Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

"07" грудня 2017 року Справа № 927/1050/17

Позивач: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України,

вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут,

вул. Любецька, буд.68, м. Чернігів, 14021

Предмет спору: про стягнення 29326,90 грн.

Суддя Л.М.Лавриненко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №14-71 від 14.04.2017, представник, був присутній у судовому засіданні 05.12.2017

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №1/338 від 12.02.2015, представник, була присутня у судовому засіданні 05.12.2017

У судове засідання 07.12.2017 повноважні представники сторін не зявились.

Рішення приймається після оголошеної у судовому засіданні перерви, з 05.12.2017 по 07.12.2017, на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подано позов про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз Збут трьох процентів річних у розмірі 10949,01 грн та 18377,89 грн інфляційних втрат, за неналежне виконання умов договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2017 дану позовну заяву прийнято до розгляду суддею Цимбал-Нарожною М.П. та порушено провадження у справі №927/1050/17, розгляд справи призначено на 05.12.2017 о 11:30.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду №02-01/43/17 від 27.11.2017 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №927/1050/17", було призначено повторний автоматизований розподіл господарської справи № 927/1050/17.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №927/1050/17 передана на розгляд судді Лавриненко Л.М.

Ухвалою суду від 27.11.2017 справу №927/1050/17 прийнято суддею Лавриненко Л.М. до розгляду.

Представники сторін у судовому засіданні 05.12.2017 надали письмові клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, які задоволено судом.

Також представники сторін у судовому засіданні заявили усні клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів. Суд клопотання задовольнив, подані документи залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 05.12.2017 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач у поданому відзиві на позов №18/42 щодо заявлених позовних вимог заперечує та вказує на те, що довготривалість бюджетних розрахунків призводить до виникнення прямих збитків газорозподільних/газопостачальних підприємств; правова неврегульованість призводить до нарахування таким підприємствам штрафних санкцій за несвоєчасність сплати коштів, у звязку з чим у діях відповідача відсутня вина в не проведенні розрахунків в цій частині. Відповідач зазначає, що підписаний акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами, кінцевий строк оплати за поставлений природний газ напряму залежить від факту повернення відповідачу підписаних актів приймання-передачі природного газу. Оскільки, відповідач надсилав на адресу позивача належним чином оформлені акти приймання-передачі газу в двох примірниках за весь час дії договору, а позивач не повертав підписані акти, ненастання строку виконання відповідачем зобовязань по зазначених актах, вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій є безпідставними. Також відповідач зазначає, що при взаєморозрахунках із позивачем положення п. 6.1. договору не застосовувались через постійну збитковість і як наслідок відсутність у відповідача власних коштів, які могли бути скеровані на розрахунки з позивачем. Крім того, відповідач наголошує, що позивач вчинив порушення (невиконання) положень договору в частині проведення взаєморозрахунків з підстав, викладених у відзиві по справі, отже відповідач, як сторона зобовязання, яка знаходилась під постійним імперативним впливом держави, не допустила порушень порядку таких взаєморозрахунків із позивачем, що виключає можливість застосування до відповідача штрафних санкцій, в тому числі відшкодування 3% річних та інфляційних втрат, що фактично несуть «компенсаційний» характер за несвоєчасний розрахунок.

У судовому засіданні 05.12.2017 суд оголосив перерву до 07.12.2017 до 09:30.

Повноважні представники сторін у судове засідання 07.12.2017 не зявились.

У судовому засіданні 07.12.2017 суд продовжив розгляд справи по суті.

Від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких він вказує на те, що підписуючи договір купівлі-продажу природного газу та скріплюючи його печатками підприємства, відповідач чітко розумів юридичну відповідальність за невиконання або неналежне виконання його умов. Спірний договір не був змінений в частині порядку здійснення розрахунків та в частині відповідальності за невиконання умов договору. Також позивач вказує на те, що на виконання умов договору № 16-208-РО від 30.12.2015 позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 394153,41 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за період січень-вересень 2016, які додані до матеріалів справи. Положення договору про те, що акти є підставою для розрахунків між сторонами розміщено у розділі «Порядок та умови передачі газу», отже зазначений пункт регулює умови передачі газу та є документом, що фіксує остаточний обсяг переданого газу. Проте, сам порядок розрахунків у імперативному порядку встановлено у п. 6.1. договору, розділ «Порядок та умови проведення розрахунків», який не містить умови, що оплата поставленого газу здійснюється лише після підписання акту. Умовами договору встановлено як заплановані обсяги постачання природного газу у щомісячні періоди, так і обовязок покупця розраховувати кількість отриманого газу виходячи з показників лічильника. Таким чином, відповідач мав усі фактичні дані щодо обсягів отриманого природного газу для проведення відповідних розрахунків. Фактично відповідач проводив розрахунки до дати підписання відповідного акту. Отримуючи газ у власність, відповідач зобовязаний виконати у свою чергу зобовязання з своєчасної оплати відповідно до умов договору. За таких обставин, посилання на затримки в оформленні актів приймання-передачі газу не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності, оскільки п.6.1. договору не повязує обовязок оплатити отриманий газ з їх підписанням. Наявність актів є обовязковою лише для проведення остаточного розрахунку, який включає можливі розбіжності та коригування.

