ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2017 справа № 908/6142/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від ДВС: ОСОБА_4, не з'явився, не з'явився, ОСОБА_5 за дов.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м.Київ,
на ухвалу Господарського суду Запорізької області
від12.10.2017
у справі№ 908/6142/14 (суддя Ярешко О.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "НВК "Нопек", м.Київ,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Шахта "Росія", м.Покровськ Донецької області,
простягнення 16 552 824, 53 грн.

В С Т А Н О В И В :

28.08.2017 до Господарського суду Запорізької області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_3 обладнання паливно-енергетичного комплексу на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України з виконання наказу, виданого 14.05.2015 у справі № 908/6142/14, в якій заявник просить скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 про повернення виконавчого документа стягувачу від 31 липня 2017 року наказу № 908/6142/14, виданого Господарським судом Запорізької області 14.05.2015.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.10.2017 р. по справі №908/6142/14 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_3 обладнання паливно-енергетичного комплексу на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України з виконання наказу, виданого Господарським судом Запорізької області 14.05.2015 у справі № 908/6142/14 задоволено у повному обсязі.

Визнано неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.07.2017 у виконавчому провадженні № 47740751 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі №908/6142/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Росія (85483, Донецька область, м. Новогродівка, вул. Гагаріна, буд.3; , з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_3 обладнання паливно-енергетичного комплексу (ТОВ НВКНОПЕК) (юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Постишева, буд. 60; адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. Туровська, буд.4; , на рахунки встановлені державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) 11 986 932 (одинадцять мільйонів девятсот вісімдесят шість тисяч девятсот тридцять дві) грн. 70 коп. основного боргу, 2 991 894 (два мільйони девятсот девяносто одна тисяча вісімсот девяносто чотири) грн. 49 коп. інфляційних втрат, 1 022 334 (один мільйон двадцять дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 33 коп. 3% річних та 73 038 (сімдесят три тисячі тридцять вісім) грн. 07 коп. судового збору.

Скасовано (визнано недійсним) постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.07.2017 у виконавчому провадженні № 47740751 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі №908/6142/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Росія (85483, Донецька область, м. Новогродівка, вул. Гагаріна, буд.3; , з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_3 обладнання паливно-енергетичного комплексу (ТОВ НВКНОПЕК) (юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Постишева, буд. 60; адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. Туровська, буд.4; , на рахунки встановлені державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) 11 986 932 (одинадцять мільйонів девятсот вісімдесят шість тисяч девятсот тридцять дві) грн. 70 коп. основного боргу, 2 991 894 (два мільйони девятсот девяносто одна тисяча вісімсот девяносто чотири) грн. 49 коп. інфляційних втрат, 1 022 334 (один мільйон двадцять дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 33 коп. 3% річних та 73 038 (сімдесят три тисячі тридцять вісім) грн. 07 коп. судового збору.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні скарги. Заявник апеляційної скарги вважає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята без врахування усіх обставин справи. Наполягає, що державним виконавцем було вчинено усі заходи, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.11.2017р. відновлено пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги та порушено апеляційне провадження по справі № 908/6142/14.

В судовому засіданні представник заявника апеляційної скарги підтримав свої вимоги. Просив ухвалу місцевого господарського суду скасувати з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з»явилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду явка сторін не визнавалася обовязковою.

З огляду на наведене, судова колегія вважає за можливим розглянути справу за відсутністю представників інших сторін по справі.

Відповідно до приписів ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. ( ст.102 ГПК України)

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції. ( ст.101 ГПК України)

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, вислухав пояснення представника заявника апеляційної скарги, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 у справі № 908/6142/14 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_3 обладнання паливно-енергетичного комплексу (ТОВ НВК НОПЕК) до Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Росія задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Росія (85483, Донецька область, м. Новогродівка, вул. Гагаріна, буд.3; , з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_3 обладнання паливно-енергетичного комплексу (ТОВ НВКНОПЕК) (юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Постишева, буд. 60; адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. Туровська, буд.4; , на рахунки встановлені державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) 11 986 932 (одинадцять мільйонів девятсот вісімдесят шість тисяч девятсот тридцять дві) грн. 70 коп. основного боргу, 1 502 656 (один мільйон пятсот дві тисячі шістсот пятдесят шість) грн. 00 коп. пені, 2 991 894 (два мільйони девятсот девяносто одна тисяча вісімсот девяносто чотири) грн. 49 коп. інфляційних втрат, 1 022 334 (один мільйон двадцять дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 33 коп. 3% річних та 73 038 (сімдесят три тисячі тридцять вісім) грн. 07 коп. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 у справі №908/6142/14 апеляційну скаргу задоволено частково, рішення господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 року в частині стягнення з ТОВ "Шахта "Росія" на користь ТОВ "Науково-виробнича компанія "ОСОБА_3 обладнання паливно-енергетичного комплексу" пені у розмірі 1 502 656,00 грн. скасовано, прийнято в цій частини нове рішення - у задоволенні позовних вимог відмовити. В іншій частині рішення залишено без змін.

