РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017 Справа №910/14241/17
За позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з

обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райліт»

про виселення

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Максимова Я.М. за довіреністю № б/н від 01.11.17 р.

Від відповідача: Строкань О.В. за довіреністю № б/н від 31.10.17 р.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Райліт» з нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Маяковського, 4-а.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «Райліт» був укладений договір № 0707 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в оренду. На виконання даного договору відповідачу було передано в орендне користування нежитлове приміщення площею 103, 80 кв. м. в будинку № 4-а по пр. Маяковського в м. Києві. Строк дії договору закінчився 31 грудня 2010 року. Оскільки відповідач після закінчення строку дії договору не звільнив орендоване приміщення та не передав його по акту, позивач звернувся з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/14241/17, розгляд справи призначено на 27.09.2017р.

25.09.2017р. від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання мотивоване тим, що повноважний представник перебуває у відпустці з 22 вересня 2017 року по 20 жовтня 2017р.

01.11.2017 відповідач через відділ діловодства суду подав письмовий відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні даного позову у зв'язку з тим, що договір № 0707, укладений між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «Райліт» є дійсним, а тому відповідач на законних підставах користується приміщенням, яке є предметом оренди за договором, а всі посилання позивача на незаконність таких дій є безпідставними.

Ухвалою Господарського суду від 27.09.2017 строк розгляду спору по справі № 910/14241/17 було продовжено на 15 днів та відкладено розгляд справи на 01.11.2017.

Судове засідання, призначене на 01.11.2017, не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Трофименко Т.Ю. на лікарняному.

Оскільки, 06.11.2017 суддя Трофименко Т.Ю. вийшла з лікарняного, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2017 призначено справу до розгляду на 04.12.2017, зобов'язано позивача надати документи по справі, а саме докази, що підтверджують факт правонаступництва та право звернення до суду з позовом, передаточний або передавальний акт на передачу приміщення; рішення органу місцевого самоврядування на закріплення на праві господарського відання або оперативного управління майном, тощо; докази направлення на адресу відповідача повідомлення про закінчення строку дії договору відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

У судове засідання 04.12.2017 представники сторін з'явилися, представник позивача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача також подав додаткові пояснення до відзиву разом з витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Разом з тим, у даному судовому засіданні представники сторін надали усні пояснення по суті спору, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством «Житлорембудсервіс» (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Райліт» (далі - орендар) 01.01.2010 було укладено договір № 0707 про передачу майна комунальної власності територіальної громади Деснянського району м. Києва в оренду (далі - договір), відповідно до якого орендодавець на підставі розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 31.12.2009 № 1229, додаток № 4, пункт 3, (ЖЕК -307) передає, а орендар приймає в оренду нежитлове приміщення (будівлю, споруду), далі об'єкти оренди, за адресою пр. Маяковського, 4а загальною площею 103, 80 кв. м. (п. 1.1).

Відповідно до п. 2.1 договору об'єктом оренди є нежитлове приміщення (будівля, споруда), загальною площею 103, 80 кв. м., в т.ч. 1 поверх 103, 80 кв. м. згідно викопіювання з поповерхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору (додаток 3); устаткування, інвентар та інше майно (за наявності) згідно з переліком, що є невід'ємною частиною цього договору (додаток 5). Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади Деснянського району і знаходиться на балансі КП «Житлорембудсервіс», який є орендодавцем (п. 2.3).

За користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади Деснянського району, затвердженої рішенням № 8 Деснянської райради від 11 вересня 2008 р. на дату підписання договору становить: магазин - 65, 00 грн., склад - 25, 00 грн. за 1 кв. м. орендованої площі, що в цілому складає: 3395, 00 грн. (Без ПДВ) (п. 3.1). Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (п. 3.2). Орендна плата сплачується орендарем починаючи з дати підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди (п. 3.5).

Згідно з п. 9.1 договору цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до « 31» грудня 2010 р. Відповідно до п. 9.3 договору після закінчення строку дії договору оренди орендоване приміщення (будинок) має бути звільненим і передано орендодавцю за актом. За час фактичного користування об'єктом оренди після припинення дії даного договору до передачі приміщення за актом орендар зобов'язаний внести плату за користування приміщенням, в розмірі 100 % орендної плати та комунальних платежів. Одностороння відмова від договору не допускається (п. 9.5). Договір може бути розірвано за погодженням сторін (п. 9.6).

Відповідно до п. 9.9 договору договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; приватизації (викупу) об'єкту оренди орендарем (за участю орендаря), з моменту набуття права власності орендарем на орендоване приміщення; банкрутства орендаря; загибелі об'єкту оренди; несплати орендарем боргу протягом 3 місяців; ліквідації або реорганізації юридичної особи орендаря; і в інших випадках передбачених чинним законодавством; в разі невиконання п. 4.1.

Сторонами 01.01.2010 також було укладено додаток № 1 до договору оренди нежитлових приміщень № 0707 від 01.01.2010 р. та додаток № 2 до договору оренди нежитлових приміщень № 0707 від 01.01.2010 р. по оплаті за комунальні послуги.

