ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Справа № 914/740/17

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Грек Б.М. і Могил С.К.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ,

на ухвалу господарського суду Львівської області від 16.05.2017

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.07.2017

у справі № 914/740/17

за заявою публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - Банк), м. Київ,

про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 08.08.2016 у справі № 280/07.16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ЛОГІСТИК" (далі - Товариство), с. Ставчани Львівської області,

до приватного підприємства "ОЛІЯР" (далі - Підприємство), с. Ставчани Львівської області,

про стягнення 1 035 000,00 грн. штрафу.

Судове засідання проведено за участю представників:

Товариства - не з'явився

Підприємства - не з'явився

Банку - Терещенко Т.М. предст. (дов. від 29.01.2016)

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Банк звернувся до господарського суду Львівської області із заявою про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 08.08.2016 у справі № 280/07.16 (третейський суддя Демчик О.І., виконавчий директор Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" Копик Ю.В.) за позовом Товариства про стягнення з Підприємства 1 035 000,00 грн. штрафу, у зв'язку з невиконанням Підприємством умов договору купівлі-продажу від 26.02.2016 № 26/02/16-1/1, в частині попередньої оплати товару. Банк посилався на те, що він не брав участі у справі, проте третейським судом було вирішено питання про його права та обов'язки, у зв'язку з чим рішення третейського суду стало підставою для задоволення господарським судом позовних вимог Підприємства до Банку у справі про стягнення 1 042 578,00 грн. завданих збитків, 81 099,00 грн. процентів за користування коштами, 134 550,00 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 16.05.2017 зі справи № 914/740/17 (суддя Фартушок Т.Б.), яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 (судді Марко Р.І. - головуючий, Данко Л.С., Орищин Г.В.), у задоволенні заяви Банку відмовлено.

Банк звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, прийняти нову постанову про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 08.08.2016 у справі № 280/07.16. Скаржник посилається на те, що суди не дослідили всіх обставин третейського спору та даної справи, що призвело до прийняття судових актів з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Учасники судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 24.10.2017 розгляд касаційної скарги відкладався до 14.11.2017.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.11.2017 розгляд касаційної скарги відкладався до 12.12.2017.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 28.11.2017 задоволено клопотання Підприємства про участь у судовому засіданні 12.12.2017 зі справи в режимі відеоконференції, проведення якої доручено господарському суду Львівської області.

12.12.2017 ні до господарського суду Львівської області, ані до зали судового засідання Вищого господарського суду України представник Підприємства не з'явився, про причини неявки Вищий господарський суд України не повідомлено.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представника Банку, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- 26.02.2016 Товариством (продавець) та Підприємством (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 26/02/16-1/1 (далі - Договір), за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупця олію соняшникову нерафіновану, а покупець - прийняти товар і сплатити його вартість на умовах Договору;

- пунктом 7.1 Договору сторонами погоджено, що усі спори і розбіжності, які можуть виникнути між ними з умов Договору, або у зв'язку із ним (при його укладенні, виконанні, зміні, розірванні, припиненні, визнанні неукладеним, визнанні недійсним і т. ін.) підлягають вирішенню постійно діючим третейським судом при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація", який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, 72, якщо попередньо не досягнуто згоди шляхом переговорів;

- рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 08.08.2016 у справі № 280/07.16 (третейський суддя Демчик О.І., виконавчий директор Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" Копик Ю.В.) позов Товариства до Підприємства про стягнення штрафу задоволено повністю, вирішено стягнути з Підприємства на користь Товариства 1 035 000,00 грн. штрафу та 6 890,00 грн. сплаченого третейського збору за розгляд справи в третейському суді;

- ухвалою господарського суду Львівської області від 13.10.2016 у справі № 914/2265/16 задоволено заяву Товариства про видачу наказу про примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 08.08.2016 у справі № 280/07.16;

- 19.10.2016 господарським судом Львівської області видано наказ про примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 08.08.2016 у справі № 280/07.16;

