ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017 року Справа № 904/8966/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Науменка І.М., Білецької Л.М.

при секретарі: Ковзикові В.Ю.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1- предст., дов.№00.01.0241 від 06.11.2017 року

відповідача-1: ОСОБА_2- предст., дов.№14-84 від 14.04.2017 року

відповідача-2: ОСОБА_3- предст., дов.№007.1Др-241-1217 від 01.12.2017 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (м. Київ) на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2017р. у справі №904/8966/17

за позовом комунального підприємства Кам'янської міської ради «Тепломережі» (м. Кам'янське Дніпропетровської області)

до:1- публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (м. Київ)

2- публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (м. Дніпро)

про: зобов'язання відновити розподіл природного газу, виконувати свої зобов'язання за договором розподілу природного газу (ухвала про забезпечення позову)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року у справі №904/8966/17 (суддя Кеся Н.Б.) за позовом комунального підприємства Кам'янської міської ради «Тепломережі» (м. Кам'янське Дніпропетровської області) до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (м. Київ) і публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» (м. Дніпро) про зобов'язання відповідача-2 відновити розподіл природного газу КП КМР «Тепломережі», виконувати свої зобов'язання за договором розподілу природного газу; визнання права позивача на споживання у жовтні 2017 року березні 2018р. природного газу по договорам постачання природного газу від 05.10.2017р. №3303/1718-РО-3, №3301/1718-ТЕ-3, №3302/1718-БО, від 11.10.2017р. №3317/1718-КП-3, зобовязання відповідача-1 виконувати умови договорів в частині виділення номінації на постачання природного газу, задоволено заяву КП Кам'янської міської ради «Тепломережі» про вжиття заходів до забезпечення позову, шляхом заборони ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» припиняти (обмежувати) в примусовому порядку газопостачання КП Кам'янської міської ради «Тепломережі» до вирішення спору по суті.

Відповідач-1 ПАТ «Національна акціонерна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», не погодившись із зазначеним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 20.10.2017р. у справі №904/8966/17, у звязку з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Скаржник вважає, що господарським судом не встановлено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення у разі задоволення позову. На думку відповідача оскільки предметом спору є визнання права на споживання природного газу тому вжиття таких заходів фактично спрямоване на виконання позовних вимог до винесення рішення по справі та може привести до порушення прав та інтересів відповідача. Відповідно до п. 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Забороняючи припинення газопостачання позивачу, суд порушує норми діючого законодавства, а саме ст.. 19 Закону України «Про теплопостачання», п. 1 гл.7 розділу 5 Кодексу газорозподільних систем. Судом порушено п. 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу (постанова НКРЕКП від 30.09.2015р. №2496), відповідно до якого підставою для постачання природного газу споживачу є наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний період для потреб споживача. Відповідач звертає увагу також на те, що надає номінації лише у разі відсутності порушень з боку контрагента у сфері постачання, планові обсяги споживання природного газу (ліміти) для потреб споживача у договорах надають лише право споживачу на їх отримання у разі виконання й інших вимог, які ставляться Регулятором у сфері газопостачання.

Позивач - КП Кам'янської міської ради «Тепломережі» відзив на апеляційну скаргу не надав, представник позивача у судовому зазначив, що ухвала суду повністю відповідає вимогам чинного процесуального законодавства та направлена на безперебійне забезпечення населення міста теплом. Позивач зазначив, що доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими, оскільки така ситуація склалася, насамперед, з вини відповідача-1, який несвоєчасно вчинив дії по початку опалювального сезону.

Відповідач-2 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» відзив на апеляційну скаргу не надав, представник відповідача-2 в судовому засіданні зазначив, що оспорювана ухвала відповідає вимогам законодавства і підстави для її скасування відсутні.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.11.2017р., у звязку з відсутністю в день проведення судового засідання судді - доповідача у справі ОСОБА_4 у звязку з його хворобою розгляд справи був перенесений на 05.12.2017р. на 16:00.

У судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухавши представників сторін, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що позовні вимоги комунального підприємства Кам'янської міської ради «Тепломережі» складаються з:

· зобовязання ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» відновити розподіл природного газу КП Кам'янської міської ради «Тепломережі»;

· зобовязання ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» виконувати свої зобовязання за договором розподілу природного газу, а саме надавати послуги з розподілу природного газу в опалювальному періоді 2017/2018 років;

· визнання права Кам'янської міської ради «Тепломережі» на споживання у жовтні 2017 року березні 2018 року: 7,123 тис. куб.м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії для релігійних організацій від 05.10.2017 №3303/1718-РО-3; 25663,452 тис.куб.м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню від 05.10.2017 №3301/1718-ТЕ-3; 3629,191 тис.куб.м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями від 05.10.2017 №3302/1718-БО-3; 402,080 тис.куб.м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії яка споживається підприємствами, організаціями та іншими субєктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями від 11.10.2017 №3317/1718-КП-3;

· зобовязання ПАТ «Національна акціонерна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» виконувати умови договорів від 05.10.2017р. №3303/1718-РО, від 05.10.2017р. №3301/1718-ТЕ-3, від 05.10.2017р. №3302/1718-БО, від 11.10.2017р. №3317/1718-КП-3 в частині виділення номінації та постачання природного газу в обсягах, зазначених в п. 2.1 договорів.

