ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Справа № 907/915/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - С.М. Бойко

- ОСОБА_1

Розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства „SOTRA HOLDING AG

на рішення господарського суду Закарпатської області від 27.09.2017р.

у справі № 907/915/15

за позовом: акціонерного товариства „SOTRA HOLDING AG

до відповідача 1: Українсько-австрійського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю „Термінал Карпати

до відповідача 2: Виконавчого комітету Батівської селищної ради

про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2 - представник (довіреність №б/н від 23.01.2015р);

від відповідача 1 - ОСОБА_3 - представник (довіреність №23/302 від 03.11.2017 р.)

від відповідача 2 - ОСОБА_4 - голова селищної ради.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 27.09.2017р., суддя Андрейчук Л.В., у задоволенні позову було відмовлено повністю. Судові витрати покладено на позивача.

З даним рішенням не погодився позивач акціонерне товариство „SOTRA HOLDING AG і оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень Львівського апеляційного господарського суду від 15.11.2017р.

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №508 від 04.12.2017р. у звязку з перебуванням судді Кравчук Н.М. у відпустці було призначено проведення автоматизованої зміни складу колегії суддів.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.12.2017р. справу №907/915/15 було передано на розгляд колегії суддів у складі: ОСОБА_5 (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_6

Розгляд справи розпочався спочатку.

За клопотанням апелянта судовий розгляд відбувався в режимі відеоконференцзвязку.

04.12.2017р. від апелянта надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №907/930/15.

04.12.2017р. від апелянта також надійшло клопотання про призначення судової (економічної) експертизи.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні вказаних клопотань за безпідставністю, оскільки предметом розгляду даної справи є визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а тому призначення судової економічної експертизи щодо джерел фінансування не є предметом доказування в даній справі. Також апелянт не довів необхідності зупинення провадження у даній справі до завершення розгляду справи №907/930/15, оскільки дане клопотання вже було предметом розгляду суду першої інстанції та ним вірно було встановлено, що в даній справі та в справі №907/930/15 є різним субєктний склад учасників процесу, причини виникнення спору, а тому вони не є взаємоповязаними.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Закарпатської області від 27.09.2017р. у справі №907/915/15 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, акціонерне товариство „SOTRA HOLDING AG подало позов до Українсько-австрійського підприємства у формі ТзОВ „Термінал Карпати та до Виконавчого комітету Батівської селищної Ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №242544, видане 03.02.2004 року виконавчим комітетом Батівської селищної ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що згідно з Договором про спільну інвестиційну діяльність № 152/01 від 19.12.2001 року з додатковою угодою від 19.12.2001 року ТОВ "Термінал Карпати" та Акціонерним товариством "SVT Sojuzvneshtrans Holding AG" (Швейцарська конфедерація, кантон Аппенцель-Ауссерроден, м. Герізау, 9100), відповідно до законодавства України було засноване просте товариство (без прав юридичної особи). Предметом спільної діяльності згідно з умовами договору були реконструкція та будівництво критого перевантажувального комплексу по залізничній станції "Батьово" Львівської залізниці з метою його подальшої експлуатації. Стверджує, що такий комплекс фактично було побудовано у 2002-2004 роках, після чого почалась його комерційна експлуатація, яка триває і по сьогоднішній день. За умовами Договору про спільну інвестиційну діяльність та згідно з вимогами чинного податкового та господарського законодавства України особою, відповідальною за будівництво, комерційну експлуатацію комплексу на території України, облік та сплату податків, оформлення необхідних документів (в тому числі правовстановлюючих документів на майно), є український учасник, тобто ТОВ "Термінал Карпати".

