 Додаткової угоди).

Забезпеченням виконання зобов'язання абонента перед оператором не відмовлятися від Основного договору та/або від Додаткової угоди є договірна санкція, встановлена на підставі ст.546 Цивільного кодексу України. В разі, коли дія Основного договору достроково припиняється на підставі п. 5.2 Основного договору в зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг зв'язку, абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь оператора договірного санкції в розмірі 2,74 грн за кожний день, що залишився до закінчення терміну дії Додаткової угоди, починаючи з дня припинення дії.

За твердженням позивача, яке не спростоване відповідачем та матеріалами справи, на підставі п.5.2 Договорів 14.11.2014 відповідача було відключено від мережі зв'язку позивача (тобто через 93 календарні дні з моменту укладення Додаткової угоди).

Враховуючи зазначене позивачем також заявлено вимогу щодо стягнення договірної санкції за 637 календарних днів в сумі 1 745,38 грн.

На адресу відповідача 27.07.2016 було направлено претензію № С 8/07 з проханням терміново сплатити наявну заборгованість в сумі 61 912,28 грн відповідно до наданого розрахунку. Проте відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за Договорами плату за отримані телекомунікаційні послуги у сумі не здійснив та відповіді на претензію не надав.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 63 Закону України «Про телекомунікації» від 18 листопада 2003 року N 1280-IV врегульовано порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг. Положеннями цієї статті визначено, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Також визначено умови надання зазначених послуг, якими є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації; та наявність оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Судом встановлено, що позивачем належним чином було виконано прийняті на себе зобов'язання за Договорами, тоді як відповідач свою чергу не своєчасно та не в повному обсязі сплатив грошові кошти по рахункам внаслідок чого на день розгляду справи у заборгованість відповідача перед позивачем становить 60 166,90грн+1 745,38грн= 61 912,28 грн.

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору в господарському суді відповідачем не заперечений факт отримання послуг за Договорами та не надано доказів повної оплати послуг на суму 61 912,28 грн, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу та договірної санкції в розмірі 61 912,28 грн підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з дочірнього підприємства "Генмар"Британської фірми "Skerri International LTD" (02232, м. Київ, вул. Милославська, буд. 17; ) на користь приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ) 61 912 грн 28 коп. заборгованості та 1600 грн. - витрат по сплаті судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д

Дата підписання рішення 11.12.2017