ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017р. Справа № 917/1807/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Полтава", вул.Половка, 64-Д, м.Полтава, 36010, ідент. код 38276813

до товариства з обмеженою відповідальністю "Гомма - ІБ", АДРЕСА_1, 38800, ідент. код 39914174

про стягнення 405 567, 59 грн.

Суддя Іванко Лідія Андріївна

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 16.05.2017 року

від відповідача: не з'явилися

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Полтава" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Гомма - ІБ" 405 567, 59 грн. з них: 328 179,46 грн. основного боргу згідно договору поставки №31/05 від 31.05.2017р., 6 537,33 грн. пені, 5 214,91 грн. - 20% річних, 65 635,89 грн. - штрафу.

Від позивача надійшла заява про зменшення суми основного боргу, оскільки відповідач сплатив борг в сумі 296 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками та просить припинити провадження в частині стягнення 296 000,00 грн., та підтримує позовні вимоги в частині стягнення 32 179,46 грн. основного боргу, 6537,33 грн. пені, 5 214,91 грн. - 20% річних, 65 635,89 грн. штрафу.

Відповідач не скористався наданими йому ст.22 ГПК України правами для захисту своїх інтересів, а саме: на позов не відреагував, представництва в судове засідання не забезпечив.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо і суд належним чином повідомляв відповідача про час дату і місце проведення судових засідань по даній справі, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, то справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача суд встановив:

31.05.2017 p. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Полтава» (Далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОММА-ІБ» (далі Відповідач) було укладено договір поставки № 31/05 (далі - Договір), згідно умов якого ПОСТАЧАЛЬНИК зобов'язався передати у власність ПОКУПЦЯ насіння, засоби захисту рослин, добрива (надалі - ОСОБА_2), а ПОКУПЕЦЬ зобов'язався прийняти ОСОБА_2 і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену договором та/або додатками до нього. Згідно п. 3.1. Договору кінцевий термін розрахунку - не пізніше 01 жовтня 2017 року.

На виконання умов Договору позивач передав у власність відповідача ОСОБА_2 загальною вартістю 445679,46 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме:

- №338 від 31.05.17р. на суму 224 796,00 грн.;

- №339 від 31.05.17р. на суму 43 162,20 грн.;

- №682 від 31.05.17р. на суму 54 600,00 грн.;

- №743 від 07.06.17р. на суму 95017,50 грн.;

- №777 від 09.06.17р. на суму 20 664,00 грн.;

- №894 від 11.07.17р. на суму 7 439,76 грн.

Відповідач частково сплатив вартість поставленої продукції на суму 117 500,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (в матеріалах справи).

Таким чином, вартість неоплаченого товару на день подачі позову склала 328 179,46 грн.

Після порушення провадження у справі відповідачем сплачено 296 000,00 грн. в зв'язку з чим позивач зменшив суму позовних вимог в частині стягнення основного боргу до 32 179,46 грн.

Крім основної суми боргу, позивач нарахував відповідно до умов Договору пеню в розмірі 6 537,33 грн. за період з 02.10.2017р. по 30.10.2017р., 20% річних в розмірі 5 214,91 грн. за цей же період та штраф на суму 65 635,89 грн. та просить стягнути з відповідача.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів неодержання товару відповідач суду не надав. Крім того, сплативши частково за товар, підтвердив його одержання.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 7.1.1. Договору ПОКУПЕЦЬ за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення.

Згідно п. 7.7. Договору в разі невиконання ПОКУПЦЕМ зобов'язань щодо оплати отриманого ОСОБА_2 та невиконання зобов'язань передбачених розділом 3 цього Договору ПОКУПЕЦЬ, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь ПОСТАЧАЛЬНИКА крім суми заборгованості 20% річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним Додатком до Договору.

Відповідно до п. 7.9. сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним Договором відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов'язання.

Згідно п. 7.8. Договору в разі прострочення ПОКУПЦЕМ конкретного платежу, визначеного окремим додатком більше ніж на 10 днів, ПОКУПЕЦЬ сплачує додатково штраф у розмірі 20% від суми несвоєчасно сплаченого ОСОБА_2.

Таким чином, крім основної суми боргу, згідно доданого до позовної заяви розрахунку, з Відповідача також підлягає стягненню пеня - у розмірі 6537,33 грн., 20% річних у розмірі 5214,91 грн., штраф на суму 65635,89 грн., всього стягненню підлягає 405567,59 грн.

Відповідно до ст.4-3 ГГЖ України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджені поданими доказами та відповідають нормам матеріального права, відповідачем не спростовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 43, 49, п.п 1-1 ст. 80, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гомма - ІБ" (АДРЕСА_1, 38800, ідентифікаційний код 39914174, р/р 2477 у ПАТ "Креді ОСОБА_3", МФО 300614) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Полтава" (вул.Половка, 64-Д, м.Полтава, 36010, ідентифікаційний код 38276813, р/р 2355 у ПАТ "Креді ОСОБА_4", МФО 300614) 32 179,46 грн. основного боргу, 6 537,33 грн. пені, 5 214,91 грн. річних, 65 635,89 грн. штрафу, 1 643,51 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 296 000,00 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

4. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Полтава" (вул.Половка, 64-Д, м.Полтава, 36010, ідентифікаційний код 38276813, р/р 2355 у ПАТ "Креді ОСОБА_4", МФО 300614) з Державного бюджету України 4 440 грн. судового збору сплаченого за платіжним дорученням №5714 від 30.10.2017р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи№917/1807/17.

Повне рішення складено та підписано 13.12.2017р.

Суддя Іванко Л.А.