На думку позивача, зазначення у оспорюваному свідоцтві субєкта права власності, форми власності і режиму власності створює потенційні ризики порушення речових прав позивача як правонаступника АТ "SVT Sojuzvneshtrans Holding AG" та не відповідає приписам ст. 112, 432 ЦК УРСР, ст. ст. 355, 1134 ЦК України та п. 1.2, 6.2 Договору про спільну інвестиційну діяльність №152/01 від 19.12.2001 року. При цьому зазначає, що спірне свідоцтво приймалось відповідно до норм Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, а саме згідно ст. ст. 325-327 Цивільного кодексу України передбачалося лише право приватної, державної та комунальної власності, тобто такої форми власності як колективна не передбачалося (ст. 86 і інші положення Цивільного кодексу УРСР 1963 року з 01.01.2004 року вже втратили чинність). На думку позивача, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей кодекс застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності (або виникли до набрання ним чинності, але права і обов'язки продовжують існувати після набрання чинності). При цьому, спірне свідоцтво видавалось вже у 2004 році. А тому, оформленню підлягало не право колективної, а право приватної власності на реконструйоване нерухоме майно.

Також позивач подав до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі №907/915/15 до набрання законної сили рішення суду у господарській справі 907/930/15 та подав клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Місцевий господарський суд обгрунтовано відхилив клопотання позивача про зупинення провадження у справі 907/915/15 до набрання законної сили рішення суду у господарській справі 907/930/15 з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі, зокрема, неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. З аналізу положень зазначеної статті убачається, що пов'язаною зі справою, що розглядається є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі, у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Проте зазначені підстави для зупинення провадження у цій справі відсутні, виходячи з того, що розгляд справи №907/930/15 не перешкоджає встановленню істотних обставин у справі №907/915/15. Зокрема, різним є суб'єктний склад учасників судового процесу, причина виникнення спору у силу взаємовідносин сторін, що дає підстави для висновку про автономність предметів спорів у зазначених справах. Крім цього, судом зазначено, що з'ясування питання підставності вимог позивача про наявність у нього речових прав на спірне майно, не заважає суду надати оцінку факту правомірності видачі свідоцтва про право колективної власності на підставі рішення виконкому Батівської селищної ради №3 від 28.01.2014 року.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Позивач просив суд першої інстанції призначити судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої просить поставити питання стосовно визначення часток участі позивача та відповідача 1 у будівництві (реконструкції) комплексу будівель і споруд (в тому числі критого перевантажувального автомобільно-залізничного терміналу), розташованого по вул. Свободянська, 3 в смт. Батьово Берегівського району. Зазначені позивачем питання стосуються обставин, які підлягають дослідженню у спорі про речові права на згаданий обєкт нерухомості, та не стосуються предмета доказування у даній справі, відтак клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи не підлягає задоволенню.

Відповідач 1 подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, обґрунтовуючи тим, що "СВТ Союзвнєштранс Холдінг АГ" було обізнане про прийняте рішення виконавчого комітету про оформлення права власності, а відтак і про видачу оспорюваного свідоцтва, так як позивач сам вказує на те, що майновий комплекс використовувався після введення його в експлуатацію. В будь-якому разі останній міг в будь-який час дізнатись про винесення та зміст свідоцтва, яке оспорює позивач, в тому числі через представників правопопередника позивача, які брали постійну участь у засіданнях правління Спільної інвестиційної діяльності за Договором про спільну інвестиційну діяльність № 152/01 від 19.12.2001 року. Всі дії "СВТ Союзвнєштранс Холдінг АГ" мають правові наслідки і для позивача, правонаступником якого він себе вважає. А тому, позовні вимоги, у разі, якщо суд прийде до висновку про їх обґрунтованість не можуть бути задоволені через пропуск позивачем (його правопопередником) строку позовної давності, яку відповідач просить застосувати та відмовити в позові з цих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 05.02.2015 року звернувся до відповідача з листом, яким проінформував його про проведену реорганізацію і факт свого правонаступництва всіх прав та обовязків SVT Sojuzvneshtrans Holding AG, зокрема і по Договору про спільну інвестиційну діяльність №152/01 від 19.12.2001 між ТОВ Термінал Карпати та компанією SVT Sojuzvneshtrans Holding AG. До листа, в тому числі, були додані витяги з торговельного (комерційного) реєстру кантону Аппенцель-Ауссерроден як по правопопереднику (SVT Sojuzvneshtrans Holding AG), так і по правонаступнику (SOTRA HOLDING AG). Крім повідомлення про факт правонаступництва позивачем також було запропоновано відповідачу викупити частку позивача у спільному майні.