Подані позивачем пояснення судом залишені без розгляду, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, підставою заявлених позовних вимог є неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором № 15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015 року в період з липня по жовтень 2015 року, в той час, як в поданих поясненнях позивач посилається на договір № 16-208-РО від 30.12.2015 щодо поставки газу за період січень-вересень 2016, який не є підставою заявлених позовних вимог.

Також від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його повноважного представника, у якому підтримує зазначений позов у повному обсязі.

Клопотання позивача про розгляд справи без участі його повноважного представника задоволено судом, оскільки участь в судому засіданні є процесуальним правом сторони, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Інших заяв та клопотань від сторін на час слухання справи до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст. 202 та ч.1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

23.06.2015 між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» (покупець) було укладено договір №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу.

Відповідно до п. 1.1. договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015, продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, а покупець зобовязується прийняти і оплатити газ на умовах договору.

Газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації установам і організаціям, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів (п.1.2. договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015).

Пунктом 2.1. договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015 визначено, що продавець передає покупцеві у період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ в обсязі до 6376,8 тис. куб.м., у тому числі по місяцях: липень 51,6; серпень 49,2; вересень 54,2; жовтень 579,4; листопад 1991,8; грудень 3650,6. Загалом за ІІІ квартал 2015 року 155,0; за ІV квартал 2015 року 6221,8.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, укладений між сторонами договір №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015 по своїй правовій природі є договором поставки.

Відповідно до розділу XI договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015, цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

Згідно з п. 5.1.,5.2. договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015, ціна на природний газ установлюється НКРЕП; ціна за 1000 куб. м. природного газу на момент укладання договору становить 6600,00 грн без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 6600,00 грн., крім того ПДВ 20% 1320,00 грн, всього з ПДВ 7920,00 грн.

Відповідно до п. 5.4. договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015, загальна сума вартості природного газу за договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Пунктами 3.3, п.3.4. договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015 визначено, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобовязується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписаний акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Кількість газу, яка продається покупцеві, згідно з п.4.1. договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу споживачів покупця.

У відповідності до ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015, позивач поставив відповідачу за період з липня 2015 року по жовтень 2015 року природний газ на загальну суму 3204138,96 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.07.2015 на суму 370956,96 грн; від 31.08.2015 на суму 342437,04 грн; від 30.09.2015 на суму 341470,80 грн; від 31.10.2015 на суму 2149274,16 грн; які підписані сторонами та скріплені печатками сторін, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.16-19).

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 6.1. договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу покупцем та акта приймання-передачі газу протягом 10-ти днів з дня винесення вимоги однією із сторін.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, по акту приймання-передачі природного газу від 31.07.2015 на суму 370956,96 грн відповідач зобовязаний був розрахуватись в строк по 19.08.2015 включно; по акту приймання-передачі природного газу від 31.08.2015 на суму 342437,04 грн по 21.09.2015 включно (оскільки 19-20 вересня 2015 вихідні дні); по акту приймання-передачі природного газу від 30.09.2015 на суму 341470,80 грн по 19.10.2015 включно; по акту приймання-передачі природного газу від 31.10.2015 на суму 2149274,16 грн по 19.11.2015 включно.

Відповідачем по договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015, була здійснена повна оплата на суму 3204138,96 грн, що підтверджується доданою позивачем до матеріалів справи випискою з рахунку (а.с. 21-22) та наданими відповідачем до матеріалів справи довідками банків від 24.11.20017 № 22/5592 та від 24.11.2017 № 06-08/3478 з призначенням платежу «оплата за природний газ для потреб бюджетних установ згідно договору № 15-826-Б від 23.06.2015».

