РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2017 р. Справа № 903/618/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Олексюк Г.Є. ,

суддя Савченко Г.І.

при секретарі Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Станкевич В.О.- представник за довіреністю №4087-К-О від 02.02.2017р.

від відповідача: Прищепа О.С.- представник за договором від 10.07.2014р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Печук Ірини Василівни, смт.Шацьк, Шацького району Волинської області

на рішення господарського суду Волинської області

від 11.09.14 р. у справі № 903/618/14 (суддя Якушева І.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м.Київ

до Фізичної особи-підприємця Печук Ірини Василівни, смт.Шацьк, Шацького району Волинської області

про стягнення 98 242,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 11.09.2014р. у справі №903/618/14 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця Печук Ірини Василівни про стягнення 98242,43грн. задоволено повністю.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Печук Ірини Василівни користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 93775,93грн. заборгованості за кредитом, 4366,67грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 99,83грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 1964,85грн. витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Печук Ірина Василівна звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з порушенням норм чинного законодавства;

- зазначає, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та безпідставними виходячи з того, що при підписанні ФОП Печук І.В. заяви про відкриття рахунку, що й стала підставою для видачи кредиту, не було погоджено суму кредиту, термін видачі коштів, відсоткову ставку. Тобто, фактично відсутні усі істотні умови передбачені ст.1054 ЦК України. Як стверджує скаржник, судом було встановлено, що кредитний ліміт наданий ПАТ КБ "Приватбанк" постійно змінювався на власний розсуд банку без будь-якого повідомлення про це відповідача. Так, зокрема, 22.03.2013р. надано кредит в розмірі 50000,00грн., 27.08.2013р. - 52000,00грн.. 09.09.2013р. - 102000,00 грн., 01.03.2014р. - 10200,00грн.. 02.03.2014р. - 92939,47грн., що підтверджується довідкою позивача. При цьому покликання суду першої інстанції на той факт, що відповідача було повідомлено за допомогою інтернет-банкінгу не підтверджується жодними належними та допустимими доказами наявним в матеріалах справи. Отже, всупереч приписам ст.651, 1054 ЦК України судом першої інстанції було визнано законним та обґрунтованим надання кредиту без двостороннього погодження суми, відсоткової ставки та терміну кредитування, а тому, наведене свідчить про недодержання форми кредитного правочину, а отже про його нікчемність в силу ст.1055 ЦК України;

- вказує, що судом першої інстанції було безпідставно та необґрунтовано кваліфіковано спірні правовідносини як кредитні, а відповідні кошти як суму отриманого відповідачем кредиту. Наведене призвело до безпідставного та необґрунтованого застосування ст.ст.1048, 1049, 1054 ЦК України як норм матеріального права;

- стверджує, що всупереч ч.3 ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" судом першої інстанції визнано обґрунтованим одностороннє надання зі сторони ПАТ КБ "Приватбанк" послуг кредитування як обов'язкову умову отримання послуги відповідачем у вигляду відкриття банківського рахунку;

- судом першої інстанції було проігноровано той факт, що сума коштів в розмірі 95000,00грн. була протиправно списана з рахунку відповідача без надання до банку відповідного платіжного доручення. Жодних взаємовідносин з ТОВ "ТЕК-Еталон" підприємець не мала і жодної сировини у вказаного суб'єкта господарювання не придбавала. Про факт несанкціонованого списання коштів з рахунку було повідомлено правоохоронні органи та безпосередньо ПАТ КБ «Приватбанк». За наслідками подання заяв до правоохоронних органів зареєстроване провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, що станом на 19.09.2014р. розслідується;

- відповідач зауважує, вчинення зі сторони третіх осіб злочинного діяння об'єктивно виключає порушення відповідачем господарських зобов'язань перед ПАТ КБ "Приватбанк" та звільняє відповідача від відповідальності сумою коштів в розмірі 95000,00грн. з урахуванням нарахованих відсотків. Проте, суд першої інстанції не вжив усіх можливих заходів та не направив матеріали справи до органів досудового розслідування для перевірки факту несанкціонованого списання коштів, обмежившись виключно покликанням на відсутність належних та допустимих доказів зі сторони відповідача.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.10.2014р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 21.10.2014р..

Згідно розпорядження голови Рівненського апеляційного господарського суду від 20.10.2014р., у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Миханюк М.В., відрядженням судді Савченка Г.І. та відповідно до затверджених складів колегій, визначено колегію у складі суддів: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Олексюк Г.Є., суддя ОСОБА_7..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.10.2014р. апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у новому складі.