З огляду на це позивач, вважаючи себе правонаступником всіх та прав та обовязків SVT Sojuzvneshtrans Holding AG, та посилаючись на договір про спільну інвестиційну діяльність № 152/01 від 19.12.2001 року, звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №242544, видане 03.02.2004 року виконавчим комітетом Батівської селищної ради.

09.10.2001 року рішенням 15-ї сесії 23 скликання Батьовської селищної ради Берегівського району Закарпатської області Про надання дозволу на реконструкцію рампи для перевалки вантажів із вагонів в ТОВ Термінал-Карпати на території Батьовської селищної ради ТОВ Термінал Карпати було надано дозвіл на виготовлення документації та проведення робіт по реконструкції рампи для перевалки вантажів із вагонів широкої колії на вузьку і навпаки.

29.10.2001 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Берегівського району Закарпатської області ТОВ Термінал Карпати було видано дозвіл на виконання будівельних робіт № 48 з реконструкції критого ангара смт. Батьово Берегівського району відповідно до проектної документації, узгодженої та зареєстрованої 26.10.2001 року Берегівським відділом містобудування, архітектури та ЖКГ. Відповідно до вихідних даних для проектування, архітектурно-планувального завдання, затвердженого головним архітектором Закарпатської області та головним архітектором Берегівського району, замовником та забудовником обєкту значиться ТОВ Термінал Карпати.

Земельна ділянка площею 10,0833 га для виробничих потреб, на якій передбачалось проведення робіт з реконструкції, належала ТОВ Термінал Карпати на праві постійного користування згідно державного акту серії ІІ-ЗК № 002780, який був виданий на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Батьовської селищної ради від 16.12.1999 року.

З матеріалів справи вбачається, що комплекс будівель був зданий в експлуатацію ТОВ Термінал Карпати як замовником та забудовником самостійно, без участі іноземного учасника. Державною технічною комісією, призначеною розпорядженням Берегівської районної державної адміністрації №475 від 09.09.2003 року встановлено факт готовності критого ангару смт. Батьово Берегівського району до введення в експлуатацію станом на 16.09.2003 року. Акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкту до експлуатації підписаний її членами та затверджений головою районної державної адміністрації. Комісією при прийнятті обєкту до експлуатації встановлено, що порушень вимог органів Державного архітектурно-будівельного контролю, Державного санітарно-епідеміологічного, пожежного нагляду та органів Держнагляду по охороні праці при будівництві не встановлено. Акт державної комісії може бути підставою для реєстрування у відповідних органах обєкта як колективної власності юридичних та органах статистики (п.2 Акту). Замовником реконструкції в акті державної комісії зазначено ТОВ Термінал Карпати.

22.12.2003 року, після завершення реконструкції, ТОВ Термінал Карпати звернулось до Батьовської селищної ради із заявою про прийняття рішення про оформлення права колективної власності на комплекс будівель, що розташований на станції Батьово (критий ангар).

Рішенням Виконавчого комітету Батьовської селищної Ради Берегівського району Закарпатської області від 28.01.2004 року № 3 було вирішено оформити право колективної власності на комплекс будівель по вул. Свободянській, 3 в смт. Батьово за Товариством з обмеженою відповідальністю Термінал Карпати (спільна інвестиційна діяльність ТОВ Термінал Карпати та фірми СВТ Союзвнєштранс Холдінг АГ) в цілому, видати керівництву ТОВ Термінал Карпати свідоцтво про право колективної власності на комплекс будівель, а Берегівському районному бюро технічної інвентаризації провести реєстрацію комплексу будівель згідно пунктів 1-2 цього рішення.