Як вбачається із наданих сторонами документів щодо здійснених відповідачем платежів за спожитий природний газ, згідно з договором № 15-826-Б від 23.06.2015, у сторін відсутні розбіжності щодо дат і сум здійснених відповідачем платежів по оплаті природного газу за договором 15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015.

У той час із аналізу здійснених відповідачем оплат за спожитий природний газ за договором №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015 вбачається, що відповідачем було допущено порушення строків оплати за поставлений природний газ, передбачений п. 6.1. договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.1. договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015, за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та договором.

Позивач просить стягнути з відповідача за прострочку оплати за період з 20.08.2015 по 13.09.2015 408,82 грн 3% річних за газ, спожитий у липні 2015 року; за прострочку оплати за період з 22.09.2015 по 14.10.2015 296,57 грн 3% річних за газ, спожитий у серпні 2015 року; за прострочку оплати за період з 20.10.2015 по 11.01.2016 881,03 грн 3% річних за газ, спожитий у вересні 2015 року; за прострочку оплати за період з 20.11.2015 по 11.01.2016 9362,59 грн 3% річних за газ, спожитий у жовтні 2015 року, а також 3332,97 грн інфляційних нарахувань за період прострочки оплати з листопада 2015 року по грудень 2015 року, за газ, спожитий у вересні 2015 року, 15044,92 грн інфляційних нарахувань за період прострочки оплати з листопада 2015 року по грудень 2015 року за газ, спожитий у жовтні 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Із здійснених відповідачем оплат вбачається, що по акту приймання-передачі від 31.07.2015 відповідачем було здійснено останній платіж 14.09.2015; по акту приймання-передачі від 31.08.2015 15.10.2015; по акту приймання-передачі від 30.09.2015 12.01.2016; по акту приймання-передачі від 31.10.2015 12.01.2016.

Оскільки, судом встановлена прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо оплати вартості отриманого природного газу у липні-жовтні 2015 року, а тому дослідивши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 10949,01 грн 3% річних за період з 20.08.2015 по 11.01.2016, а також 18377,89 грн інфляційних за період з листопада 2015 по грудень 2015 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача про те, що довготривалість бюджетних розрахунків призводить до виникнення прямих збитків газорозподільних/газопостачальних підприємств, а правова неврегульованість призводить до нарахування таким підприємствам штрафних санкцій за несвоєчасність сплати коштів, судом до уваги не приймаються, оскільки умовами договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015 не передбачена залежність оплати відповідачем природного газу від отримання коштів від споживачів (установ та організацій, що фінансуються з державних та місцевих бюджетів) за спожитий природний газ.

Крім того, відповідач не позбавлений права стягнення заборгованості, в тому числі інфляційних втрат та трьох відсотків річних із споживачів, які допустили прострочку щодо оплати спожитого ними природного газу.

Посилання відповідача на те, що прострочка оплати виникла з 21 числа відповідного місяця, оскільки відповідно до п. 6.1 договору №15-826-Б на купівлю-продаж природного газу від 23.06.2015 строк оплати визначено до 20 числа місяця, наступного за місяцем реалізації природного газу судом до уваги також не приймається, оскільки пунктом 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» визначено, що якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов'язання визначено "по 1 серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня 2014 року", то останнім днем виконання такого зобов'язання буде 1 серпня 2014 року.

Не приймається судом і посилання відповідача на те, що позивач не своєчасно повертав акти приймання-передачі природного газу, які відповідно до договору є підставою для остаточних розрахунків, оскільки відповідачем в порушення ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не надано суду жодного доказу та не доведено, що позивачем були допущені порушення щодо строків повернення актів приймання-передачі газу.

Інші заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи і судом до уваги не приймаються також.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, допустив порушення строків оплати за поставлений природний газ, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення 10949,01 грн 3% річних та 18377,89 грн інфляційних нарахувань.

Оскільки спір виник у звязку з неправомірними діями відповідача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст. 11, 202, 205, 525, 526, 610, 612, 625, 712 Цивільного кодексу України; ст. 173, 174, 175, 193 Господарського кодексу України; ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України; ст. 4 Закону України „Про судовий збір; господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут», вул.Любецька, б.68, м. Чернігів, 14021 (, відомості про рахунки відсутні) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001 (, відомості про рахунки відсутні) 10949,01 грн 3% річних, 18377,89 грн інфляційних нарахувань та 1600,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.12.2017.

Суддя Л.М.Лавриненко