ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2017 р. Справа № 909/965/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Бонк Т.Б.

суддів Матущак О.І.,

ОСОБА_1

при секретарі Борщ І.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 (представник за довіреністю)

від відповідача: ОСОБА_4 (представник за довіреністю)

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України № 14/4- 627 від 19.10.2017

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 17.10.2017р. (суддя Грица Ю.І.)

у справі № 909/965/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001;

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Тисменицягаз, вул. Вісконта, 3, м. Тисмениця, Івано-Франківська область, 77400;

про стягнення коштів в сумі 11 820 194,63 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 17.10.2017р. у справі № 909/965/16 зупинено провадження у справі №909/965/16 до вирішення господарським судом м.Києва, справи №910/14460/17 за позовом ПАТ "Тисменицягаз" до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про стягнення 16 222,30грн. компенсації за завдану шкоду незаконними діями органів державної влади та внаслідок прийняття незаконного нормативного акту. Зобов"язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвала суду мотивована тим, що обставини, які будуть встановлені у справі №910/14460/17, матимуть істотне значення для розгляду даної справи і можуть вплинути на прийняття рішення, оскільки предмет спору та суб'єктивний склад сторін в господарській справі №910/14460/17 дає суду підстави для висновку, що дійсно від наслідків розгляду зазначеної справи господарським судом м. Києва, залежить ухвалення рішення в справі № 909/965/16, що розглядається господарським судом Івано-Франківської області. Суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження у справі №909/965/16, оскільки господарський суд м. Києва у справі №910/14460/17 встановить обставини, що суттєво вплинуть на правильну правову кваліфікацію обставин цього спору, оцінку доказів і відповідно на кінцевий результат розгляду даної справи, тобто, на правильність застосування до спірних правовідносин правових норм, які необхідні для вирішення питання як щодо стягнення основного боргу так і щодо стягнення похідних вимог - пені, інфляційних втрат та 3% річних, і такі обставини не можуть бути встановлені господарським судом Івано-Франківської області самостійно у справі №909/965/16

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до місцевого господарського суду для розгляду по суті, мотивуючи це тим, що у даному випадку суд першої інстанції не позбавлений можливості при розгляді даної справи по суті заявлених вимог надати правову оцінку доказам, якими позивач обґрунтовує заявлені ним позовні вимоги, а також аргументам заперечення відповідачем позову.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що предметом позову у даній справі є вимога позивача - ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з відповідача - ПАТ "Тисменицягаз" внаслідок неналежного виконанням відповідачем взятих на себе договірних зобов"язань згідно договору купівлі - продажу природного газу №13-150-ВТВ від 04.01.13р. заборгованості в сумі 11 820 194,63грн., з яких: 9 671 588,93грн. - основний борг, 1 616 988,19грн. - пеня, 121 983,61грн. - 3% річних, 409 633,90грн. - інфляційні втрати.

У суді першої інстанції, 13.10.2017 представник відповідача подав до суду клопотання (вх.№10958/17) про зупинення провадження у даній справі на підставі ст.79 ГПК України, до вирішення повязаної з неюсправи № 910/14460/17, що розглядається іншим судом.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що вирішальною обставиною для прийняття судом обєктивного та справедливого рішення у справі є встановлення факту неможливості виконання відповідачем зобовязань за договору купівлі - продажу природного газу №13-150-ВТВ від 04.01.13р. по причині існування форс-мажорних обставин, починаючи з 01.04.2015р. по теперішній час, та належна оцінка сертифікату Торгово-промислової палати України №6160 від 14.04.2016р. наданого відповідачем, як підтвердження факту існування цих обставин та посилається на те що у провадженні господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/14460/17 за позовом ПАТ "Тисменицягаз" до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про стягнення 16222,30грн. компенсації за завдану шкоду незаконними діями органів державної влади та внаслідок прийняття незаконного нормативного акту.

На підтвердження зазначеного, відповідачем подано копію ухвали господарського суду м. Києва від 30.08.2017 про порушення провадження у справі №910/14460/17 (а.с.204, Т.3).