Вказане рішення Виконавчого комітету Батьовської селищної Ради Берегівського району Закарпатської області від 28.01.2004 року № 3 було предметом оскарження в судовому порядку у справі № 907/1096/15 за позовом акціонерного товариства Sotra Holding Ag до виконавчого комітету Батьовської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю Термінал Карпати про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Батьовської селищної ради Берегівського району Закарпатської області №3 від 28.01.2004 Про оформлення права колективної власності на комплекс будівель по вул. Свободянській, 3 в смт. Батьово за Товариством з обмеженою відповідальністю Термінал Карпати (спільна інвестиційна діяльність ТОВ Термінал Карпати та фірми СВТ Союзвнєштранс Холдінг АГ) в цілому.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 05.10.2016 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 24 квітня 2017 року, в задоволенні позову було відмовлено за безпідставністю.

Вказаними рішеннями судів, що набрали законної сили, було встановлено факти про те, що реконструкція перевантажувальної рампи була розпочата ТОВ Термінал Карпати до укладення договору про сумісну діяльність. Реконструкція була завершена у вересні 2003 року і критий ангар був прийнятий в експлуатацію за актом державної комісії від 16.09.2003 року, відповідно до якого замовником будівництва значився ТОВ Термінал Карпати. Сторонами договору про спільну діяльність, режим власності на перевантажувальну рампу з оформленням права спільної часткової власності на таке майно, яке підлягало реконструкції, не проводилось.

Оскільки реконструкція обєкту нерухомого майна проводилась за наявності акту про право користування земельною ділянкою та акту комісії про приймання обєкта і введення його в експлуатацію, у виконавчого комітету Батьовської селищної ради Берегівського району Закарпатської області були наявні підстави для оформлення права власності за замовником будівництва, яким значилось ТОВ Термінал Карпати у всіх дозвільних документах. Згідно Державного акту про прийняття обєкту і введення його в експлуатацію замовником реконструкції вказано ТОВ Термінал Карпати. СВТ Союзвнєштранс Холдінг АГ ні в зазначеному акті, ні в дозволах на реконструкцію та виконання будівельних робіт не значилось.

Судами в межах розгляду справи № 907/1096/15 підтверджено компетенцію органу місцевого самоврядування на оформлення права власності за ТОВ Термінал Карпати з видачою йому свідоцтва про право власності при наявності державного акту про право власності на землю та за наявності акту про прийняття та введення обєкта в експлуатацію, де замовником реконструйованого обєкта нерухомості було ТзОВ Карпати.

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справі Брумареску проти Румунії №28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

У звязку з викладеним суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог у цій справі, були предметом оцінки судів у межах справи №907/1096/15, стосуються тих самих сторін, які беруть участь у цій справі, а незгода позивача з вказаними рішеннями судів не має правового значення в розумінні ст.35 ГПК України.

19.12.2001 року між відповідачем та компанією SVT Sojuzvneshtrans Holding AG було укладено договір про спільну інвестиційну діяльність № 152/01 та додаткову угоду до нього, предметом якого є спільна інвестиційна діяльність по реконструкції та будівництву критого перевантажувального комплексу на залізничній станції Батьово Львівської залізниці з метою його подальшої експлуатації.

Договором врегульовано відносини щодо внесків сторін, порядок ведення спільних справ, відшкодування витрат та розподілу прибутку тощо, тобто встановлено зобовязання, які є характерні та притаманні для такого виду договору як сумісна діяльність.

Згідно з п. 8.1 договору про спільну інвестиційну діяльність № 152/01 останній набрав чинності з 10.06.2002 після його державної реєстрації строком на 50 років.

Посилання позивача-апелянта на те, що відповідач 1 самостійно розпочав підготовку до будівництва, а тоді залучив інвестора з подальшим укладенням договору про спільну інвестиційну діяльність № 152/01, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, а договір про інвестиційну діяльність № 152/01 не містить посилань на те, що його дією охоплюються відносини з реконструкції власного майна, розпочаті до його укладення українським учасником. Матеріали справи не містять доказів передачі перевантажувальної рампи в якості внеску до спільної діяльності чи доказів передачі у спільну часткову власність перевантажувальної рампи, тому позивач не довів, що позивач та SVT Sojuzvneshtrans Holding AG є власником чи співвласником спірного обєкту права власності.

