ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"13" грудня 2017 р.№ 916/3073/17
Суддя Демешин О.А., розглянувши матеріали позовної заяви вх. № 3298/17 від 12.12.2017 року за позовом Підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" до фізичної особи - підприємця Рибалко Ігора Сергійовича про стягнення 11 450, 53 грн.

в с т а н о в и в:

12.12.2017 року господарський суд Одеської області отримав позов товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" від 07.12.2017 року вих. № 5038 до фізичної особи - підприємця Рибалко Ігора Сергійовича про стягнення 11 450, 53 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати судового збору та його розмір передбачені Законом України „Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI. (з наступними змінами).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України „Про судовий збір" cудовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

П.2., ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік": установити у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Таким чином, позивач при подачі цього позову до господарського суду, мав сплатити судовий збір у розмірі 1600 грн.

Судом встановлено, що Позивач, в якості доказів сплати судового збору, надав суду платіжне доручення № 2462 від 20.07.2017 року про сплату судового збору на суму 1684 грн.

Проте, згідно Довідки № 08-35/24/2017 від 13.12.2017 року начальника фінансово - економічного відділу, вказане платіжне доручення вже було подано до суду 28.07.2017 року в якості доказів сплати судового збору при зверненні з таким самим позовом Підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" до Фізичної особи - підприємця Рибалко Ігора Сергійовича про стягнення 11 450, 53 грн. ( справа№ 916/1817/17 суддя Цісельський О. В.), а кошти в сумі 1684 грн. 20.07.2017 року були зараховані на рахунок № 3008, відкритий в головному управлінні Державного казначейства служби України в Одеській області.

В подальшому позов по справі № 916/1817/17 було залишено без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Суд звертає увагу Позивача, що чинним Законодавством України не передбачено можливість двічі надавати суду одне і теж саме платіжне доручення в якості доказів сплати судового збору при повторному зверненні з позовом, який було залишено без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

З огляду на викладене, суд не вважає, що надане платіжне доручення є належним доказом сплати судового збору Позивачем при зверненні 12.12.2017 року до Господарського суду Одеської області з позовом від 07.12.2017 року вих. № 5038 до Фізичної особи - підприємця Рибалко Ігора Сергійовича про стягнення 11 450, 53 грн., оскільки саме це платіжне доручення вже надавалось Позивачем до суду при зверненні з таким самим позовом раніше.

Крім того, ч. 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2, ч. 1, ч. 3 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, на наданій Позивачем копії Опису вкладення до листа вбачається штамп „Укрпошти" від 01.02.2017 року, що не може бути доказом відправки Відповідачу копії позову від 07.12.2017 року.

Отже, Позивач, звертаючись з цим позовом до Господарського суду Одеської області не надав суду доказів сплати судового збору та доказів надсилання копії позову з додатком відповідачу.

Відповідно до вимог п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо: не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд звертає увагу заявника, що згідно ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

З вказаних підстав позовна заява підлягає поверненню без розгляду по суті.

Керуючись п. 4, 6 ч. 1. ст. 63, ст. 86 ГПК України суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву повернути заявнику без розгляду.

Додаток позивачу: позовна заява з додатком.

Суддя О.А. Демешин