ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Справа № 910/4502/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач)
суддівВладимиренко С.В., Демидової А.М.
розглянувши касаційну скаргуПриватного акціонерного товариства "F&C REALTY"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2017
у справі№ 910/4502/17 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЛОКО"
доПриватного акціонерного товариства "F&C REALTY"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит"
простягнення 88 806 581,86 грн
в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Біла Я.Г., договір №04/12/17 від 04.12.2017

- відповідача: Лабунська М.П., дов. б/н від 18.09.2017

- третьої особи: Косик С.І., договір б/н від 29.09.2017

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЛОКО" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "F & C REALTY", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка В.С. про стягнення 88 806 581,86 грн з яких:

- заборгованість за кредитом, прострочена - 7 097 176,80 грн;

- заборгованість по простроченими процентами - 1 941 581,55 грн;

- пеня у розмірі подвійної ставки НБУ від суми простроченого кредиту та відсотків - 443 765,89 грн;

- 3% річних від суми простроченого кредиту та відсотків - 47 546,35 грн;

- інфляційні втрати від суми простроченого кредиту та відсотків - 136 568,64 грн;

- штраф згідно п.7.3 за несвоєчасне подання фінансової звітності, порушено п.п.4.4, 5.3-5.6 кредитного договору - 52 759 961,75 грн;

- штраф згідно п.7.4 за не укладання договору іпотеки нерухомості у м. Києві, порушено п.5.1, п.7.4 кредитного договору - 4 396 663,48 грн;

- штраф за несанкціоноване відкриття поточних рахунків у інших банках, порушено п.8.3 кредитного договору - 21 983 317,40 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2017 у справі № 910/4502/17 (суддя Борисенко І.І.) позов задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "F & CREALTY" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЛОКО" основний борг по кредиту в розмірі 7 097 176 грн 80 коп., 974 906 грн 73 коп. відсотків за користування кредитом, 443 500 грн 66 коп. пені, 47 517 грн 93 коп. 3% річних, 99 426 грн 34 коп. інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору в розмірі 23 410 грн 50 коп. В частині стягнення з відповідача 796 814,82 грн відсотків за користування кредитом, провадження у справі припинено. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2017 у справі № 910/4502/17 (у складі головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Власова Ю.Л., Буравльова С.І.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЛОКО" задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2017 у справі №910/4502/17 скасовано частково та прийнято нове рішення. Позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "F & CREALTY" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЛОКО" основний борг по кредиту в розмірі 7 097 176 грн 80 коп., 974 906 грн 73 коп. відсотків за користування кредитом, 443 500 грн 66 коп. пені, 47 517 грн 93 коп. 3% річних, 99 426 грн 34 коп. інфляційних втрат, 5 423 255,04 грн штрафу та витрати по сплаті судового збору в розмірі 23 410 грн 50 коп. В частині стягнення з відповідача 796 814,82 грн відсотків за користування кредитом, провадження у справі припинено. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, ПрАТ "F&C REALTY" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2017, рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2017 у справі № 910/4502/17 залишити в силі.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що постанова апеляційної інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач та третя особа не скористалися правом, наданим ст. 1112 ГПК України, не надали відзиви на касаційну скаргу, що в силу положень ст. 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судового акта, що оскаржується.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 27.03.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Банк "Фінанси та кредит" (далі - ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", банк) та Закритим акціонерним товариством "F & CREALTY" (далі - Приватне акціонерне товариство "F & CREALTY", позичальник) було укладено договір про невідновлювальну кредитну лінію №639v-01-07 (далі - кредитний договір, основний договір), який включає в себе додаткові угоди, які є невід'ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору (у відповідності до додаткової угоди від 04.02.2008) банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 1 626 819,00 доларів США.

До кредитного договору були укладені додаткові угоди: від 02.04.2007, від 10.06.2007, від 10.10.2007, від 10.01.2008, від 04.02.2008, від 10.04.2008, від 10.06.2008, від 10.10.2008, від 08.01.2009, від 10.04.2009, від 17.06.2009, від 30.06.2009, від 10.07.2009, від 26.08.2009, від01.10.2009, від 02.10.2009, від 10.02.2011, від 19.12.2011, від 14.11.2012, від 05.10.2015.

Зокрема, додатковою угодою від 17.06.2009, відповідно до п.1, було змінено назву договору і викладено в наступній редакції: "Договір про мультивалютну кредитну лінію №639v-01-07 від 27.03.2007" та викладено договір в новій редакції.

Додатковою угодою від 05.10.2015 встановлено, що сума ліміту загальної заборгованості за кредитом становить 8 569 550,88 грн, зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків згідно п.п. "а" п. 3.1. даного договору, а за користування кредитними коштами з моменту укладення в п.п. "б", "в" п. 3.1. даного договору, виплатити відсотки в збільшеному розмірі.

