УХВАЛА

28.11.2017Справа №910/9677/15

За скаргоюПублічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик»
на діїДержавного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у міста Києві Гавриліва Андрія Володимировича
у справі №910/9677/15
за позовомПублічного акціонерного товариства «Київенерго»
доПублічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик»
простягнення 2 500 014,00 грн.
Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:
від позивача:не з'явився;
від відповідача (скаржника):Войтенко О.В. (дов. №284-13 від 17.03.2017 р.);
від ВДВС:не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» про стягнення 2 500 014,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.06.2015 р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задоволено у повному обсязі, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 2 373 244,36 грн. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 3% річних у розмірі 126 769,64 грн. та 50 000,28 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 р. у справі №910/9677/15 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» на рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 р. повернуто без розгляду.

17.07.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва з Київського апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/9677/15.

27.07.2015 р. на виконання рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 р. видано відповідний наказ.

25.08.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві відповідно до якої просило:

- визнати дії посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №48315424 від 03.08.2015 р. та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №48315424 неправомірними та протиправними;

- визнати постанову про відкриття виконавчого провадження №48315424 від 03.08.2015 р. не чинною та скасувати її.

Проте, згідно з відомостями бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» матеріали справи №910/9677/15 у зв'язку з надходженням апеляційної скарги були направлені до Київського апеляційного господарського суду.

Як на тому наголошено у п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», якщо на час надіслання місцевим господарським судом до суду вищої інстанції матеріалів справи не завершений розгляд заяви про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення, зміну способу та порядку його виконання, скарги на дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби тощо, то провадження за ними зупиняється на підставі статті 79 ГПК до повернення зазначених матеріалів до суду першої інстанції. У разі ж якщо відповідна заява чи скарга або зустрічна позовна заява надійшла до місцевого господарського суду під час перебування матеріалів справи у суді вищої інстанції, то місцевий господарський суд виносить ухвалу про відкладення вирішення питання про прийняття відповідної заяви (скарги) так само до повернення відповідних матеріалів із суду вищої інстанції.

У зв'язку з цим, ухвалою господарського суду міста Києва від 26.08.2015 р. відкладено вирішення питання про прийняття скарги Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» на дії Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві у справі №910/9677/15 до повернення матеріалів справи із суду вищої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015 р. у справі №910/9677/15 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» на рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 р. повернуто без розгляду.

30.09.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва з Київського апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/9677/15.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.08.2016 р. відмовлено в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» на дії посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

09.03.2016 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Меридіан Інвест» через загальний відділ суду було подано заяву про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні по виконанню рішення господарського суду м. Києва від 09.06.2015 р. у справі №910/9677/15, а саме замінити Публічне акціонерне товариство «Київенерго» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Меридіан Інвест».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.04.2016 р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Інвест» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Київенерго» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Меридіан Інвест».

18.04.2017 р. Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відповідно до якої просить:

- визнати дії Головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві пов'язані з винесенням постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї 10.04.2017 р. у виконавчому провадженні за реєстраційним номером 48773248 не законними;

- скасувати постанову про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 10.04.2017 р. у виконавчому провадженні за реєстраційним номером 48773248, як таку, що винесена з грубим порушенням законодавства України та міжнародного законодавства.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.05.2017 р. скаргу Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» на дії Головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві задоволено, визнано дії Головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, пов'язані з винесенням постанови про арешт коштів від 10.04.2017 р., що перебувають у касі боржника або надходять до неї, у виконавчому провадженні №48773248, незаконними та скасувано постанову про арешт коштів від 10.04.2017 р., що перебувають у касі боржника або надходять до неї, у виконавчому провадженні №48773248.

08.11.2017 р. Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у міста Києві Гавриліва Андрія Володимировича відповідно до якої просить:

- визнати дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у міста Києві Гавриліва Андрія Володимировича пов'язані з винесенням постанови про арешт коштів від 31.10.2017 р. у виконавчому провадженні за реєстраційним номером 48773248 не законними;

- скасувати постанову про арешт коштів від 31.10.2017 р. у виконавчому провадженні за реєстраційним номером 48773248, як таку, що винесена з грубим порушенням законодавства України та міжнародного законодавства.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.11.2017 р. розгляд скарги призначено на 28.11.2017 р.

