ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" грудня 2017 р. Справа № 911/3394/17

Суддя Лилак Т. Д. розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Плюс, Київська обл., м. Бориспіль

до 1) Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль, Київська обл., с. Гора

2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, м. Київ

про визнання правочинів недійсними та зобовязання вчинити дії

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача 1: ОСОБА_3;

від відповідача 2: ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Плюс» звернулося до господарського суду Київської області із позовом до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, в якому просить суд:

- визнати недійсним односторонній правочин, вчинений Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», в особі директора із забезпечення дохідності від неавіаційної діяльності ОСОБА_5, у формі листа від 07.11.2017 №01-22-4460;

- визнати недійсним пункт 12.1 попереднього договору оренди №02.5-14-41 нерухомого майна, що належить до державного власності, від 29.04.2016, в редакції додаткової угоди №4, що укладений між державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Плюс», в частині слів «але в будь-якому випадку до 31.10.2017 включно»;

- зобовязати Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» безперебійно надавати товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Плюс» послуги, передбачені договором №02.5-14/1-163 від 11.10.2016 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю у порядку, передбаченому договором;

- зобовязати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області здійснити передбачені законодавством дії щодо проведення конкурсу на право оренди державного майна (приміщення №172 та частини приміщення №226 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. №47578), загальною площею 315,0 кв.м., балансоутримувачем якого є Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», а саме: затвердити умови та строк проведення конкурсу на право оренди державного майна: опублікувати оголошення про конкурс на право оренди державного майна в газеті «Відомості приватизації» не пізніше за десять календарних днів до дати проведення конкурсу; укласти з переможцем конкурсу договір оренди державного майна.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.11.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.12.2017.

Окрім того, позивач подав до суду клопотання про забезпечення позову в якому просив суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (код 20572069) перешкоджати товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Плюс» (код 39631854) у використанні приміщення №172 та частини приміщення №226 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» міжнародного аеропорту «Бориспіль» (інв. №47578), загальною площею 315,0 кв.м., у будь-який спосіб, в тому числі шляхом обмеження чи блокування доступу до вказаних приміщень, обмеження чи припинення необхідного для використання приміщень за призначенням комунального обслуговування (водо-, тепло-, електропостачання, водовідведення тощо).

Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що директор із забезпечення дохідності від неавіаційної діяльності МА «Бориспіль» ОСОБА_5 вимагає повернути майно, що використовується товариством на підставі укладеного з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» договору, а у разі неповернення погрожує припинити електропостачання та водопостачання майна, що здійснюється згідно з положенням договору про комунальні послуги (копія листа ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 07.11.2017 №01-22-4460 додана до клопотання).

Позивач зазначає, що послуги електропостачання та водопостачання майна надаються відповідачем-1 позивачу на підставі договору №02.5-14/1-163 від 11.10.2016 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю. Станом на 16.11.2017 позивач не отримував від МА «Бориспіль» жодних заяв про припинення дії договору про комунальні послуги, що свідчить про відсутність правових підстав для припинення виконання МА «Бориспіль» своїх зобовязань за даним договором.

У судовому засідання 07.12.2017 дослідивши подані позивачем разом із позовною заявою та клопотанням про забезпечення позову матеріали, проаналізувавши доводи заявника про забезпечення позову, керуючись вимогами ст.ст. 66, 67 ГПК України, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом встановлення заборони відповідачеві вчиняти певні дії, заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26 грудня 2011 року № 16 судам роз'яснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 3 зазначеної постанови визначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 10 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду, зокрема, вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

14.10.2016 між ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» був укладений договір №025-14/1-163 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Листом від 05.12.2017 №35-22-591 ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» повідомив ТОВ «ОСОБА_1 Плюс», що укладений попередній договір оренди нерухомого майна що належить до державної власності №02.5-14-41 від 29.04.2016, станом на сьогодні не діє. Вимагає повернути обєкт оренди не пізніше 08.12.2017. Повідомляє, що доступ до приміщення та його електропостачання та водопостачання будуть припинені балансоутримувачем з 09.12.2017.

Повідомлення ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» при припинення електропостачання та водопостачання майна у разі неповернення майна позивачем свідчить про намір ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» обмежити працівників позивача у доступі до майна та позбавити позивача права користування майном у своїй підприємницькій діяльності.

У випадку створення позивачу перешкод у користуванні майном, виконати рішення суду в частині зобовязання ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» виконувати умови укладеного з ТОВ «ОСОБА_1 Плюс» договору №02.5-14/1-163 від 11.10.2016 про комунальні послуги, у тому числі здійснювати безперебійне надання послуг за договором, буде фактично неможливо.

Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому вжиті судом заходи до забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову. Застосування заходів до забезпечення позову не порушує жодних прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процессу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає частково задоволенню, а саме в частині заборони ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» перешкоджати товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Плюс» у використанні приміщення №172 та частини приміщення №226 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. №47578), загальною площею 315,0 кв.м. шляхом обмеження чи припинення необхідного для використання приміщень за призначенням комунального обслуговування (водопостачання, теплопостачання, електропостачання, водовідведення тощо), в іншій частині відмовити.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Плюс» від 16.11.2017 задовольнити частково.

2. Вжити заходи до забезпечення позову, а саме: заборонити Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, код 20572069) перешкоджати товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Плюс» (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт Бориспіль, код 39631854) у використанні приміщення №172 та частини приміщення №226 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. №47578), загальною площею 315,0 кв.м. шляхом обмеження чи припинення необхідного для використання приміщень за призначенням комунального обслуговування (водопостачання, теплопостачання, електропостачання, водовідведення тощо).

3. В задоволенні решти клопотання відмовити.

4. Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

5. Повний текст ухвали направити сторонам у справі.

Суддя Т.Д. Лилак