РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

05 грудня 2017 року Справа № 918/651/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Петухов М.Г. ,

судді Олексюк Г.Є.

за участю представників сторін:

позивача - під-ця Ронської О.М., пред-ка Вільчинської Н.І. (пост.дов. HMT 007117 від 11.10.2017 р.)

відповідача - пред-ка Ліщинської Т.І. (пост.дов. НМТ 064737 від 24.10.20017 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача фізичної особи - підприємця Мичка Едуарда Володимировича

на рішення Господарського суду Рівненської області від 31.10.2017 р.

у справі № 918/651/17

за позовом фізичної особи - підприємця Ронської Оксани Миколаївни

до фізичної особи-підприємця Мичка Едуарда Володимировича

про стягнення заборгованості в сумі 295479,37 грн. з них 252356,13 грн. борг, 26057,96 грн. пені, 3126,95 грн. 3% річних, 13938,33 грн. інфляційних нарахувань

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 31.10.2017 р. у справі № 918/651/17 частково задоволено позов фізичної особи - підприємця Ронської Оксани Миколаївни до фізичної особи - підприємця Мичка Едуарда Володимировича про стягнення 295479,37 грн., з них 252356,13 грн. - борг, 26057,96 грн. - пені, 3126,95 грн. 3% річних, 13938,33 грн. інфляційних нарахувань. Відповідно до рішення суду стягненню з фізичної особи-підприємця Мичка Едуарда Володимировича на користь фізичної особи-підприємця Ронської Оксани Миколіївни підлягає 252356,13 грн. боргу, 20611,02 грн. пені, 3126,95 грн. 3% річних, 10638,37 грн. інфляційних нарахувань. Відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення 5446,93 грн. пені та 3299,96 грн. інфляційних нарахувань.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач підприємець Мичко Едуард Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 31.10.2017 р. у справі № 918/651/17 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржник вважає, що рішення господарського суду прийнято за неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник доводить, що строк на виконання оплати та стягнення боргу не настав. Зазначає при цьому, що підприємцем Ронською Оксаною Миколаївною не виконано обов'язок, передбачений п. 2.3.11 договору по організації послуг пов`язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом та п. 4.2 договорів-заявок, які є невід'ємною частиною договору, а саме - не направлено підприємцю Мичку Едуарду Володимировичу належним чином оформлені документи, зокрема, оригіналів товарно -транспортних накладних (СМR).

Крім того, виконувати оплату підприємць Мичко Едуард Володимирович має за рахунок коштів замовника, проте замовник розрахунки з підприємцем Мичком Едуардом Володимировичем виконав частково, у зв'язку з чим здійснено часткову оплату послуг фізичної особи - підприємця Ронської Оксани Миколаївни, в міру надходження коштів від замовника.

З огляду на такі обставини скаржник вважає, що фізична особа-підприємець Ронська О.М. може претендувати на стягнення лише розміру її комісійної винагороди.

Крім того, посилаючись на п. 2.3.10 договору по організації послуг пов`язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом та п. 5.3. договорів - заявок, скаржник зазначає, що експедитор - 2 зобов'язаний своєчасно доставити вантаж до пункту призначення та видати його одержувачеві. У випадку несвоєчасної подачі автомобіля на місце завантаження/вивантаження, експедитор - 2 оплачує експедитору - 1 пеню в розмірі 500,00 грн. за кожну почату прострочену добу. Пояснює, що фізичною особою - підприємцем Ронською О.М. порушені терміни доставки вантажу 37 днів, тому підприємець Мичко Е.В. має право не доплатити позивачу суму коштів в розмірі 18500,00 грн.

Також скаржник вважає неправильними розрахунки 3% річних та інфляційних нарахувань, які позивач надав господарському суду і господарський суд першої інстанціі взяв до уваги. Скаржник надає власні розрахунки 3% річних на суму 2763,34 грн. і інфляційних нарахувань в розмірі 5639,82 грн., і пояснює, що суд першої інстанції здійснив, виконуючи власні розрахунки по кожному рахунку окремо не врахував часткової оплати боргу відповідачем.