21.10.2014р. до суду від представника відповідача надійшло клопотання від 21.10.2014р. про призначення судової комп'ютерно-технічної експертизи у даній справі.

В судовому засіданні 21.10.2014р. оголошено перерву до 23.10.2014р..

23.10.2014р. до суду від представника позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.10.2014р. у справі №903/618/14 призначено судову експертизу.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.10.2014р. зупинено провадження у справі №903/618/14 до закінчення проведення судової експертизи та отримання висновку судового експерта.

20.11.2014р. на адресу суду від Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення судового експерта від 13.11.2014р. №8044 про неможливість дачі висновку судової експертизи комп'ютерної техніки та програмних продуктів по господарському провадженню №903/618/14 та матеріали вказаної справи.

Згідно розпорядження голови Рівненського апеляційного господарського суду від 25.11.2014р., у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді ОСОБА_7. та відповідно до затверджених складів колегій, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Павлюк І. Ю., суддя Миханюк М.В., суддя Олексюк Г.Є..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.11.2014р. провадження у справі №903/618/14 поновлено та призначено її розгляд на 09.12.2014р..

Згідно розпорядження в.о. голови Рівненського апеляційного господарського суду від 08.12.2013р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Миханюк М.В. та відповідно до затверджених складів колегій, визначено колегію у складі суддів: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Олексюк Г.Є., суддя ОСОБА_7..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.12.2014р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у новому складі.

09.12.2014р. до суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення у даній справі судової комп'ютерно-технічної експертизи, проведення якої останній просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Смоленська, 6.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.12.2014р. у справі №903/618/14 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 03680, м.Київ, вул.Смоленська, 6., та на діслідження поставлено такі питання:

1. Чи містить комп'ютер ФОП Печук І.В., з якого вона здійснює свою підприємницьку діяльність і користується послугою інтернет-банку "Приват 24", інформацію про формування платіжного доручення №2211 від 21.11.2013р. в системі інтернет-банку "Приват 24"?

2. Яка технологія та хронологія створення платіжного доручення №2211 від 21.11.2013р. в системі інтернет-банку "Приват 24"?

3. З якого пристрою (персональний комп'ютер, мобільний телефон тощо) було входження до системи інтернет-банку "Приват 24" під логіном та паролем присвоєним ФОП Печук І.В. 21.11.2013р. при формуванні платіжного доручення №2211 від 21.11.2013р., яка йому надана IP адреса, за якою поштовою адресою вона була закріплена? Кому вказана IP адреса належить (ідентифікуючі ознаки)?

4. Чи був переніс IP адреси та будь-яких даних з вищенаведеного досліджуємого комп'ютера на інший комп'ютер 21.11.2013р.?

5. Чи була підміна IP адреси вищенаведеного досліджуємого комп'ютера 21.11.2013р.? Якщо так, то який маршрут їх слідування?

6. Чи була у вищенаведеного досліджуємого комп'ютера 21.11.2013р. подвійна IP адреса?

7. Чи було можливим 21.11.2013р. втручання до вищенаведеного досліджуємого комп'ютера чи серверу, на якому знаходиться система інтернет-банку "Приват 24", сторонніх осіб за допомогою шкідливих програмних забезпечень? Якщо так, то яким чином?

8. Чи був можливий на момент формування вищенаведеного спірного платіжного доручення несанкціонований доступ до системи інтернет-банку "Приват 24"?

9. Чи було несанкціоноване втручання в систему інтернет-банку "Приват 24" на момент формування вищенаведеного спірного платіжного доручення?

10. Чи була будь-яка підміна даних ФОП Печук І.В. в системі інтернет-банку "Приват 24" (підміна логіну, паролю, електронного підпису, номеру телефону, на який приходять смс з кодом доступу до конкретної операції) 21.11.2014р.?

11. Які номери телефону були зареєстровані в системі інтернет-банку "Приват 24" за ФОП Печук І.В. для відправки на них коду доступу для активації грошової операції 21.11.2013р.?