- додатковою ухвалою господарського суду Львівської області від 24.11.2016 у справі № 914/2265/16 присуджено стягнути з Підприємства на користь Товариства 689,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору;

- 05.12.2016 господарським судом видано наказ про примусове виконання додаткової ухвали господарського суду Львівської області від 24.11.2016 у справі № 914/2265/16.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" (м. Львів, вул. Героїв УПА, 72) від 08.08.2016 у справі № 280/07.16.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, спір між Товариством та Підприємством виник із цивільних правовідносин, внаслідок невиконання Підприємством умов договору купівлі-продажу від 26.02.2016 № 26/02/16-1/1, в частині попередньої оплати товару, чим спростовуються доводи Банку про те, що даний спір стосується захисту прав споживачів, у тому числі, споживачів послуг банку.

Судами попередніх інстанцій також встановлено про наявність третейського застереження у розділі 7 Договору, в якому визначене коло спорів, розбіжностей, або вимог, які підлягають розгляду третейським судом, що стосується виключно цього договору та не суперечить обмеженням підвідомчості спорів третейському суду, встановленим статтею 6 Закону України "Про третейські суди".

Відповідно до статті 16 Закону України "Про третейські суди" склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду.

За змістом статті 17 Закону України "Про третейські суди" формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в порядку, погодженому сторонами.

Статтею 19 Закону України "Про третейські суди" третейський суддя не може брати участі у розгляді справи, а після його призначення чи обрання підлягає відводу чи самовідводу: якщо він особисто чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; якщо він є родичем однієї із сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, або перебуває з цими особами чи сторонами в особливих стосунках; на його прохання або за спільним рішенням сторін; у разі встановлення стороною обставин, які дають їй підстави вважати упередженим або необ'єктивним ставлення третейського судді до справи, про яке сторона дізналася після його обрання чи призначення; у разі тривалого, більш як один місяць від дня призначення чи обрання, невиконання ним обов`язків третейського судді у конкретній справі; у разі виявлення невідповідності третейського судді вимогам, встановленим статтею 18 цього Закону; якщо третейський суддя бере участь у вирішенні спору, який прямо чи опосередковано пов`язаний з виконанням ним службових повноважень, наданих державою. Жодна особа не може бути третейським суддею у справі, в якій вона раніше брала участь як третейський суддя, але була відведена чи заявила самовідвід, як сторона, представник сторони або в будь-якій іншій якості. У третейському суді для вирішення конкретного спору угодою сторін можуть бути встановлені додаткові підстави для відводу чи самовідводу третейського судді.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про третейські суди" за наявності підстав, зазначених у статті 19 цього Закону, сторона може заявити про відвід обраного нею третейського судді лише у разі, якщо обставини, які є підставою для відводу призначеного чи обраного нею третейського судді, стали відомі цій стороні після його призначення чи обрання. Сторони можуть погоджувати процедуру відводу третейського судді у третейському суді для вирішення конкретного спору.

Дослідивши Положення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація"; реєстраційні документи постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація"; Регламент постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація", суд апеляційної інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про те, що порядок формування складу третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" у справі № 280/07.16 не суперечить вимогам частини другої статті 17 Закону України "Про третейські суди", а спірне рішення прийнято уповноваженим судом, а саме в складі одного третейського судді; на момент розгляду третейської справи та прийняття рішення третейським судом була відсутня заява про відвід судді.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Згідно з приписами частини третьої статті 51 означеного Закону рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Частинами першою та другою статті 122-5 ГПК України передбачено підстави для скасування рішення третейського суду, а саме, рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Зокрема, частинами третьою та четвертою статті 122-4 ГПК України унормовано, що при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд установлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Господарський суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 122-5 цього Кодексу.

Якщо господарський суд встановить наявність інших підстав для скасування такого рішення, ніж ті, які наведено в заяві, то він з урахуванням припису частини четвертої статті 122-4 ГПК України скасовує рішення третейського суду з підстави, передбаченої названим Кодексом.