Скаржник просить врахувати наведені обставини і скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 31.10.2017 р. у даній справі та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач фізична особа - підприємець Ронська Оксана Миколаївна подала відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» зазначає, порядок розрахунків є істотною умовою договору транспортного експедирування. Пояснює, що оскільки умовами п.3.2. договору по організації послуг пов'язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом сторони визначили, що за виконання послуг експедитором-2/позивачем експедитор-1/відповідач здійснює оплату у валюті виставленого рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок експедитора-2 на підставі отриманих рахунків на протязі 10 робочих днів з дня їх отримання. Тому не погоджується з твердженнями скаржника про настання грошового зобов'язання виключно по факту отримання коштів від замовника і зазначає, що згідно з умовами договорів-заявок оплата послуг експедитора-2 здійснюється експедитором-1 за рахунок коштів, отриманих від замовника, тобто - виконання скаржником зобов'язання з оплати отриманих послуг залежить від обсягу оплати послуг замовником за певний період. Проте, оплата послуг замовником не може бути визнана такою, що неминуче має настати, оскільки вона залежить від суб'єктивної поведінки третьої особи, тоді як чинне законодавство не ставить в залежність порядок розрахунків експедиторів по договору від дій третіх осіб (замовників).

Звертає увагу, що скаржник здійснив часткову оплату наданих послуг згідно з отриманими рахунками, що свідчить про прийняття наданих послуг як таких, що надані належним чином та підлягають до оплати. Підприємцем Мичко Е.В. не пред'являлось жодної претензії стосовно прострочення доставки вантажів під час виконання фізичною особою - підприємцем Ронською О.М. взятих на себе зобов'язань по договору по організації послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом від 01.09.2014 р. № б/н. Тому доводи про зарахування вважає безпідставними.

Просить рішення Господарського суду Рівненської області від 31.10.2017 р. у справі № 918/651/17 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, зазначивши, що оплата послуг має бути здійснена після одержання належним чином оформлених документів, зокрема, оригіналу транспортних накладних (CMR), тому вважає, що строк для виконання розрахунків не настав. Також пояснила, що нарахування судом здійснено на повну суму заборгованості без урахуванння частково виконаних платежів.

Позивач фізична особа - підприємець Ронська Оксана Миколаївна та представник позивача в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги. Вважають безпідставними доводи щодо ненастання строку оплати і звертають увагу, що відповідачем частково оплачені також ті рахунки, до яких оригінали CMR не додавались. Зазначили, що повністю погоджуються з розрахунком суду першої інстанції та вважають його арифметично вірним.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 14 години 30 хвилин.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги чи позицією іншої сторони і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено таке.

01.09.2014 р. підприємцем Ронською Оксаною Миколаївною/експедитор-2 та підприємцем Мичком Едуардом Володимировичем/експедитор-1 укладений договір по організації послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом /а.с.15-16 у т.1/, за умовами якого експедитор-2 зобов'язується за дорученням і за рахунок експедитора-1 здійснювати наступні юридичні дії: заключати договори від свого імені з третіми особами (виконавцями) для організації перевезень вантажів, а також проводити повний розрахунок з виконавцями з коштів, отриманих від експедитора 1 (п.1.1).

Відповідно до пунктів 2.1.1. - 2.1.2. договору експедитор-1 зобов'язаний надати експедитору-2 факс-копію або оригінал транспортної заявки з підписами відповідальної особи та печаткою, але не пізніше ніж за 24 години до дати завантаження. Транспортна заявка складається в довільній формі з вказанням послідуючої інформації: маршрут, найменування вантажу, вартість відповідно інвойсу, вага та об'єм вантажу, кількість автомобілів, дата та час завантаження, адреса завантаження, фірма відправник, контактна особа при завантаженні та його телефон, митне оформлення при завантаженні, погранперехід, митне оформлення при вивантаженні, адреса вивантаження, фірма-одержувач, контактна особа під час вивантаження та його телефон, нормативний простій на кожну операцію, вартість послуг в еквіваленті будь-якої іноземної валюти, строки та умови оплати, додаткові умови.

Згідно з п. 3.1. договору розмір плати за організацію перевезення чи безпосереднє перевезення підтверджується у окремих узгоджених заявках експедитора-1, що є невід'ємною частиною цього договору і залежить від виду транспортного засобу, виду перевезення, терміновості, маршрутів, тощо.