12. Чи можлива взагалі така ситуація, що треті особи шляхом несанкціонованих дій, без відома ФОП Печук І.В. заволоділи її персональними даними для входу до системи інтернет-банку "Приват 24" (логін, пароль, цифровий підпис), втрутились до серверу, де знаходиться система інтернет-банку "Приват 24", здійснили підміну даних ФОП Печук І.В., зайшли до її акаунту з іншого комп'ютера та здійснили формування електроного платіжного доручення №2211 від 21.11.2013р.? Якщо так, то який алгоритм та хронологія дій? Чи необхідна для цього співучасть співробітників ПАТ КБ "Приватбанк", якому належить система інтернет-банку "Приват 24"?

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.12.2014р. провадження у справі №903/618/14 зупинено до закінчення проведення судової експертизи та отримання висновку судового експерта.

Листами №903/618/14/6083/15 від 28.10.2015р., №903/618/14/6993/15 від 02.12.2015р., №903/618/14/279/16 від 20.01.2016р., №903/618/14/1430/16 від 11.03.2016р. та №903/618/14/2172/16 від 13.04.2016р. Рівненський апеляційний господарський суду просив у експертної установи повідомити інформацію про хід виконання ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 09.12.2014р. про призначення судової експертизи у справі №903/618/14.

21.04.2016р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від т.в.о. директора Київського науково дослідного інституту надійшов супровідний лист від 15.04.2016р.№158/15-35 з клопотанням експерта КНДІСЕ Ясінського О.Я.№158/15-35 від 15.04.2016р., в якому останній просить відповідно до ст.31 ГПК України, п.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз затвердженої наказом МУ України №53/5 від 08.10.1998р. (зі змінами та доповненнями) надати в розпорядження експерта ком`ютер ФОП Печук І.В., з якого вона здійснювала свою підприємницьку діяльність.

Також, у супровідному листі повідомлено, що у разі незадоволення клопотання в місячний термін, відповідно до ст.31 ГПК України та пунктів 1.13 та 4.21 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.11.1998р. №705/3145 від 08.10.1998р.), буде складено повідомлення про неможливість надання висновку.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.04.2016р. поновлено провадження у справі №903/618/14, розгляд клопотання судового експерта призначено на 10.05.2016р..

Також, зобов'язано відповідача - Фізичну особу-підприємця Печук Ірину Василівну надати в судове засідання 10.05.2016р. ком`ютер, з якого вона здійснювала свою підприємницьку діяльність.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суд від 10.05.2016р. у даній справі клопотання експерта Київського науково дослідного інституту судових експертиз Ясінського О.Я. №158/15-35 від 15.04.2016р., в якому останній просить відповідно до ст.31 ГПК України, п.2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз затвердженої наказом МУ України №53/5 від 08.10.1998р. (зі змінами та доповненнями) надати в розпорядження експерта ком`ютер ФОП Печук І.В., з якого вона здійснювала свою підприємницьку діяльність - задоволено.

Направлено Київському науково дослідному інституту судових експертиз для проведення судової експертизи, призначеної ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.12.2014р. у справі №903/618/14, ком`ютер ФОП Печук І.В. (системний блок прямокутної форми), з якого вона здійснювала свою підприємницьку діяльність, який упакований у полімерний пакет прямокутної форми блакитного кольору, що запломбований за допомогою прозорої клейкої стрічки та полімерної мотузки із надписом на аркуші паперу: "Опломбовано адвокат Печук Ірини Василівни Прищепа О.С. підпис 10.05.2016", тощо.

Крім того, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суд від 10.05.2016р. зупинено провадження у справі №903/618/14 до закінчення проведення судової експертизи та отримання висновку судового експерта.

Листами №903/618/14/105/17 від 10.01.2017р., №903/618/14/686/17 від 01.03.2017р., №903/618/14/3206/17 від 14.06.2017р. Рівненський апеляційний господарський суду просив у експертної установи повідомити інформацію про хід виконання ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 09.12.2014р. про призначення судової експертизи у справі №903/618/14.

13.11.2017р. на адресу суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів від 30.10.2017р. №158/15-35 за результатами проведення судової експертизи комп'ютерної техніки та програмних продуктів.

У висновку експертів від 30.10.2017р. №158/15-35 за результатами проведення судової експертизи комп'ютерної техніки та програмних продуктів, зокрема зазначено:

"1. На комп'ютері ФОП Печук І.В. операційна система була встановлена 15.04.2016р. 09:46:37 +2 (ІІТС). Виходячи з зазначеного, встановити будь-яку інформацію, включаючи, інформацію про формування платіжного доручення №2211 від 21.11.2013р. в системі інтернет-банку "Приват 24", яка відбулась раніше, а саме: 21.11.2013р., неможливо.

