ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.2017 Справа № 907/689/17

за позовом Заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Закарпатській області, м. Ужгород та Мукачівського прикордонного загону, м.Мукачево

до відповідача фермерського господарства Ростока , с.Нижня Апша, Тячівський район, Закарпатська область

про стягнення шкоди у сумі 339978,24 грн.

Суддя Васьковський О.В.

Представники:

прокурор Продан О.С., прокурор відділу військової прокурори Ужгородського гарнізону

від позивача (Державної екологічної інспекції в Закарпатській області) ОСОБА_1 завідувач юридичного сектору ( дов.№7/09 від 03.01.17)

від позивача (Мукачівського прикордонного загону) ОСОБА_2 ( дов. від 26.09.17)

від відповідача ОСОБА_3О.(дов.від 04.10.17)

СУТЬ СПОРУ: стягнення шкоди у розмірі 339978,24 грн., заподіяної порушенням природоохоронного законодавства.

Прокурор просить позов задоволити та стягнути з відповідача суму 339978,24 грн. за порушення природоохоронного законодавства, мотивуючи тим, що за результатами позапланової перевірки, проведеної інспекторами Державної екологічної інспекції у Закарпатській області встановлено, що при веденні господарської діяльності відповідачем не дотримуються вимоги природоохоронного законодавства щодо використання та охорони надр при самовільному користуванні надрами, що стало порушенням вимог статтей 59, 66,67 Кодексу України про надра, зокрема відповідачем 05.07.17 самовільно (без відповідного дозволу) здійснено забір піщано-гравійної суміші із застосуванням трактору-навантажувача без номерного знаку, а саме проведено роботи на ділянці розміром:27м довжина, 18 метрів ширина, глибина -0,9 м та на ділянці розміром:12 м довжина, 15 метрів ширина, глибина -1,0 м на території в районі прикордонного знаку 282 на відстані 200 м від державного кордону, чим спричинені збитки державі на суму 339978,24 грн. Вказані збитки станом на момент подання позову відповідачем не відшкодовані.

Підставою для звернення прокурора з позовом стало порушення відповідачем інтересів держави, які полягають у незаконному заборі піщано гравійної суміші, яка є корисною копалиною загальнодержавного значення, що завдає шкоди природі, екосистемі, що в свою чергу може завдати значних збитків навколишньому природному середовищу.

Позивач, у поданих 24.10.17 поясненнях та 27.11.17 додаткових поясненнях вимоги прокурора підтримує повністю, вказуючи, що відповідачем грубо порушено норми чинного законодавства в галузі охорони надр, зокрема здійснено видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, відтак завдана шкода у сумі 339978,24 грн. підлягає відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Вказує, що листом Басейнового управління водних ресурсів річки Тиса щодо інформування Держекоінпекцією та Мукачівський прикордонний загін про діяльність ФГ «Ростока» в районі ПЗ281-283 проінформувало про відсутність у відповідача жодного узгодженого документа та юридичних підстав на виконання робіт щодо забору піщано-гравійної суміші, тому такі дії оцінюються як несанкціоновані і потребують негайного припинення.

При цьому позивач стверджує, що користування надрами є платним, плата справляється за користування надрами в межах території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони; відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні, у тому числі за самовільне користування надрами.

Натомість, вказує, що у відповідача відсутні підтверджуючі документи на використання надр, чим порушено вимоги природоохоронного законодавства, внаслідок чого завдано збитки державі, відшкодування за завдання яких визначено ст.ст.68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»

Прокурор та позивач, з посиланням на постанову КМУ №827 від 12.12.1994 року, наголошують, що відповідачем здійснено самовільний забір піщано-гравійної суміші, яка є корисною копалиною загальнодержавного, чим спричинено збитки державі, які підлягають відшкодуванню у розмірі, визначеному відповідно до Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 29.08.2011 року №303.

Відповідач у поданому 20.10.17 відзиві та 15.11.17 додаткових поясненнях до відзиву проти позову заперечує та вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наведених у них підстав. Так, відповідач вказує, що здійснювані ним роботи по рекультивації орендованої земельної ділянки у відповідності до проектної документації по рекультивації сільськогосподарських земель, з метою запобігання втрат площі сільськогосподарських угідь у звязку з їх підтопленням та розмиванням берегів внаслідок паводків, прокурором неправомірно вважає видобуванням корисних копалин, та як наслідок заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу. З посиланням на ч.2 ст.59 Земельного кодексу України, ст.1, ст.7 стверджує, що фермерське господарство має право на облаштування штучної водойми для здійснення господарської діяльності обґрунтованість чого полягає у забезпеченні тварин проточною водою та обладнання місць для їх напування. При цьому, відповідач наголошує, що ним здійснюється рекультивація з порушених земельних ділянок з влаштуванням водойми з погодженням начальником відділу комплексного проектування БУВР р.Тиса, на підставі виготовленого та розробленого робочого проекту та в межах чинного законодавства. На підтвердження добросовісності використання земельної ділянки відповідач посилається на судову практику та клопотання департаменту агропромислового розвитку Закарпатської ОДА від 06.10.17.