Крім того, відповідач зазначає, що під час розгляду справи №910/14460/17 досліджуються обставини прийняття відповідних рішень Міненерговугілля та НКРЕКП, а також вплив таких рішень на виникнення у ПАТ "Тисменицягаз" шкоди, оскільки саме ці рішення, зазначені у сертифікаті Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини №6160 від 14.04.2016р. як обставини непереборної сили. Тобто з"ясування таких обставин має вирішальне та принципове значення для правильного вирішення справи 909/965/16. Зокрема, підставою для подання позову у справі №910/14460/17 стало скасування судом наказу міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02.03.2015року №122 "Про затвердження розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат газорозподільних підприємств на 2015рік", яким були затверджені знижені граничні обсяги нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат (далі ВТВ) для газорозподільних підприємств та які були враховані в тарифі на розподіл газу, затвердженому НКРЕКП для підприємства ПАТ "Тисменицягаз" Затвердження Міненерговугіллям знижених обсягів ВТВ і як наслідок неврахування НКРЕКП в тарифі фактично спожитих підприємством обсягів ВТВ і спричинило виникнення заборгованості ПАТ "Тисменицягаз" перед ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за договором купівлі - продажу природного газу №13-150-ВТВ від 04.01.13р. в сумі 11 820 194,63грн., яка і є предметом стягнення у даній справі.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Питання про зупинення провадження у справі врегульовано ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов"язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Так, надавши оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, всебічно, повно і обєктивно розглянувши в судовому засіданні всі обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, апеляційний суд вважає, що місцевий господарський суд правомірно і правильно зауважив, що повязаність вищевказаних справ полягає у тому, що у справі №910/14460/17 встановлюються обставини щодо прийняття відповідних рішень Міненерговугілля та НКРЕКП, які зазначені у Сертифікаті №6160 від 14.04.2016р. Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини, як обставини непереборної сили і саме у звязку з цими обставинами виникає необхідність виконання відповідачем вимог ст.625 Цивільного кодексу України у даній справі № 909/965/16.

З огляду на викладене, в спірному випадку, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обставини, які будуть встановлені у справі №910/14460/17, матимуть істотне значення для розгляду даної справи і можуть вплинути на прийняття рішення, оскільки предмет спору та суб'єктивний склад сторін в господарській справі №910/14460/17 дає суду підстави для висновку, що дійсно від наслідків розгляду зазначеної справи господарським судом м. Києва, залежить ухвалення рішення в справі №909/965/16, що розглядається господарським судом Івано-Франківської області. Суд першої інстанції правильно вважає, що господарський суд м. Києва у справі №910/14460/17 встановить обставини, що суттєво вплинуть на правильну правову кваліфікацію обставин цього спору, оцінку доказів і відповідно на кінцевий результат розгляду даної справи, тобто, на правильність застосування до спірних правовідносин правових норм, які необхідні для вирішення питання як щодо стягнення основного боргу так і щодо стягнення похідних вимог - пені, інфляційних втрат та 3% річних, і такі обставини не можуть бути встановлені господарським судом Івано-Франківської області самостійно у справі №909/965/16

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим господарським судом України у Постанові від 22 листопада 2017 року у справі 915/815/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" про стягнення 68806386,36 грн., з яких 63087501,32 грн. основного боргу, 5353849,84 грн. пені, 365035,20 грн. 3% річних, де Вищим господарським судом України було залишено без змін рішення суду першої інстанції про зупинення провадження у справі до вирішення повязаної з нею іншої справи №910/10897/14, що розглядалася господарським судом міста Києва.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 17.10.2017р. у справі № 909/965/16 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір залишається за скаржником.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України № 14/4- 627 від 19.10.2017 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 17.10.2017р. у справі № 909/965/16 - залишити без змін,

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи скеровуються в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складений 14.12.2017 року

ОСОБА_5 Бонк

Суддя О.І. Матущак

Суддя Г.Г. Якімець