ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" грудня 2017 р. Справа № 02/143-50

Суддя господарського суду Волинської області Костюк С.В., розглянувши скаргу ПАТ Державний ощадний банк України від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ Ощадбанк на рішення головного державного виконавця про визначення вартості майна

по справі №02/143-50

за позовом Прокурора м. Луцька в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Волинського обласного управління

до відповідача -1: Фермерського господарства "Янцевич"

відповідача -2: Сільськогосподарського приватного підприємства "Прогрес"

відповідача -3: Фермерського господарства "Гурич"

про стягнення 172 52,69 грн.

за участю представників сторін:

від скаржника: ОСОБА_1, довіреність від 01.02.2017 року;

від боржника: н/з;

від ДВС: н/з;

від прокуратури: ОСОБА_2, посвідчення від 29.11.2016 року.

Суть скарги: ПАТ Державний ощадний банк України від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ Ощадбанк звернулося зі скаргою на дії головного державного виконавця Ратнівського районного відділу ДВС та просить:

- скасувати звіт про оцінку описаного та арештованого зерноскладу загальною площею 897,1 м.кв., розташованого за адресою: Волинська обл., Ратнівський р-н, с. Самари, вул. Радянська, 1а, відповідно до висновку від 09.10.2017 року, виконаного субєктом оціночної діяльності ТзОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» з встановленою ринковою вартістю 104064,00 грн., складений на підставі постанови головного державноговиконавця Ратнівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 від 21.09.2017р. про призначення експерта для участі у виконавчому проваджені №54459150;

- скасувати звіт про оцінку описаного та арештованого критий тік загальною площею 884,4 м.кв., розташованого за адресою: Волинська обл., Ратнівський р-н, с. Самари, вул. Радянська, 1а, відповідно до висновку від 09.10.2017 року, виконаного субєктом оціночної діяльності ТзОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» з встановленою ринковою вартістю 23702,00 грн., складений на підставі постанови головного державного виконавця Ратнівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 від 21.09.2017р. про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні №54459150;

- зупинити реалізацію описаного та арештованого зерноскладу загальною площею 897,1 м.кв., розташованого за адресою: Волинська обл., Ратнівський р-н, с. Самари, вул. Радянська, 1а, в системі електронних торгів арештованим майном (СЕТАМ);

- зупинити реалізацію описаного та арештованого критого тіку загальною площею 884,4 м.кв., розташованого за адресою: Волинська обл., Ратнівський р-н, с. Самари, вул. Радянська, 1а, в системі електронних торгів арештованим майном (СЕТАМ);

- призначити судову експертизу про визначення ринкової вартості зерноскладу загальною площею 897,1 м.кв., розташованого за адресою: Волинська обл., Ратнівський р-н, с. Самари, вул. Радянська, 1а та критого тіку загальною площею 884,4 м.кв., розташованого за адресою: Волинська обл., Ратнівський р-н, с. Самари, вул. Радянська, 1а, які належать ФГ «Гурич».

В скарзі вказує, що в провадженні Ратнівського райвідділу ДВС ГТУЮ у Волинській області знаходиться наказ господарського суду Волинської області від 19.11.2010 року № 02/143-1 про стягнення солідарно з ФГ «Янцевич», СГПП «Прогрес», ФГ «Гурич» на користь ВАТ Державний ощадний банк України1172152,69 грн.; постановою державного виконавця від 07.08.2017 року відкрито виконавче провадження по виконанню даного наказу; постановою від 13.09.2017 року дане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження № 21220555 щодо примусового стягнення заборгованості з ФГ «Гурич»; до зведеного виконавчого провадження відносно боржника ФГ «Гурич» увійшли виконавчі провадження № 54459150, 544587821; постановою про опис й арешт майна (коштів боржника) по виконавчому провадженню № 54458721 від 21.09.2017 року проведено опис та накладено арешт на майно боржника, а саме зерносклад площею 897,1 кв.м., зерноплощадку площею 218,9 кв.м. та критий тік 900,6 кв.м., ремстанцію 779,8 кв.м., призначено субєкта оціночної діяльності ТзОВ «Бюро оцінки та інвентаризації»; 24.10.2017 року АТ «Ощадбанк» отримав повідомлення від державного виконавця про вартість описаного майна згідно звітів про оцінку від 09.10.2017 року, в звіті вартість зерноскладу становить 104064,00 грн., зерноплощадки 146664,00 грн.. критого току 23702,00 грн., реммайстерні 180313,00 грн..