За результатами розгляду заяви господарський суд виносить ухвалу, зміст якої, з огляду на припис частини першої статті 122-6 ГПК України, має відповідати статті 84 названого Кодексу, з урахуванням особливостей відповідної категорії справ.

Однією з особливостей справ про скасування рішення третейського суду полягає в тому, що господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з'ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, передбачених частиною другою статті 122-5 ГПК України.

Судами попередніх інстанцій у розгляді заяви Банку мотивовано зазначено про відсутність передбачених пунктами 1- 4 частини другої статті 122-5 ГПК України та пунктами 1- 4 частини третьої статті 51 Закону України "Про третейські суди" підстав для скасування оскаржуваного рішення третейського суду.

Водночас, підпунктом 5 частини другої статті 122-5 ГПК України та підпунктом 5 частини третьої статті 51 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що підставою для скасування рішення третейського суду є вирішення останнім питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

У розумінні вищенаведених норм матеріального та процесуального права особа, яка не брала участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про її права та обов'язки - це особа, яка не є стороною третейської угоди та не є правонаступником сторони третейської угоди у розумінні статті 13 Закону України "Про третейські суди".

Рішення є таким, що прийнято про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб.

Так, у рішенні від 08.08.2016 зі справи № 280/07.16 постійно діючим третейським судом при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" встановлено, що доводи Підприємства щодо відсутності його вини у невиконанні зобов'язання за Договором, а саме не зарахування коштів Підприємства на банківській рахунок Товариства, не доведені. Крім того, з посиланням на норми закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" третейським судом в оскаржуваному рішенні зазначено про право платника на відшкодування банком, що обслуговує отримувача, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків завершення переказу, встановлених пунктом 30.2 статті 30 цього закону.

Таким чином, в мотивувальній частині оскаржуваного рішення містяться висновки третейського суду про права та обов'язки Банку, якого не було залучено до участі у справі, що не враховано у розгляді заяви Банку про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 08.08.2016 у справі № 280/07.16 ні місцевим, ані апеляційним господарськими судами.

Згідно з приписами частини першої статті 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За наведених обставин, з урахуванням приписів частини першої статті 11110 ГПК України Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність скасування судових актів попередніх інстанцій зі справи, якими Банку було відмовлено в задоволенні заяви про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 08.08.2016 у справі № 280/07.16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ЛОГІСТИК" до приватного підприємства "ОЛІЯР" про стягнення штрафу, з прийняттям нового рішення про задоволення заяви Банку та скасування означеного рішення третейського суду повністю.

Відповідно до приписів статті 4 Закону України "Про судовий збір" підлягають перерозподілу і судові витрати зі справи.

Згідно з пунктом 4.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" розподілу підлягають і суми судового збору, сплачені із заяв про скасування рішення третейського суду та про примусове виконання рішення третейського суду. Такий розподіл засновується на загальних засадах статті 49 ГПК України; зокрема, в разі відмови в задоволенні відповідної заяви судовий збір покладається на заявника, а в разі скасування рішення третейського суду або видачі згаданого виконавчого документа - на іншу сторону третейського спору.

Керуючись статтями 49, 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 16.05.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 зі справи № 914/740/17 скасувати.

3. Заяву публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 08.08.2016 у справі № 280/07.16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ЛОГІСТИК" до приватного підприємства "ОЛІЯР" про стягнення штрафу задовольнити.

4. Рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 08.08.2016 у справі № 280/07.16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ЛОГІСТИК" до приватного підприємства "ОЛІЯР" про стягнення штрафу скасувати повністю.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС ЛОГІСТИК" на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 400,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду, 800,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, 800,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

6. Стягнути з приватного підприємства "ОЛІЯР" на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 400,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання заяви про скасування рішення третейського суду, 800,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, 800,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

7. Видачу відповідних наказів доручити господарському суду Львівської області.

Суддя В. Палій

Суддя Б. Грек

Суддя С. Могил