Також, відповідач, в доповнення до наданих заперечень з посиланням на ст.23 Кодексу України про надра, вказує, що враховуючи те, що глибина водойми не перевищує 1 метра, а відповідач є сільгоспвиробником, влаштування водойми погоджено з місцевою радою та йде мова про піщано-гравійну сировину, то вбачається відсутність складової в розрахунку позивача, а саме обсягу самовільно видобутих надр, оскільки землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

У звязку з цим, відповідач стверджує про відсутність правопорушення природоохоронного законодавства та просить суд відмовити у позові повністю.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області 05..07.17 проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства фермерським господарством Ростока (далі - ФГ «Ростока») встановлено, що при ведені господарської діяльності ФГ «Ростока» не дотримується вимоги природоохоронного законодавства щодо використання та охорони надр при самовільному користуванні надрами

В ході здійснення планової перевірки державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області 05 липня 2017 року встановлено, що 05.07.17 самовільно (без відповідного дозволу) здійснено забір піщано-гравійної суміші із застосуванням трактору-навантажувача без номерного знаку шляхом навантаження на вантажний автомобіль марки КАМАЗ, а саме при візуальному обстеженні встановлено проведення робіт на ділянці розміром:27м довжина, 18 метрів ширина, глибина -0,9 м та на ділянці розміром:12 м довжина, 15 метрів ширина, глибина -1,0 м , на території в районі прикордонного знаку 282 на відстані 200 м від державного кордону

Загальний об'єм незаконно добутої суміші становив 632,4 метрів кубічних, що були безпосередньо завантажені в вищевказану автомашину.

За результатами вказаної перевірки було складено відповідний Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства (далі - акт) №106/02 від 05.07.17, який підписаний керівником відповідача без зауважень.

Згідно інформації Басейнового управління водних ресурсів річки Тиса щодо інформування Держекоінпекцією та Мукачівський прикордонний загін про діяльність ФГ «Ростока» в районі ПЗ281-283 у відповідача відсутній жодний узгоджений документ та юридичні підстави на виконання робіт щодо забору піщано-гравійної суміші, тому такі дії оцінюються як несанкціоновані і потребують негайного припинення (лист №01-09/937 від 25.07.17).

На підставі зазначеного акту перевірки Державною екологічною інспекцією в Закарпатській області складений розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних при самовільному заборі піщано-гравійної суміші, який розрахований згідно до Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 303 від 29 серпня 2011 року, відповідачу нараховано суму збитків у розмірі 339978,24 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та дослідивши докази, подані позивачем суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах України є об'єктами права власності Українського народу.

Згідно ст. ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

До основних принципів охорони навколишнього природного середовища відповідно до ст. 3 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" віднесено зокрема: пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов'язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; запобіжний характер заходів щодо охорони навколишнього природного середовища; збереження просторової та видової різноманітності і цілісності природних об'єктів і комплексів; компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Положенням ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить зокрема організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства.

Статтею 4 Кодексу України про надра чітко вказано, що надра надаються тільки в користування.

Відповідно до вимог ст. 86 Водного кодексу України, роботи, пов'язані із видобуванням корисних копалин, проводяться на підставі проектів, погоджених із органами охорони навколишнього природного середовища, водного господарства та геології.

Згідно зі ст. 56 Кодексу України про надра, однією із основних вимог в галузі охорони надр є додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами.

Статями 65 та 67 Кодексу України про надра та ст.ст. 110 та 111 Водного кодексу України передбачено, що за порушення законодавства про надра та водного законодавства, винні особи несуть відповідальність та відшкодовують збитки, завданих ними.

В силу пункту 14 Порядку організації та проведення перевірок субєктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008року №464 документом, який фіксує факт проведення перевірок субєктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання, є акт перевірки. В акті перевірки зазначаються виявлені порушення й недоліки.

Судом встановлено та підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема актом перевірки, факт самовільного (без відповідного дозволу) забрання відповідачем у 05.07.17 піщано-гравійної суміші обємом 632,4 метрів кубічних на території в районі прикордонного знаку 282 на відстані 200 м від державного кордону/

Статтею 23 Кодексу України про надра визначено, що Землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Землевласники і землекористувачі, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, частка сільськогосподарського товаровиробництва яких за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати підземні води (крім мінеральних) для сільськогосподарських, виробничих, а також власних господарсько-побутових потреб.

Видобування корисних копалин місцевого значення і торфу з застосуванням спеціальних технічних засобів, які можуть призвести до небажаних змін навколишнього природного середовища, погоджується з місцевими радами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

На підставі Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року, зі змінами внесеними відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1370 від 28.12.2011 року, піщано-гравійна сировина відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, до якої відноситься галька, піщано-гальковий матеріал, гравій та ракуша.