Скаржник вважає, що визначена експертом ринкова вартість деяких обєктів не відображає реальну їх вартість, тому не погоджується з висновком оцінювача, зокрема, при визначенні вартості зерноскладу загальною площею 897,1 кв.м. та визначенні вартості критого току площею 884,4 кв.м. (оціночна вартість визначена 23702,00 грн.); у рамках проведення розрахунків порівняльним підходом, оцінювач не аргументовано застосував ряд невиправданих понижувальних коригувань вартості, що суперечить положенням національних стандартів оцінки; в звіті про оцінку майна не надано інформацію про земельну ділянку на якій знаходяться обєкти оцінки.

При обґрунтуванні скарги посилається на положення ст.ст. 20, п.5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», що стосуються оцінки майна при проведенні виконавчих дій та норми ст. ст. 9, 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні», щодо підстав подачі скарги на норми ст. 1212 ГПК України. При цьому вказує, що лист про вартість майна отримано від державного виконавця 24.10.2017 року, а тому останнім днем подачі скарги є 07.11.2017 року.

21.11.2017 року від ДВС отримано пояснення-заперечення на скаргу, в якому зазначено, що подана скарга є безпідставною виходячи з наступного.

Так, на виконанні у відділі знаходиться зведене виконавче провадження по виконанню наказів господарського суду Волинської області № 5/86-1 від 09.08.2010 року, № 02/143-1 від 19.11.2010 року про стягнення з ФГ «Гурич» на користь АТ «Державний ощадбанк банк України» боргу в сумі 1103612,68 грн. та відповідно 390717,56 грн..

В ході виконання даних рішень було описано та арештовано майно, яке належить боржнику, а саме: ремонтна майстерня площею 779,8 кв.м., зерносклад площею 897,1 кв.м., зерноплощадка площею 218,9 кв.м., критий тік площею 900,6 кв.м., що знаходяться в с.Самари (Язовні); з метою визначення вартості даного майна винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності ТзОВ «Бюро оцінки та інвентаризації», 18.10.2017 року до відділу подано звіти про оцінку майна, в яких визначена вартість ремонтної майстерні 180313,00 грн., зерноскладу 104064,00 грн., критого току 23702,00 грн., зерноплощадки 14666,00 грн.; повідомлення про вартість направлено сторонам та станом на 16.11.2017 року інформація щодо реалізації майна розміщена на веб-сайті з питань реалізації арештованого майна.

Вважає, що оцінка майна субєктом оціночної діяльності проведена за процедурою, встановленою нормативно правовими актами, передбаченими чинним законодавством України, щодо інформації про земельні ділянки, на яких розташовані обєкти, то така відсутня, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності або право користування земельними ділянками.

З врахуванням зазначеного в поясненні просить в задоволенні скарги відмовити, розгляд скарги проводити без участі представника відділу ДВС. До пояснення долучає копії звітів про оцінку реммайстерні, зерноскладу, зерноплощадки, критого току.

В судовому засіданні представник банку та прокурор викладене в скарзі підтримали та просять її задоволити.

Як вбачається з матеріалів долучених до скарги, рішенням господарського суду від 25.10.2010 року позов Прокурора м. Луцька в інтересах держави в особі Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Волинського обласного управління до відповідачів ФГ «Янцевич», СГПП «Прогрес», ФГ «Гурич» про стягнення 1 172 152, 69 грн. задоволено та солідарно стягнуто суму боргу.