2. Технологія створення платіжного доручення № 2211 від 21.11.2013р. в системі інтернет-банку "Приват 24" може бути отримана виключно з системи "Приват24". Експерти в такому випадку можуть констатувати наявність такої інформації при їх допуску до відповідної системи, разом з тим, ніяким чином не можуть підтвердити її достовірність у зв'язку з відсутністю зареєстрованих експертних методик по вирішенню таких питань. Більш того, здійснити відповідний "аудит" системи інтернет-банку "Приват 24" на предмет достовірності інформації в даній системі за певний період та в цілому в межах експертного дослідження неможливо, оскільки такі дії (аудит) потребують фахівців відповідної компетенції в даній сфері.

3. Інформація про пристрій (персональний комп'ютер, мобільний телефон тощо), з якого було входження до системи інтернет-банку "Приват 24" під логіном та паролем присвоєним ФОП Печук І.В. 21.11.201Зр. при формуванні платіжного доручення №2211 від 21.11.2013р., міститься у системі "Приват24". Там же має міститись інформація про ІР-адресу клієнта. Інформація про делегування (використання) даної ІР-адреси організаціям та/або особам наведена в дослідницькій частині висновку.

4-6. Встановити, чи був "переніс" ІР-адреси та будь-яких інших даних з вищенаведеного досліджуваного комп'ютера на інший комп'ютер 21.11.2013р. не можливо з причини, що зазначена при відповіді на питання №1. Те ж саме стосується питання щодо підміни ІР-адреси та подвійної адреси досліджуваного комп'ютера 21.11.2013р.. Питання щодо маршрутизації не відносяться до досліджуваного комп'ютера, а є питанням організації структури мережі, операторів зв'язку (телекомунікацій) та функціонування Інтернет мережі в цілому.

7. Вирішити питання, чи було 21.11.2013р. втручання до вищенаведеного досліджуваного комп'ютера сторонніх осіб за допомогою шкідливого програмного забезпечення, експертними методами не можливо оскільки на досліджуваний комп'ютер ФОП Печук І.В. операційна система була встановлена 15.04.2016р. 09:46:37 +2 (UТС), тобто Інформація, яка містилась на даному комп'ютері до 15.04.2016р. є недоступною для експертного дослідження.

8-9. З теоретичної точку зору завжди існує можливість несанкціонованого доступу (втручання) до будь-яких систем, включаючи систему "Приват24". Разом з тим, встановити, чи мав місце факт несанкціонованого доступу (втручання) до системи "Приват24" на момент формування вищенаведеного спірного доручення можливо лише при комплексному розслідуванні такого інциденту, включаючи проведення необхідних експертиз (більш детально дивись дослідницьку частину висновку).

10-11. Встановити, чи була будь-яка підміна даних ФОП Печук І.В. в системі інтернет-банку "Приват 24" (підміна логіну, паролю, електронного підпису, номеру телефону, на який приходять 8М8 з кодом доступу до конкретної операції) 21.11.2013р., експертними методами не можливо (більш детально дивись відповідь на питання №2). Те ж саме стосується питання щодо номерів телефону, які були зареєстровані в системі "Приват24" за ФОП Печук І.В..

12. З теоретичної точки зору, не виключена така ситуація, що треті особи шляхом несанкціонованих дій, без відома ФОП Печук І.В, заволоділи персональними даними для входу в систему інтернет-банку "Приват 24" (логін, пароль, цифровий підпис) та здійснили формування та відправку платіжного доручення №2211 від 21.11.2013р., яке згідно матеріалів справи було виконано Банком.

Прикладом вищесказаного слугують випадки пов'язані з використанням технології "фішингу", що полягає у використанні "фішингових" сайтів, які користувач сприймає за офіційні сайти, наприклад сайт системи "Приват24" http://www.privat24.ua/. Також, з теоретичної точки зору, не виключена ситуація втручання в роботу серверів інтернет-банку "Приват24" та необережне поводження з відповідними логінам, паролями та ОТР-паролями клієнтом відповідної системи, наслідком чого стало отримання третіми особами логіну, паролю та відповідних ОТР-паролів ОСОБА_6.

До вказаного слід додати, що наведене вище носить лише теоретичний характер та може не мати будь-якого зв'язку з конкретною ситуацією, що розглядається в даному спорі. В будь-якому разі питання, пов'язані з несанкціонованим доступом, потребують комплексного та всебічного розслідування даних інцидентів і не можуть бути вирішенні межах окремого експертного висновку.".