14.05.2015 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 у справі № 908/6142/14, які набрали законної сили 22.04.2015, видано наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Росія (85483, Донецька область, м. Новогродівка, вул. Гагаріна, буд.3; , з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича компанія ОСОБА_3 обладнання паливно-енергетичного комплексу (ТОВ НВКНОПЕК) (юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Постишева, буд. 60; адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. Туровська, буд.4; , на рахунки встановлені державним виконавцем при виконанні судового рішення у цій справі) 11 986 932 (одинадцять мільйонів девятсот вісімдесят шість тисяч девятсот тридцять дві) грн. 70 коп. основного боргу, 2 991 894 (два мільйони девятсот девяносто одна тисяча вісімсот девяносто чотири) грн. 49 коп. інфляційних втрат, 1 022 334 (один мільйон двадцять дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 33 коп. 3% річних та 73 038 (сімдесят три тисячі тридцять вісім) грн. 07 коп. судового збору.

Даний наказ предявлений до виконання стягувачем 26.05.2015 до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України відповідно до заяви стягувача №26/05/2015 від 26.05.2015. Разом з заявою про відкриття виконавчого провадження стягувачем подано заяву про накладення арешту на майно боржника.

03.06.2015 Державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 47740751 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі № 908/6142/14, якою боржнику було надано строк для самостійного виконання до 10.06.2015.

Разом з постановою про відкриття виконавчого провадження 03.06.2015 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Боржником вимоги виконавчого документа не були виконані, заборгованість перед ТОВ НВК НОПЕК не погашена.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.08.2015 у справі №908/6142/14 визнано недійсною постанову про арешт коштів боржника, винесену відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України 03.06.2015 за виконавчим провадженням № 47740751.

29.07.2015 державним виконавцем до Господарського суду Запорізької області було надіслано заяву про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення.

31.08.2015 Господарським судом відмовлено в задоволенні заяви головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України про зміну способу виконання наказу суду у справі № 908/6142/14.

В період з 15.06.2015 по 24.10.2016 державним виконавцем на адресу банківських установ, де зареєстровані рахунки боржника, направлялися наступні платіжні вимоги для встановлення залишку коштів на рахунку боржника та для списання грошових коштів з його рахунків: платіжна вимога № 23/20 від 15.06.2015 до ПАТ Промінвестбанк повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога № 23/20 від 25.06.2015 до ПАТ Промінвестбанк повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога № 23/20 від 15.06.2015 до ПАТ ПУМБ, залишок по рахунку 41,26 грн; платіжна вимога № 23/20 від 25.06.2015 до ПАТ Радикал банк повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога № 23/20 від 15.06.2015 до ПАТ Радикал банк повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога № 23/20 від 25.06.2015 до ПАТ ВБР повернулась без виконання у звязку з запровадженням тимчасової адміністрації згідно Рішення № 132 від 27.11.2014 виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб; платіжна вимога № 23/20 від 25.06.2015 до ПАТ ПУМБ, залишок по рахунку 350,00 грн; платіжна вимога № 23/20 від 07.08.2015 до ПАТ ВБР повернулась без виконання у звязку з запровадженням тимчасової адміністрації згідно Рішення № 132 від 27.11.2014 виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб; платіжна вимога № 23/20 від 07.08.2015 до ПАТ Промінвестбанк повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога № 23/20 від 07.08.2015 до ПАТ ПУМБ повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога № 23/20 від 18.11.2015 до ПАТ ПУМБ повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога № 23/20-1 від 18.11.2015 до ПАТ Промінвестбанк повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога № 275/20 від 24.10.2016 до ПАТ ПУМБ повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; платіжна вимога № 275/20 від 24.10.2016 до ПАТ Промінвестбанк повернулась без виконання за відсутністю коштів на рахунках платника; вимога № 47740751/20 від 09.07.2015 до ПАТ Радикал банк не виконана у звязку з запровадженням тимчасової адміністрації у ПАТ Радикал банк з 10.07.2015 по 09.10.2015 відповідно до рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2015 № 130, платіжні вимоги № 23/20 від 25.06.2015 та від 07.08.2015 не виконані.