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 було вирішено створити Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" та віднести до сфери його управління Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації (п. 7 рішення); Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва передати новоутвореному підприємству житловий фонд, що знаходиться у нього на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на його балансі станом на 01.08.2014 (п. 9 рішення); затвердити передавальний акт у встановленому порядку (п. 28.5 рішення).

Розпорядженням Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 48 від 30.01.2015 було закріплено на праві господарського відання за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" майно, що віднесене до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та перебуває на балансі Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва та Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва, відповідно до переліку, вказаного у додатках 1, 2.

Судом встановлено, що відповідно до Додатку № 1 до вказаного Розпорядження (Майно, що віднесене до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та закріплюється на праві господарського відання за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва") нежитловий будинок за адресою: м. Київ, пр. Маяковського, 4-а, було закріплено на праві господарського відання за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" (пункт 632 додатку).

На виконання Рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 та Розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 48 від 30.01.2015, 02.03.2015 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" було складено акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, відповідно до якого житловий будинок за адресою: м. Київ, пр. Маяковського, 4-а був переданий на баланс Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва", копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про виселення № 16-4621 від 03.10.2016, в якій просив протягом 10-ти днів з моменту отримання даної вимоги звільнити нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Маяковського, 4-а та по акту прийому-передачі приміщення передати його Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва».

Предметом позову є вимога Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Райліт» з нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Маяковського, 4-а у зв'язку із закінченням терміну дії договору. При цьому, позивач також вказує на те, що відсутня додаткова угода до вказаного договору оренди щодо заміни балансоутримувача, що, на думку позивача, свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії вказаного договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст договору № 0707 від 01.01.2010 про передачу майна комунальної власності територіальної громади Деснянського району м. Києва в оренду, суд дійшов висновку, що він є договором оренди комунального майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Нормами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації (викупу) об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Як встановлено судом, згідно з п. 9.1 договору цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до « 31» грудня 2010 р.

Водночас суд зазначає, що даним договором чітко не передбачено порядок продовження строку дії договору між сторонами. Разом з тим, відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як зазначає позивач у поданому до суду відзиві на позовну заяву, починаючи з дня закінчення строку дії договору, орендодавець не звертався до орендаря із запереченням щодо користування останнім об'єктом оренди або з вимогою звільнити приміщення, тим самим висловлюючи мовчазну згоду на продовження орендних правовідносин з відповідачем.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази висловлення заперечень та направлення орендодавцем (Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією) або самим орендарем заяви про припинення дії договору № 0707 від 01.01.2010 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в оренду протягом одного місяця після закінчення терміну його дії , з огляду на що суд дійшов висновку, що дію даного договору було продовжено на той самий строк та на тих самих умовах.

В будь-якому випадку таких заперечень щодо пролонгації договору оренди не було як зі сторони попереднього балансоутримувача, так і зі сторони самого позивача, зокрема, доказів наявності вказаних заперечень матеріали справи не містять.

При цьому, судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Пунктом 9.9 договору визначено, що договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; приватизації (викупу) об'єкту оренди орендарем (за участю орендаря), з моменту набуття права власності орендарем на орендоване приміщення; банкрутства орендаря; загибелі об'єкту оренди; несплати орендарем боргу протягом 3 місяців; ліквідації або реорганізації юридичної особи орендаря; і в інших випадках передбачених чинним законодавством; в разі невиконання п. 4.1.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази припинення договору, з підстав, наведених у ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 9.9 договору (у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, враховуючи умови договору та положення ст. 764 Цивільного кодексу України).

При цьому, що стосується тверджень позивача, викладених у позовній заяві, щодо відсутності підстав для продовження строку дії договору № 0707 від 01.01.2010 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв'язку з тим, що між сторонами не було укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди про заміну балансоутримувача орендованого майна, суд вважає вказані твердження позивача необгрунтованими, оскільки законодавством не передбачено такої підстави для закінчення строку дії договору оренди як неукладення угоди про заміну балансоутримувача майна, що орендується.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідачем в судовому засіданні 04.12.2017 подано додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву разом із витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно, відповідно до якого власником об'єкту нерухомого майна, яке знаходиться за адресою м. Київ, проспект Маяковського, буд. 4-а, приміщення 1, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Райліт Трейдинг» на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.08.2016 у справі № 357/8138/16-ц. Дата державної реєстрації - 11.10.2017.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - закон) державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Згідно зі ст. 3 даного закону, загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

При цьому, згідно зі ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом. Для фізичних та юридичних осіб інформація за об'єктом нерухомого майна та суб'єктом речового права надається в електронній формі через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України, за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи, або в паперовій формі. Інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній чи паперовій формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства. Для посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів Національної поліції, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, Національного банку України, Національного антикорупційного бюро України, Національного агентства з питань запобігання корупції, приватних виконавців, адвокатів, нотаріусів інформація з Державного реєстру прав у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб'єктом права чи за об'єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису. Порядок доступу до Державного реєстру прав визначається Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, відомості, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є об'єктивними та достовірними, а отже не можуть ставитись судом під сумнів. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що власником об'єкту нерухомого майна, яке знаходиться за адресою м. Київ, проспект Маяковського, буд. 4-а, приміщення 1, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Райліт Трейдинг», а не позивач.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи, вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки права Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» не були порушені, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, ?

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.12.2017р.

Суддя Т. Ю. Трофименко