У відповідності до розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 15.11.2017р. №01-04/1520, у зв'язку із виходом у відставку судді-члена колегії по справі №903/618/14 - ОСОБА_7., відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №903/618/14.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.11.2017р., у зв'язку із звільненням судді з посади і проведенням автоматичної зміни складу колегії суддів по справі №903/618/14, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Олексюк Г.Є., суддя Савченко Г.І..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суд від 15.11.2017р. апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Печук Ірини Василівни, смт.Шацьк, Шацького району Волинської області на рішення господарського суду Волинської області від 11.09.2014р. у справі №903/618/14 прийняти до провадження колегією суддів у новому складі, поновлено провадження у справі № 903/618/14 та призначено її розгляд на 28.11.2017р..

В судових засідання 28.11.2017р. та 04.12.2017р. оголошувались перерви.

11.12.2017р. до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення від 08.12.2017р. по справі.

Представник скаржника в судовому засіданні 11.12.2017р. підтримала доводи апеляційної скарги та надала пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просить суд рішення господарського суду Волинської області від 11.09.2014р. у справі №903/618/14 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 11.12.2017р. заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд рішення господарського суду Волинської області від 11.09.2014р. у справі №903/618/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2011р. між Фізичною особою-підприємцем Печук Іриною Василівною та Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів і відбитком печатки, згідно якої, сторони погоджуються із Умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та правилами обслуговування за розрахунковими картками (що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку www.privatbank.ua, client-bank.privatbank.ua.), тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитками печатки складають договір банківського обслуговування. Цим підписом відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах позивача - договорі банківського обслуговування (а.с.30, 31-38, 39-40).

У відповідності до умов укладеного договору від 17.03.2011р., який складається із заяви Фізичної особи - підприємця Печук І.В. про відкриття поточного рахунку та Умов і правил надання банківських послуг, відповідачу встановлювався кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Згідно п.3.18.1.1 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умов), кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Відповідно до п.3.18.1.3 Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Пунктом 3.18.1.6 Умов, передбачено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Пунктом 3.18.1.8 Умов врегульовано, що проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі). У разі порушення клієнтом будь-якого зобов'язання, передбаченого Умовами, банк в односторонньому порядку має право змінити умови кредитування, встановив інший строк повернення кредиту.

Пунктом 3.18.1.16 Умов встановлено, що при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до Умов (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі). Банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

За приписом п.3.18.2.3.4 Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Порядок розрахунку затверджений розділом 3.18.4 Умов.

Пунктом 3.18.4.1 Умов зазначено, що за час користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку процентів:

Пункт 3.18.4.1.1 Умов, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Пункт 3.18.4.1.2 Умов, при необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

Пункт 3.18.4.1.3 Умов, у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Пункт 3.18.4.1.4 Умов, непогашенням кредиту є не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Відповідно до п. 3.18.4.4 Умов, клієнт сплачує банку винагороду за користування лімітом у відповідності з п.п.3.18.1.6, 3.18.2.3.2 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Клієнт доручає банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

При зміні ліміту протягом одного місяця більше одного разу:

- у випадку, якщо заново встановлений ліміт по величині перевищує ліміт, встановлений раніше на поточний місяць згідно з п.п.3.18.1.6, 3.18.2.3.2, то банк може вимагати сплати винагороди від різниці між заново встановленим лімітом і лімітом, що був раніше. Строк сплати винагороди: не пізніше 3-х днів з дати встановлення нового ліміту.

- у випадку, якщо заново встановлений ліміт по величині менше ліміту, встановленого раніше на поточний місяць згідно з п.п.3.18.1.6, 3.18.2.3.2, то винагорода за заново встановлений на поточний місяць ліміт не сплачується.

Згідно п.3.18.4.9 Умов, розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пункт 3.18.4.10 Умов зазначає, що зобов'язання виконуються в наступному порядку: кошти отримані від клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості, в першу чергу направляються для погашення витрат/збитків банку відповідно п.п.3.18.2.2.16, 3.18.2.3.15, далі для погашення неустойки згідно розділу 5 відповідного розділу "Умов і правил надання банківських послуг", далі простроченої винагороди, далі - винагороди, далі - прострочених процентів, далі - простроченого кредиту, далі - кредиту. Кінцевий розрахунок заборгованості здійснюється не пізніше дати, вказаної у п.3.18.1.8. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими. У випадку розрахунку витрат банку у відповідності до п.п.3.18.2.2.16, 3.18.2.3.15 при узгоджені сторін можливі зміни строків погашення кредиту.