На виконання даного рішення видано наказ про примусове виконання № 02/143-1 від 19.11.2010 року (а.с.5) по якому виконавчою службою 07.08.2017 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 54458721 по виконанню даного наказу (а.с.6); постановою від 13.09.2017 року дане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП № 54458721 (а.с.7); 21.09.2017 року винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП № 54459150, а саме: зерноскладу площею 897,1 кв.м., зерноплощадки 218,9 кв.м., критого току 900,6 кв.м., реммайсттерні 779,8 кв.м. в с.Самари (Язавні) Ратнівського району, вул. Рядянська, 1а (а.с.8-9); постановою від 21.09.2017 року призначено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ТзОВ «Бюро оцінки та інвентаризації (а.с.10); листом від 19.10.2017 року № 6333/03-27 АТ «Ощадбанк» направлено звіти про оцінку майна, яке належить ФГ «Гурич», які згідно штампу банку отримано 24.10.2017 року вх. № 4990 (а.с.12).

Стягувач АТ «Ощадбанк» в поданій скарзі просить скасувати звіти про оцінку описаного та арештованого майна: зерноскладу загальною площею 897,1 кв.м., критого току загальною площею 884,4 кв.м., відповідно до висновків від 09.10.2017 року, виконаного субєктом оціночної діяльності ТзОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» з встановленою ринковою вартістю 104064,00 грн. та відповідно 23702,00 грн., складені на підставі постанови державного виконавця від 21.09.2017 року про визначення експерта для участі у виконавчому провадженні № 54459150.

Також в скарзі просить зупинити реалізацію описаного та арештованого майна зерноскладу та критого току та призначити судову експертизу про визначення ринкової вартості вищезазначеного майна.

Клопотання про зупинення реалізації майна та призначення судової експертизи суд відхиляє як необґрунтовані.

При цьому звертає увагу, що нормами Господарсько-процесуального кодексу України судова експертиза призначається для розяснення питань, що випливають при вирішенні господарського спору (ст. 41 ГПК України), при розгляді скарг на дії органу державної виконавчої служби не передбачено призначення судової експертизи.

Як слідує з скарги стягувача підставою скасування звіту є заниження ринкової вартості майна зерноскладу та критого току та відсутність у звітах інформації про земельну ділянку на якій дане майно знаходиться.

Оцінивши подані скаржником матеріали, а також матеріали долучені ДВС до пояснення-заперечення на скаргу, суд не вбачає підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, які набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", в якому детально визначена виконавча процедура, коло осіб, які мають право проводити виконання рішень, їх повноваження, строки та способи виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дій) скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України.

Частиною 2 статті 20 ГК України як спосіб захисту прав суб'єктів господарювання передбачено визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єктів господарювання або споживачів.

Визнання вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому учасник виконавчого провадження має право оскаржувати таку оцінку до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК України. Така позиція наведена у пункті 9.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Згідно з приписами ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент вчинення оскаржуваних дій) визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

В ході розгляду скарги зясовано, що стягувач не звертався до ДВС з запереченнями проти результатів оцінки, а тому рецензування звіту про оцінку майна не проводилось.

Частиною 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому ОСОБА_4, використовуються в інших національних стандартах.

ОСОБА_4 (п. п. 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою КМУ від 28.10.2004 № 1442, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: - укладення договору на проведення оцінки, - ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; - ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; - вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; - узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; - складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; - доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Як слідує із звітів про оцінку нерухомого майна, при проведенні оцінки оцінювачем використовувались вищезазначені нормативно правові акти, здійснено візуальне натуральне обстеження майна, визначено його технічний стан, фізичний знос конструкцій, опорядження, комунікацій, вивчені ринки продажу та оренди обєктів нерухомості в області, тощо.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України).

Згідно із ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Суд вважає, що зазначені скаржником обставини не є підставою для скасування звітів про оцінку майна, а відтак відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись Конституцією України, Законом України Про виконавче провадження, статтями 33, 34, 43, 86, 115, 1212 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ПАТ Державний ощадний банк України від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ Ощадбанк відмовити.

Суддя С. В. Костюк