ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 грудня 2017 р. Справа № 909/1012/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Скапровської І.М., судді Максимів Т.В., судді Калашника В.О.,

секретар судового засідання Тузін Г.П.

За участю:

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4;

представників відповідача: ОСОБА_5,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Посічанського Монастиря Матері ОСОБА_6 Знамення Української Греко-Католицької Церкви, с. Посіч, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77452; адреса для листування: м. Тернопіль, вул. Білецька, 5/8, 46003,

до відповідача: ОСОБА_7 Архієпархіального Управління Української Греко-Католицької Церкви, вул. Василіянок, 64, м. Івано-Франківськ, 76019,

про визнання недійсним Декрету вих.№262 ОСОБА_7 Архієпархіального Управління Української Греко-Католицької Церкви від 30.05.2017,

встановив, що Посічанський Монастир Матері ОСОБА_6 Знамення Української Греко-Католицької Церкви звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_7 Архієпархіального Управління Української Греко-Католицької Церкви про визнання недійсним Декрету вих.№262 ОСОБА_7 Архієпархіального Управління Української Греко-Католицької Церкви від 30.05.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що Івано-Франківське Архієпархіальним Управлінням Української Греко-Католицької Церкви в особі Архієпископа і ОСОБА_8 Війтишина, всупереч вимогам чинного законодавства та Кодексу Канонів Східних Церков, 30.05.2017р. прийнято та підписано Декрет вих.№262, яким припинено Посічанський Монастир Матері ОСОБА_6 Знамення Української Греко-Католицької Церкви, шляхом ліквідації та створено ліквідаційну комісію у складі 5 осіб.

Представник відповідача вказала на те, що позов слід залишити без розгляду, оскільки позовна заява підписана неуповноваженою належним чином особою. При цьому вказала на те, що особою до якої перейшли повноваження керівника позивача, згідно вимог ЦК України, є голова ліквідаційної комісії, а не ігумен монастиря Планчак А-Г, який підписав доручення на представництво в суді.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає, що провадження у справі слід припинити .

При цьому суд врахував наступне:

Конституцією України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюються виключно судами . Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини , що виникають у державі.

Законом України "Про свободу совісті та релігійні організації" передбачено, що Церква (релігійні організації) в Україні відокремлена від держави. Держава не втручається у здійснювану в межах закону діяльність релігійних організацій, не фінансує діяльність будь-яких організацій, створених за ознакою ставлення до релігії. Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об'єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об'єднання представляються своїми центрами (управліннями). Реорганізація або ліквідація релігійної організації здійснюється відповідно до її власних настанов. За рішенням суду, може бути тільки припинено діяльність

релігійної організації, що є юридичною особою, у разі порушень положень Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" за зверненням відповідних осіб у порядку ЦПК України.

Місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам. Господарському суду, згідно вимог ГПК України, підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обовязками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів; справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство; справи у спорах, підвідомчих господарським судам, щодо порушення прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет.

Згідно ст.4 ГПК України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок створення діяльності, ліквідації (скасування) монастиря та порядок розгляду Рекурсів (апеляцій), визначено Кодексом Канонів Східних Церков.

З матеріалів справи вбачається, що спір поданий на розгляд господарського суду виник між двома релігійними організаціями, тобто всередині Церкви і їх правовідносини регулюються Кодексом Канонів Східних Церков, а не актами цивільного чи господарського законодавства.

Таким чином, юрисдикція господарських судів не поширюється на спір про визнання недійсним акта виданого Церковним органом з підстав недотримання порядку встановленого, зокрема, Кодексом Канонів Східних Церков.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи викладене, спір не підлягає розгляду в господарських судах України, а тому провадження у справі слід припинити.

За таких обставин, клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду також не підлягає розгляду.

Керуючись ст.124 Конституцією України ст. ст.4, 12, 13, ч.1п.1ст. 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

провадження у справі за позовом Посічанського Монастиря Матері ОСОБА_6 Знамення Української Греко-Католицької Церкви до відповідача ОСОБА_7 Архієпархіального Управління Української Греко-Католицької Церкви про визнання недійсним Декрету вих.№262 ОСОБА_7 Архієпархіального Управління Української Греко-Католицької Церкви від 30.05.2017- припинити.

.

Головуючий суддя Скапровська І.М.

Суддя Максимів Т.В.

Суддя Калашник В.О.