Згідно додаткової угоди від 01.02.2011 внесено зміни до кредитного договору та встановлено процентні ставки визначені в п.3.1.

Відповідно до п. 6.1. основного договору, банк має право вимагати повернення виданих кредитних коштів і виплату відсотків за весь період користування кредитом до наступного терміну, вказаного в п. 2.4. даного договору, а боржник зобов'язаний повернути отриманий кредит і виплатити всі відсотки протягом 1 дня з моменту отримання вимоги банку.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами №412 від 27.03.2007, №1589 від 02.04.2007, №414 від 04.02.2008.

17.09.2015 на підставі постанови правління Національного банку України №612 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року за № 171 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Банк "Фінанси та Кредит", згідно з яким з 18 вересня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Постановою НБУ №898 від 17.12.2015, відкликано банківську ліцензію та розпочато процедура ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит".

14.12.2016 листом вих. №3-243100/12874 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси і Кредит" звернулась до ПАТ "F & CREALTY" з повідомленням про усунення порушених умов договору про мультивалютну кредитну лінію №639-01-07 від 27.03.2007, що зумовлене порушенням позичальником основного зобов'язання за кредитним договором, що порушує права та інтереси банку та всіх наступних кредиторів (боржник отримав вимогу 16.12.2016), а також повідомила, що термін погашення основної заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором є таким, що настав.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.07.2016 №1153 затверджено ліквідаційну масу АТ "Банк "Фінанси та Кредит".

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №2724 від 08.12.2016 "Про затвердження умов продажу активів АТ "Банк "Фінанси та Кредит", у відповідності з нормами ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 №388, 18.01.2017 відбулися електроні торги за лотом №Qb967, за результатом яких переможцем визнано позивача, а також сформовано протокол електронних торгів №UA-EA-2016-12-19-000050.

За результатами електронних торгів 10.02.2017 АТ "Банк "Фінанси та кредит" укладено з переможцем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЛОКО" (далі - новий кредитор або позивач) договір про відступлення права вимоги (далі - договір відступлення), відповідно до п. 1 якого, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржник, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржників, за договором про кредитну лінію у формі овердрафту, договором про відновлювальну кредитну лінію, договором іпотеки, договором застави товарів в обороті, договором поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - основні договори, надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Згідно до п. 2 договору відступлення, за цим договором новий кредитор в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває всі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати виконання боржниками зобов'язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов'язань, тощо. Розмір права вимог, які переходять до нового кредитора, вказаний в додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основним договором переходить до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Додатком №1 до договору відступлення, було складено реєстри договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами. Відповідно до зазначеного реєстру договорів ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЛОКО" право вимоги до ПрАТ "F&C REALTY" за договором про невідновлювальну кредитну лінію №639v-01-07 від 27.03.2007 з усіма додатковими угодами до договору, які є його невід'ємною частиною, сума заборгованості за кредитним договором становить: основного боргу 7 097 176,80 грн, проценти 1 941 581,55 грн - разом 9 038 758,35 грн.

Таким чином, з дати укладання договору відступлення права вимоги від 10.02.2017 подальше виконання зобов'язань за кредитним договором №639v-01-07 від 27.03.2007 стосується виключно правовідносин між позивачем як новим кредитором та відповідачем, як боржником.

Спір виник внаслідок того, що позичальник свої зобов'язання за основним договором не виконав, а тому відповідач як позичальник має сплатити наявну заборгованість новому кредитору (позивачу).

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості, відсотків за користування кредитними коштами, пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції, з яким в цій частині погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наступного.

Так, судами встановлено, що у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і умов кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 14.12.2016 претензії (вимоги) боржнику та поручителю про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів (боржник отримав вимогу 16.12.2016). З огляду на несплату боржником суми основної заборгованості, а також досліджені обставини справи стосовно того, що позивач звернувся з позовом в межах строку позовної давності як по основній заборгованості, так і до додаткових вимог, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача 7 097 176,80 грн основної заборгованості зі сплати кредиту.

В частині стягнення з відповідача 796 814,82 грн відсотків за користування кредитом провадження у справі припинено відповідно до п.1.1. ст. 80 ГПК України, оскільки відповідач вказану суму коштів сплатив позивачу, після порушення провадження у справі, що підтверджується платіжними дорученнями: 28.03.2017 на суму 115 761,82 грн, від 27.04.2017 на суму 59 081,71 грн, від 27.04.2017 на суму 110 778,29 грн, від 29.05.2017 на суму 56 209,36 грн, від 29.05.2017 на суму 113 650,64 грн, від 26.06.2017 на загальну суму 169 860,00 грн, від 26.07.2017 на загальну суму 171 473,00 грн.