У відповідності до п.3.18.5.1 Умов, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п. п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п. п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Пунктом 3.18.5.4 Умов встановлено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачений п. 3.18.0.5.1, 3.18.5.2, 3.18.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

В силу п.3.18.6.1 Умов, обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

На виконання умов кредитного договору на поточний рахунок ФОП Печук І.В. НОМЕР_2, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт банк, Інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг", 22.03.2011р. було встановлено кредитний ліміт в розмірі 50000,00грн., 27.08.2013р. - 52000,00грн., 09.09.2013р. - 102000,00грн., 01.03.2014р. - 10200,00грн., 02.03.2014р. - 92939,47грн., про що свідчить наявна у матеріалах справи довідка ПАТ КБ "Приватбанк" від 10.06.2014р. №08.7.0.0.0/16 (а.с.49).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, виписок з банківського рахунку ФОП Печук І.В. (а.с.44) та розрахунку заборгованості (а.с.41-43), що в результаті невиконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним з позивачем договором банківського обслуговування від 17.03.2011р., за підприємцем станом на 14.05.2014р. утворилась перед позивачем заборгованість по кредиту в сумі 93775,93грн., заборгованість по простроченим відсоткам в сумі 4366,67грн., заборгованості з пені в сумі 99,83грн., всього - 98242,43грн..

В подальшому, позивач звернувся до відповідача з претензією від 10.04.2014р. №10221VO20S01L про перерахування суми заборгованості, що стверджується описом вкладення до цінного листа, списком згрупованих поштових відправлень та фіскальним чеком від 05.05.2014р. (а.с.46-48).

Однак, відповіді на вказану вище претензію та докази погашення відповідачем заборгованості перед позивачем в матеріалах справи відсутні.

За вказаних обставин, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" вернулося до господарського суду Волинської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Печук Ірини Василівни про стягнення 98242,43грн., з яких 93775,93грн. заборгованості за кредитом, 4366,67грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 99,83грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором (а.с.2-5).

Обґрунтовуючи позовну заяву, враховуючи ст.ст.526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України позивач, послався на неналежне виконання позичальником - підприємцем Печук І.В. взятих за договором від 17.03.2011р. зобов'язань по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитними коштами.

Як вже зазначалося, рішенням господарського суду Волинської області від 11.09.2014р. у справі №903/618/14 позов задоволено (а.с.125-128).

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

У відповідності до п.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Як встановлено ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.2 ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 ГК України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для стягнення з відповідача визначених позивачем заборгованості по кредиту, заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що відповідачем неналежно виконувались зобов'язання, передбачені "Умовами та правилами надання банківських послуг" (надалі - Умови), Тарифами Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:/privatbank.ua, які разом із заявою Фізичної особи-підприємця Печук Ірини Василівни від 17.03.2011р. про приєднання та згоди з Умовами та Тарифами Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:/privatbank.ua, складають договір банківського обслуговування від 17.03.2011р..

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Як вбачається з наданої позивачем заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки, Умови та Тарифи, що разом з заявою складають договір банківського обслуговування, розміщуються на сайті у мережі Internet на сайті www.privatbank.ua.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 ст.640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

За приписами ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч.1 ст.1066 ЦК України). Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ч.4 ст.1068 ЦК України). Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.1069 ЦК України).

Відповідно до ст.3 Закону України "Про електронний цифровий підпис", електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Частинами 1-3 ст.4 Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про електронний цифровий підпис", Сертифікат ключа містить такі обов'язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов'язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

В п.14.8 ст.14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов'язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу, ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом.

Відповідно до п.14.9. ст.14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний під час видачі електронного платіжного засобу надати користувачеві примірник договору, правил користування електронним платіжним засобом та тарифів банку на обслуговування електронного платіжного засобу. Національний банк України має право встановлювати обов'язкові умови договору.

Згідно з п. 18.3 ст.18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", відповідальність за достовірність інформації, що міститься в реквізитах електронного документа, несе особа, яка наклала на цей документ електронний цифровий підпис. В іншому разі відповідальність несе банк або інша установа - учасник платіжної системи.