Згідно ст.16 Кодексу України про надра Спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Надання спеціальних дозволів на користування надрами, крім випадків користування надрами на умовах угод про розподіл продукції, укладених відповідно до Закону України "Про угоди про розподіл продукції", здійснюється після попереднього погодження з відповідною радою питання про надання земельної ділянки для зазначених потреб, крім випадків, коли у наданні земельної ділянки немає потреби.

У разі виконання окремих видів робіт, пов'язаних з користуванням надрами, особами, не зазначеними у спеціальному дозволі, відповідальність за виконання умов, передбачених спеціальними дозволами, несе суб'єкт, що отримав спеціальний дозвіл.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про використання та охорону надр при самовільному користуванні надрами врегульований Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 303 від 29 серпня 2011 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19.09.2011 року за №1097/19835.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, встановлено, що обовязок відшкодування збитків покладається на учасника, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності.

Згідно припису ст. 42 вимог Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.

Відповідний обсяг та зміст відповідальності передбачають ст. ст. 68-69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» згідно яких, відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні зокрема, у невжитті заходів щодо попередження та ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено в ході судового розгляду спору та підтверджується наявними матеріалами справи працівниками позивача 05.07.17 встановлено самовільний забір саме корисної копалини піщано-гравійної суміші (піщано-гравійної сировини), яка законодавчо відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення., зокрема Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №106/02 від 05.017.17 та доказами- фотофіксації при виявленні правопорушення.

Таким чином, шкода в розмірі 339978,24 грн., заподіяні відповідачем державі внаслідок самовільного забору піщано-гравійної суміші (піщано-гравійної сировини) без дозволу на користування надрами, нараховані позивачем правомірно та в добровільному порядку відповідачем не оплачені.

В матеріалах справи відсутні документальні підтвердження сплати вказаної суми завданої шкоди відповідачем, а також докази, які б спростовували вищенаведені висновки суду та встановлений судом факт зафіксованого в акті правопорушення.

Отже, вимога позивача про стягнення шкоди 339978,24 грн. заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, внаслідок самовільного забору піщано-гравійної суміші без дозволу на користування надрами є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

Позовні вимоги позивачем належним чином обґрунтовані та доведені, відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України. Натомість, суд відхиляє доводи відповідача щодо правомірності забору піщано-гравійної суміші на підставі ст.23 Кодексу Украйни про надра, оскільки значення корисної копалини піщано-гравійна суміш, нормативно закріплено до корисних копалин загальнодержавного значення. Також, судом відхиляються доводи відповідача щодо правомірності забору піщано-гравійної суміші, у звязку з проведенням рекультивації з порушених земельних ділянок з влаштуванням водойми, які погоджені начальником відділу комплексного проектування БУВР р.Тиса, на підставі виготовленого та розробленого робочого проекту та в межах чинного законодавства. Враховуючи загальнодержавне значення корисної копалини піщано-гравійної суміші (піщано-гравійної сировини), обсяги самовільного забору та порушення відповідачем визначеного законом порядку користування надрами, що передбачає обовязкове отримання спеціального дозволу, вказані доводи відповідача є безпідставними та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи та вищенаведеними висновками суду. Інші доводи відповідача не стосуються суті спору та встановленого в акті правопорушення (щодо інших судових спорів, повязаних із землекористуванням, обставини підтоплення земельної ділянки, наявність розробленої документації на влаштування водойми і ін..) та є такими, що не доведені та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно з ст. 49 ГПК України з відповідача в дохід Державного бюджету України підлягають стягненню судові витрати у сумі 5099,67 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити повністю.

Стягнути з фермерського господарства Ростока , (90571,Закарпатська область, Тячівський район, с.Нижня Апша, вул.Шевченка,11, код ЄДРЮОФОПтаГФ 13597301) до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища на рахунок: Нижньоапшанської с/р, р/р 0262, назва банку одержувача ГУДКСУ у Закарпатській області, МФО банку одержувача 812016, код платежу-24062100, код ЄДРЮОФОПтаГФ 38028923, шкоду у сумі 339978,24 грн., заподіяної порушенням природоохоронного законодавства,

Стягнути з фермерського господарства Ростока , (90571,Закарпатська область, Тячівський район, с.Нижня Апша, вул.Шевченка,11, код ЄДРЮОФОПтаГФ 13597301) в дохід Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України (вул.Липська, 18/5, м.Київ, 01601, ідентифікаційний код 26255795) із зарахуванням надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір" (отримувач коштів - ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код за ЄДРПОУ - 37993783; банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача - 820019; рахунок отримувача - 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) суму 5099,67 грн. судового збору.

Видати накази.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обовязковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.12.17.

Cуддя О.В. Васьковський