В частині 169 860 грн відсотків за користування кредитом судами відмовлено у зв'язку зі сплатою вказаних кошів відповідачем 28.02.2017, тобто ще до звернення позивача з вказаним позовом та порушенням провадження у даній справі.

З огляду на викладене, суди дійшли висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 974 906,73 грн відсотків за користування кредитними коштами.

Також судами попередніх інстанцій здійснено власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат і на підставі ст. 625 ЦК України стягнуто з відповідача на користь позивача 47 517,93 грн 3 % річних та 99 426,34 грн інфляційних втрат.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені, суди попередніх інстанцій, здійснивши власний розрахунок, на підставі п. 1 ст. 216, п. 1 ст. 218, п. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 232, ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України, ст.ст. 546, 547, 549, ч. 2 ст. 551, ст. 611 ЦК України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 443 500,66 грн.

Окрім того, позивачем нараховано штраф згідно з п.7.3 за несвоєчасне подання фінансової звітності, (порушено п.п.4.4, 5.3-5.6 кредитного договору) в розмірі 52 759 961,75 грн; штраф згідно п.7.4 за не укладання договору іпотеки нерухомості у м. Києві (порушено п.5.1, п.7.4 кредитного договору) в розмірі 4 396 663,48 грн; штраф за несанкціоноване відкриття поточних рахунків у інших банках (порушено п.8.3 кредитного договору) в розмірі 21 983 317,40 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов висновку, що:

- позивачем не доведено фактів порушення відповідачем п.4.4, 5.3-5.6 кредитного договору щодо несвоєчасності подання відповідачем фінансової звітності та не обґрунтовано підстав та розміру для їх нарахування, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, у матеріалах кредитної справи наявні відповідні фінансові звіти, а жодних посилань щодо їх примусового надання немає, окрім того, факт надання фінансової звітності також підтверджується додатком №2 до акту приймання та передачі кредитних справ від 21.02.2017, а отже відсутні підстави для нарахування штрафу згідно з п.7.3;

- відповідачем не порушено умов п. 5.1 кредитного договору, з огляду на те, що приміщення за адресою м. Київ, вул. Р.Окіпної, 10, яке мало бути після введення в експлуатацію передано банку в заставу, в експлуатацію введено не було, в свою чергу банку було передано в заставу (договір застави №2129ИП-0507 від 31.05.2007) майнові права на придбання нерухомості згідно інвестиційного договору №ИД-4РОН-2 від 21.03.2007, а отже відсутні підстави для нарахування штрафу згідно п. 7.4;

- згідно п. 8.3 кредитного договору, боржник зобов'язується не переводити раніше відкриті рахунки в банку в установи інших банків і без письмової згоди банку: не відкривати в інших установах банків поточні рахунки (в національній та іноземній валюті), не отримувати нових позик і кредитів, не виступати гарантом або поручителем по зобов'язанням третіх осіб до моменту повернення кредиту і виконання інших обов'язків по даному договору; згідно додаткової угоди від 17.06.2009 сторонами було змінено розмір штрафних санкцій за порушення п. 8.3, і розмір штрафу становить 1 000 грн за кожен факт порушення; судом першої інстанції встановлено, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Локо" були базовані на положеннях кредитного договору, що втратили чинність у зв'язку зі зміною умов договору та, що договір комплексного банківського обслуговування №2674288 від 28.07.2015 укладено відповідачем з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" після запровадження в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" тимчасової адміністрації та неможливості проведення будь-яких банківських операцій.

Натомість, суд апеляційної інстанції частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення штрафу згідно п. 7.3 кредитного договору зазначив наступне.

Згідно з п. 7.3. Договору від 27.03.2007 про невідновлювальну кредитну лінію № 639v- 01-07 (в редакції додаткової угоди від 17.06.2009), за ненадання боржником банку в зазначений договором строк будь-яких документів, зобов'язання яких надання передбачене даним договором (в тому числі документів на вимогу банку, зазначених в п.п. 4.4., 5.З., 5.4., 5.5., даного договору, а також в будь-яких інших випадках обов'язкового пред'явлення документів), а також за несвоєчасне повідомлення боржником банку про факт, вказаний в п. 5.6. даного договору, боржник виплачує банку штраф в розмірі 10% від фактичної суми заборгованості (від суми виданих, але не повернутих на дату порушення умов договору коштів).

Відповідно до п. 5.3 кредитного договору позичальник зобов'язаний надавати банку квартальну та річну бухгалтерську та статистичну звітність в обсязі, передбаченому для надання органам статистики (а саме Форму №1, Форму №2, Звіти про рух грошових коштів. Форму 1-Б термінову (місячну) "Звіт про фінансові результати і дебіторську і кредиторську заборгованість"), у визначені строки: квартальна звітність надається щоквартально до 25 числа поточного місяця, наступного за звітним періодом, річна звітність надається до 15 лютого поточного року, наступного за звітним.