Представник відповідача (скаржника) в судове засідання 28.11.2017 р. з'явився, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Представники позивача та ВДВС, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги, в судове засідання 28.11.2017 р. не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, скарга Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» розглядається по суті в судовому засіданні 28.11.2017 р.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду міста Києва від 09.06.2015 р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задоволено у повному обсязі, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 2 373 244,36 грн. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 3% річних у розмірі 126 769,64 грн. та 50 000,28 грн. судового збору.

27.07.2015 р. на виконання рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 р. видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.04.2016 р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Інвест» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Київенерго» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Меридіан Інвест».

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 22.09.2015 р. відкрито виконавче провадження №48773248 за наказом №910/9677/15, виданим господарським судом міста Києва від 27.07.2015 р. про стягнення боргу у розмірі 2 550 014,28 грн.

Постановою головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 31.10.2017 р. у виконавчому провадженні №48773248 накладено арешт на кошти, що перебувають в усіх касах боржника, незалежно від їх місця розташування, а також на кошти, що будуть надходити до вказаних кас, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору - 2 805 015,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати №95 від 01.07.1949 р., ратифікованої Україною 04.08.1961 р., Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно із ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Приписами ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Пунктом 7 Оглядового листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням господарськими судами Закону України «Про виконавче провадження» (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку) №01-06/131/16 від 28.01.2016 р. визначено, що накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати працівникам підприємства, призводить до порушення їх конституційних прав.

Отже, держава гарантує та захищає законом право фізичної особи на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

В обґрунтування поданої скарги на дії ДВС боржником подано копії наступних документів: бухгалтерська довідка, відповідно до якої на підставі стандартів та інструкцій ведення бухгалтерського обліку підприємство виплачує заробітну плату через касу підприємства, д-т 301 к-д 311 - отримана заробітна плата з розрахункового рахунку, д-т 661 к-д 301 - виплачена заробітна плата з каси підприємства.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про державну виконавчу службу» у разі прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

Державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача (ч. 3 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи викладене вище, накладення арешту на кошти, які передбачені для виплати заробітної плати є неправомірним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Однак, суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Частиною 1 ст. 6 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи встановлення судом порушень вимог чинного законодавства в діях органу ДВС при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 31.10.2017 р. в частині виконання наказу господарського суду міста Києва у справі №910/9677/15 по виконавчому провадженню №48773248 щодо коштів, необхідних для виплати заробітної плати, суд визнає доводи боржника правомірними, а скаргу такою, яку належить задовольнити.

При цьому, посилання скаржника на порушення державним виконавцем Інструкції з організації примусового виконання рішень, в частині об'єднання виконавчих проваджень у зведене, судом не приймаються, оскільки з огляду на ненадання органом державної виконавчої служби відповідних пояснень та матеріалів виконавчого провадження №48773248, у суду відсутня можливість встановити вказані скаржником обставини.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, дослідивши подані матеріали та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» щодо визнання дій Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у міста Києві Гавриліва Андрія Володимировича пов'язані з винесенням постанови про арешт коштів від 31.10.2017 р. у виконавчому провадженні за реєстраційним номером 48773248 не законними та скасування постанови про арешт коштів від 31.10.2017 р. у виконавчому провадженні за реєстраційним номером 48773248, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» на дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у міста Києві Гавриліва Андрія Володимировича задовольнити.

2. Визнати дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у міста Києві Гавриліва Андрія Володимировича пов'язані з винесенням постанови про арешт коштів від 31.10.2017 р. у виконавчому провадженні за реєстраційним номером 48773248 незаконними;

3. Скасувати постанову про арешт коштів від 31.10.2017 р. у виконавчому провадженні за реєстраційним номером 48773248.

Суддя В.О. Демидов