Норма ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема такий спосіб як відновлення становища, яке існувало до порушення.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Частиною 2 ст. 393 ЦК України передбачено, що власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту.

Відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсними свідоцтва про право власності.

З вищенаведених норм випливає, що позивач-апелянт в даному випадку несе тягар доказування наявності у нього відповідного права цивільного (права власності на спірний об'єкт - комплекс будівель по вул. Свободянській, № 3 в смт. Батьово) та факту порушення такого права у звязку з прийняттям оспорюваного свідоцтва. Однак, в матеріалах справи відсутні докази отримання СВТ Союзвнєштранс Холдінг АГ, чи позивачем правовстановлюючих документів на частку в спірному майні, перелік яких на момент виникнення спірних правовідносин був визначений Додатком № 1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, а згодом ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до п.1.4. Розділу І Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 (у редакції, чинній станом на момент видачі оспорюваного свідоцтва), реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів, коштом особи, що звернулася до БТІ.

Оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акту про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акту комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію (п.6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445 (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пп.10 п. б ст.30, ст.40 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, саме до повноважень виконавчого комітету місцевої ради належить прийняття рішень про оформлення права власності на нерухоме майно з видачою свідоцтва про право власності.

Перелік документів, що подаються для оформлення права власності та видачі свідоцтва, передбачено п.6.1. Тимчасового положення. Судом не встановлено наявності підстав для відмови у видачі свідоцтва за наявності акту про право постійного користування землею та акту комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію.

Щодо доводів позивача-апелянта про наявність в оспорюваному свідоцтві напису: спільна діяльність ТОВ Термінал Карпати та фірми СВТ Союзвнєштранс Холдінг АГ, то судом встановлено, що такий запис відтворює пункт 1 рішення Виконавчого комітету Батьовської селищної Ради Берегівського району Закарпатської області від 28.01.2004 року № 3, законність прийняття якого підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили,. Також з даного запису не випливає право позивача на спільну часткову власність з ТОВ Карпати на обєкт нерухомого майна, а відтак такий запис не може бути підставою для визнання оспорюваного свідоцтва недійсним.

Зазначення саме колективної власності в оспорюваному свідоцтві відповідає вимогам норм ст. 12 Закону України Про господарські товариства, ст. ст. 20, 26 Закону України Про власність, оскільки ТОВ Термінал Карпати набуло права колективної власності на перевантажувальну рампу як внесок до статутного фонду товариства його засновником. Ототожнення колективної форми власності з режимом спільної часткової власності у спірних правовідносинах не є можливим.

Крім того, як зазначалося, законність видання правового акту, на підставі якого видано оспорюване свідоцтво, встановлена рішеннями судів у межах справи № 907/1096/15. Позивачем-апелянтом не надано належних та допустимих доказів порушення його прав внаслідок прийняття правомірного правового акту та видання на його підставі оспорюваного свідоцтва.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, доводи позивача-апелянта спростовуються матеріалами справи, встановлені судом обставини справи не дають підстав для висновку про те, що оспорюваним свідоцтвом були порушені будь-які права позивача, що вимагають захисту у обраний позивачем спосіб. Жодних інших підстав для визнання недійсним оспорюваного свідоцтва позивачем-апелянтом не наведено, а тому суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити.

Клопотання відповідача 1 про застосування строку позовної давності правомірно відхилено судом першої інстанції, оскільки судом встановлено, що оспорюване свідоцтво відповідача 2 не порушує права та інтереси позивача, за захистом яких позивач звернувся.

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Закарпатської області від 27.09.2017р. по справі №907/915/15 винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Рішення господарського суду Закарпатської області від 27.09.2017 року у справі №907/915/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу акціонерного товариства „SOTRA HOLDING AG - без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в господарський суд Закарпатської області.

ОСОБА_7 ОСОБА_5

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_1

«Повний текст постанови виготовлено 07.12.2017р.»