Судом апеляційної інстанції встановлено, у листі-відповіді уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" № 243000/3503 від 19.09.2017 на лист ТОВ "Фінансова компанія "Локо" № 159 від 18.09.2017 про уточнення заборгованостей ПрАТ "F&С REALTY" станом на 10.02.2017 за кредитним договором зазначено, що під час аналізу стану погашення проблемної заборгованості позичальників банком було виявлено, що в ході обслуговування кредиту ПрАТ "F&С REALTY" допущено порушення договору про невідновлювальну кредитну лінію №639v-01-07 від 27.03.2007 в частині обов'язку надання квартальної та річної бухгалтерської і статистичної звітності у визначені строки.

У вказаному листі банком зазначено, що у зв'язку з укладенням договору про відступлення прав вимоги від 10.02.2017 всі документи кредитної справи договору про невідновлювальну кредитну лінію №639v-01-07 від 27.03.2007 були передані ТОВ "Фінансова компанія "Локо" за актом приймання-передачі та, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" не володіє інформацією, що ПрАТ "F&С REALTY" надавалась бухгалтерська та статистична звітність на виконання договору про невідновлювальну кредитну лінію №639-07 від 27.03.2007.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції зазначив про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що додатком №2 до акту приймання та передачі кредитних справ від 21.02.2017 підтверджується факт надання фінансової звітності у відповідності до п. 5.3. договору про невідновлювальну кредитну лінію №639v-01-07 від 27.03.2007 та дійшов висновку що у позивача наявне право на стягнення штрафних санкцій за порушення ПрАТ "F&С REALTY" умов кредитного договору в частині надання квартальної звітності, зокрема, у строк до 25.10.2014, 25.10.2015, 25.10.2016, а також річної бухгалтерської і статистичної звітності у строк до 15.02.2015, 15.02.2016, 15.02.2017.

Таким чином, зважаючи на кількість порушень відповідачем умов п. 7.3 кредитного договору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що загальна сума штрафу за ненадання ПрАТ "F&С REALTY" квартальної та річної бухгалтерської і статистичної звітності у строки, визначені п. 5.3 кредитного договору становить 5 423 255,04 грн.

Однак, колегія суддів касаційної інстанції не погоджується з даним висновком апеляційного господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, чинним законодавством передбачено право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 2 договору відступлення, за цим договором новий кредитор в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває всі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати виконання боржниками зобов'язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов'язань, тощо. Розмір права вимог, які переходять до нового кредитора, вказаний в додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основним договором переходить до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення штраф, зокрема, на підставі п. 7.3 кредитного договору за неподання квартальної та річної бухгалтерської і статистичної звітності за період починаючи з 2014 року.

Однак, як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, в додатку №1 до договору відступлення банком не було визначено заборгованості у вигляді штрафу, що існувала на момент укладення договору відступлення права вимоги від 10.02.2017 та, відповідно, право на яку виникло у нового кредитора після укладення договору відступлення.

Окрім того, відмовляючи у стягненні штрафу на підставі п. 7.3 кредитного договору суд першої інстанції встановив, що в матеріалах кредитної справи наявні відповідні фінансові звіти, а жодних посилань щодо їх примусового надання немає, окрім того, факт надання фінансової звітності також підтверджується додатком №2 до акту приймання та передачі кредитних справ від 21.02.2017.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу за порушення умов кредитного договору.

Натомість апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку, що у ТОВ "Фінансова компанія "Локо" виникло право на нарахування штрафу за порушення ПрАТ "F&С REALTY" умов кредитного договору в частині обов'язку своєчасного надання квартальної та річної бухгалтерської і статистичної звітності, які відповідно до листа № 24300/3503 від 19.09.2017 були виявлені уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" після укладення договору відступлення і передачі всіх матеріалів кредитної справи новому кредитору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 6 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Згідно з ч. 1 ст. 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене вище, колегія суддів касаційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції такими, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, здійснені на підставі правильної юридичної оцінки спірних правовідносин та відповідають нормам матеріального і процесуального права. Разом з тим, судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, у зв'язку з чим постанова Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2017 підлягає скасуванню, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2017 у справі № 910/4502/17 - залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2017 скасувати, рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2017 у справі № 910/4502/17 залишити в силі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЛОКО" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 129, код 39827930) на користь Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-а, код 23496142) 288 000 грн (двісті вісімдесят вісім тисяч грн) судового збору за розгляд касаційної скарги.

Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я С.В. Владимиренко

С у д д я А.М. Демидова