За заявою позивача ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2017р. у цій справі в порядку ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України забезпечено позов шляхом заборони відповідачам вчиняти певні дії.

При задоволені заяви суд прийняв до уваги, що припинення (обмеження) відповідачем-2 газопостачання позивачу, в зв'язку з відсутністю підтверджених номінацій відповідача-1 на жовтень 2017 року може призвести до неможливості початку опалювального сезону в місті Кам'янське в терміни, встановлені законодавством, унеможливлює надання послуг з централізованого теплопостачання захищеним споживачам, перш за все населенню міста, обмеження господарської діяльності позивача з вироблення теплової енергії.

Суд дійшов висновку, що існує зв'язок між визначеним предметом спору й заходами до забезпечення позову, і заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача й забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст.ст. 66,67 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов може бути забезпечено, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно ч.ч.2,3 п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (із змінами і доповненнями) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (ч.ч. 2,3 п. 3 постанови).

Як роз'яснено абз. 1 пункту 4 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

Як вбачається зі змісту позовної заяви і як встановлено при розгляді справи у судовому засіданні позивач і відповідач-1 є сторонами договорів на постачання природного газу від 05.10.2017р. №3303/1718-РО-3 для виробництва теплової енергії для релігійних організацій, від 05.10.2017р. №3301/1718-ТЕ-3 для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, від 05.10.2017р. №3302/1718-БО-3 для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями, від 11.10.2017р. №3317/1718-КП-3 для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими субєктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями.

Між позивачем і відповідачем-2 шляхом підписання заяви-приєднання від 01.01.2016р. №0942039ІFХФТ016 укладений договір розподілу природного газу.

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2017р. №187 і п. 3.4. укладених договорів на постачання природного газу у відповідача-1 виник обовязок подати номінації відповідно до обсягів, передбачених п.2.1. договорів.

У звязку з відсутністю підтверджених номінацій від постачальника - ПАТ «Національна акціонерна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» відповідачем-2 на всіх обєктах позивача було припинено газопостачання.

Враховуючи, вищенаведені норми чинного законодавства і ті обставини, що позивач здійснює виробництво і надає послуги з теплопостачання населенню у м. Камянське, в силу положень п. 10. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» є захищеним споживачем природного газу, а внаслідок дій відповідачів населення і підприємства м. Камянське не буде забезпечене тепловою енергією, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

За таких обставин ухвала господарського суду Дніпропетровської області про застосування заходів забезпечення позову прийнята відповідно до норм процесуального права і не підлягає скасуванню.

При прийнятті постанови Дніпропетровський господарський суд також врахував наступні обставини. В судовому засіданні було встановлено, що станом на день подання позову, а саме 17.10.2017 року відповідачем-1 не були виконані вимоги законодавства щодо надання номінацій для початку опалювального сезону, що підтвердив і представник відповідача-1, тобто виникла реальна загроза для захищених верст населення не отримати у встановлений строк опалення у квартири. Крім того, суд критично відноситься до пояснень представника скаржника відносно того, при прийнятті оскаржуємої ухвали суд фактично вирішив спір, оскільки вимоги позову і вжиті заходи його забезпечення є тотожними в силу наступного:

В позові позивач просив визнати за ним право на споживання природного газу по укладеному договору постачання природного газу, тобто мова йде про наявність права, як обєктивної можливості використання споживчих якостей газу в процесі його перероблення у теплову енергію та у розумінні норм цивільного законодавства (відносно права особи). У заяві про забезпечення позову заявник просив і суд вжив заходи, якими заборонив відповідачу-2 припиняти (обмежувати) газопостачання до вирішення справи по суті, тобто не перекривати (частково перекривати) подання газу як обєкту споживання. Отже, у даному випадку мова йде про технічні дії щодо перекриття газової мережі.

За таких обставин неможливо стверджувати, що обидві вимоги є тотожними, оскільки є різними як по суті, так і по змісту. До того ж заходи забезпечення позову не були вжиті відносно скаржника відповідача-1, тому будь-які права останнього порушені не були.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (м. Київ) залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/8966/17 від 20 жовтня 2017 року про вжиття заходів до забезпечення позову залишити без змін.

(постанова виготовлена у повному обсязі 07.12.2017 року)

Головуючий О.С.Євстигнеєв

Судді: І.М.Науменко

ОСОБА_5