Пункт 18.4. ст.18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачає, що електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним підписом, не приймається до виконання. Учасник платіжної системи має передбачити під час приймання електронних документів на переказ:

процедуру перевірки електронного підпису;

процедуру перевірки цілісності, достовірності та авторства електронного документа на переказ.

У разі недотримання зазначених вимог банк або інша установа - учасник платіжної системи несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб'єктам переказу.

В той же час в ході розгляду даної справи, позивачем не надано доказів, що відповідач має в розпорядженні електронно-цифровий підпис.

Також, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме відповідачем підписано електронним цифровим підписом заяву від 17.03.2011р. про приєднання до Умов, Тарифів ПАТ КБ "Приватбанк".

Особистий ключ має властивості прихованого файлу, в якому відображається, зокрема, повне ім'я, номер сертифікату, початок строку дії та завершення строку дії.

Крім того, відсутні докази отримання Фізичною особою - підприємцем Печук І.В. електронного цифрового підпису в акредитованому центрі сертифікації ключів, у тому числі у ПАТ "ПриватБанк".

Як встановлено судом апеляційної інстанції під час перегляду рішення місцевого господарського суду, позивачем не доведено можливості здійснення відповідачем підписання вказаної заяви від 17.03.2011р., заявок на встановлення кредитних лімітів та використання електронного цифрового підпису через систему інтернет-клієнт-банкінг, а також здійснення фактичного підключення відповідача до системи дистанційного обслуговування та передачі відповідачу електронних ключів для оформлення ним розрахунково-касових документів.

Крім того, заява не містить зразків відбитку печатки відповідача, відсутні докази укладення між сторонами угоди щодо надання відповідачу доступу до системи клієнт-банк/інтернет клієнт-банк.

Колегія суддів зазначає, що кредитний договір на виконання ст.ст.207, 1055 Цивільного кодексу України повинен бути підписаний сторонами.

Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ч.3 ст.4 Закону України "Про електронний цифровий підпис").

Позивачем не надано суду доказів того, що перераховані відповідачу кошти є саме кредитом та на яких підставах надано відповідачу кошти, чи строк їх повернення настав та на яких умовах.

Крім того, матеріали справи не містять доказів належного доведення до відповідача кредитних лімітів. Сама по собі довідка щодо встановлення кредитних лімітів відповідачу від 10.06.2014р. №08.7.0.0.0/16 (а.с.49), надана банком, не може бути визнана достатнім доказом щодо зазначених обставин, оскільки не містить відомостей інформування клієнта про встановлення розміру кредитного ліміту.

При цьому довідка є похідним документом, який складається на підставі первинних. Вказана довідка складена 10.06.2014р., відтак не може бути доказом погодження, доведення до відповідача кредитних лімітів в період з 22.03.2011р. - 02.03.2014р., згідно з наданою позивачем випискою.

Також, колегія суддів звертає увагу, що позивачем не доведено які саме Умови та Тарифи були розміщені на сайті позивача на час відкриття банківського рахунку, тобто, на час укладення договору приєднання, зокрема до яких саме Умов та Тарифів приєднався та зобов'язався виконувати відповідач.

З наданих позивачем Умов та Тарифів неможливо встановити їх чинність та дію на час заяви від 17.03.2011р., і що саме до цих Умов та Тарифів приєднався відповідач, прийняв їх і зобов'язався виконувати, а також що саме ці Умови та Тарифи разом з заявою про відкриття банківського рахунку становили договір банківського обслуговування.

Також, матеріали справи не містять доказів розміщення саме цих документів на зазначеному сайті у загальному доступі.

Разом з тим, згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що позивачем не надано підписаного сторонами договору, в якому б були визначені сума кредиту, що надається банком, розмір відсотків за користування кредитом, строк повернення та інші істотні умови, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду за наслідком розгляду даної справи прийшла до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч.1 ст.32, ч.1 ст.33 та ч.2 ст.34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків, визначитись чи потребуються спеціальні знання для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Печук Ірини Василівни підлягає задоволенню, в свою чергу, керуючись п.2 ч.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду Волинської області від 11.09.2014р. у справі №903/618/14 слід скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст.44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Печук Ірини Василівни, смт.Шацьк, Шацького району Волинської області задовольнити.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 11.09.2014р. у справі №903/618/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код 14360570) на користь Фізичної особи-підприємця Печук Ірини Василівни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 982грн. 42коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду Волинської області.

5. Справу №903/618/14 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Савченко Г.І.