31.07.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 сформовано інформаційну довідку № 93314029 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. Відповідно до вказаної довідки будь-які відомості щодо нерухомого майна у юридичної особи відсутні.

15.08.2017 ТОВ НВК НОПЕК отримало рекомендований лист, в якому містилась постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 від 31.07.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України Про виконавче провадження заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Не погодившись з зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з відповідною скаргою.

Як зазначалося вище, місцевим господарським судом вимоги скарги було задоволено у повному обсязі з підстав їх обґрунтованості.

Судова колегія, відповідно до приписів ст.101 ГПК України, повторно розглянувши справу також приходить до висновку, що дії державного виконавця по винесенню постанови є неправомірними, а постанова про повернення виконавчого документа стягувачу такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України встановлю, що однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження. (ст.115 ГПК України)

Згідно із ч.1 ст.74 Закону України Про виконавче провадження (№1404-ІІІ від 02.06.2016р.) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судова колегія зазначає, що виконавче провадження було відкрито під час дії Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-Х1У від 21.04.1999, з подальшими змінами та доповненнями)

З 05.10.2016 р. набув чинність Закон України «Про виконавче провадження» ( № 1404-ІІІ від 02.06.2016 р.)

Згідно п.7 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» ( № 1404-ІІІ від 02.06.2016 р.) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Статтею 10 Закону України Про виконавче провадження ( № 1404-ІІІ від 02.06.2016р.) закріплено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. (ч.1 ст.18 Закону України Про виконавче провадження, №1404-ІІІ від 02.06.2016р.)

Умовами частини 1 статті 48 Закону України Про виконавче провадження ( № 1404-ІІІ від 02.06.2016р.) передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

03.06.2015 Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України в рамках виконавчого провадження 47740751 було винесено постанову про арешт коштів боржника.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.08.2015 у справі 908/6142/14 визнано недійсною постанову про арешт коштів боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, арешт на кошти боржника ТОВ Шахта Росія більше не накладався, постанова про накладення арешту не виносилась.

У відповідності до ч.2 ст.36 Закону України Про виконавче провадження ( № 1404-ІІІ від 02.06.2016р.), розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Пункт 8 ч.1 статті 48 Закону України Про виконавче провадження (№1404-ІІІ від 02.06.2016р.) встакновлює, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 2 Розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 у разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах.

Як встановлено місцевим господарським судом, державним виконавцем направлялися платіжні вимоги до банківських установ, де зареєстровані рахунки боржника, однак остання платіжна вимога датована 24.10.2016.

Таким чином, державний виконавець, при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу з підстав п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження не перевірив чи дійсно відсутні грошові кошти на рахунках боржника.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, з 24.10.2016 державним виконавцем не вчинено жодних дій щодо встановлення наявності грошових коштів та стягнення таких грошових коштів з рахунків боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження (№ 1404-ІІІ від 02.06.2016р.) у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

31.07.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 сформовано інформаційну довідку № 93314029 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. Відповідно до вказаної довідки відомості щодо нерухомого майна у юридичної особи відсутні.

Інших дій щодо розшуку майна боржника, звернення стягнення на майно боржника тощо на виконання рішення суду державний виконавець не вчинив.

Як вбачається з оскаржуваної постанови виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження ( № 1404-ІІІ від 02.06.2016р.).

У відповідності до п. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження ( № 1404-ІІІ від 02.06.2016р.), виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

В матеріалах виконавчого провадження № 47740751, всупереч ч. 2 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, акт про відсутність майна боржника відсутній.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, зокрема, щодо розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, а також доказів про направлення до всіх органів влади запитів, які відповідно до законодавства володіють інформацією.

Зазначені вище обставини не було спростовано і під час апеляційного провадження.

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України ід 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 31.07.2017 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 14.05.2015 у справі №908/6142/14 є незаконними, у звязку з чим, постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України про повернення виконавчого документу стягувачу від 31.07.2017 підлягає визнанню недійсною.

З огляду на наведене, судова колегія також приходить до висновку, що скарга а дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України у справі № 908/6142/14 підлягала задоволенню.

Відповідно ст.33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В даному випадку, заявник апеляційної скарги не довів належними та допустимими доказами, що місцевим господарським судом при прийнятті ухвали по справі було порушено норми матеріального або процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст.33, 43, 49, 101, 102,103, 105, 121-2 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Запорізької області від 12.10.2017 р. по справі №908/6142/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області по справі №908/6142/14 від 12.10.2017 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена на адресу Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий О.І. Склярук

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_3