Відповідно до п. 3.2. за виконання послуг експедитором-2 експедитор-1 здійснює оплату у валюті виставленого рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок експедитора-2 на підставі отриманих рахунків на протязі 10 (десяти) робочих днів з дня їх отримання. По всім сумам, неоплаченим експедитору в узгодженні терміни, останній нараховує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

У відповідності до п. 6.1. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2014 року. Якщо за два місяці до його закінчення жодна зі сторін не проявить ініціативи щодо його припинення, цей договір автоматично продовжується кожен раз на один календарний рік.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Фізичною особою-підприємцем Ронською Оксаною Миколаївною/експедитор-2 та підприємцем Мичком Едуардом Володимировичем/експедитор-1 укладено договори - заявки № 06/04/01 від 06.04.2017 р., № 18/04/02 від 18.04.2017 р., № 25/04/01 від 25.04.2017 р., № 26/04/01 від 26.04.2017 р., № 25/04/01 від 25.04.2017 р., № 28/04/01 від 28.04.2017 р., 28/04/02 від 28.04.2017 р., № 04/05/02 від 04.05.2017 р., № 03/05/01 від 03.05.2017 р., № 10/05/01 від 10.05.2017 р., № 15/05/02 від 15.05.2017 р., № 15/05/01 від 15.05.2017 р., № 17/05/01 від 17.05.2017 р. /а.с. 17 - 29 у т. 1/.

Договори - заявки підписані сторонами та скріплені їх печатками.

На виконання умов договору по організації послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом, та на виконання договорів-заявок підприємцем Ронською О.М./замовник та Товариством з обмеженою відповідальністю «Європа - Транс ЛТД»/перевізник укладені договори - заявки № 003394 від 10.05.2017 р. на суму 38674,68 грн., № 003142 від 26.04.2017 р. на суму 38611,36 грн., № 003150 від 26.04.2017 р. на суму 35042,72 грн., № 003181 від 27.04.2017 р. на суму 49199,72 грн., № 003149 від 26.04.2017 р. на суму 34439,80 грн., № 003257 від 03.05.2017 р. на суму 37312,36 грн., № 003236 від 03.05.2017 р. на суму 32819,76 грн., № 003304 від 04.05.2017 р. на суму 36855,63 грн., № 003276 від 03.05.2017 р. на суму 45310,23 грн., № 003454 від 11.05.2017 р. на суму 34195,22 грн., № 003573 від 12.05.2017 р. на суму 37465,64 грн., № 003565 від 12.05.2017 р. на суму 35690,49 грн., № 003563 від 12.05.2017 р. на суму 35100,57 грн. /а.с. 32 - 44 у т. 1/

Договори-заявки підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

Перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю «Європа - Транс ЛТД» прийнято товар до перевезення та здано у повному обсязі без жодних зауважень вантажоодержувачів, що підтверджено підписами представників вантажоодержувачів у CMR /а.с. 46 - 47, 50 - 51, 54 - 55, 58 - 59, 62 - 63, 66 - 67, 70 - 71, 74 - 75, 78 - 79, 82, 85 - 86, 89 - 90, 93 - 94 у т.1/.

Таким чином, позивачем виконані зобов'язання перед відповідачем, про що також складені акти про надання транспортних послуг, відповідно до яких експедитором-2 виконано транспортно - експедиційне обслуговування за визначеними в актах маршрутами з посиланням на відповідні CMR та суми /а.с. 48, 52, 56, 60, 64, 68, 72, 76, 80, 83, 87, 91, 95 у т.1/.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивачем підприємцем Ронською О.М. на підставі договору надані відповідачеві автотранспортні послуги на загальну суму 506156,13 грн., яка підтверджена вищезазначеними первинними документами та рахунками-фактурами: № 138 від 30.05.2017 р. на суму 39855,59 грн., № 116 від 03.05.2017 р. на суму 39772,60 грн., № 117 від 04.05.2017 р. на суму 36201,16 грн., № 120 від 05.05.2017 р. на суму 50357,36 грн., № 122 від 08.05.2017 р. на суму 35597,44 грн., № 127 від 12.05.2017 р. на суму 38603,95 грн., № 123 від 11.05.2017 р. на суму 33827,39 грн., № 128 від 15.05.2017 р. на суму 38007,37 грн., № 129 від 16.05.2017 р. на суму 46762,48 грн., № 133 від 22.05.2017 р. на суму 35374,37 грн., № 135 від 24.05.2017 р. на суму 38645,66 грн., № 136 від 29.05.2017 р. на суму 36870,34 грн., № 137 від 29.05.2017 р. на суму 36280,42 грн.

06.06.2017 р. та 13.06.2017 р. фізичною особою-підприємцем Ронською Оксаною Миколаївною на адресу фізичної особи-підприємця Мичка Едуарда Володимировича направлені рахунки-фактури на оплату наданих послуг з додатками копій чи оригіналів СМR, актів про надання транспортних послуг та договорів-заявок, що підтверджено описами вкладень, фіскальними чеками, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с. 96 - 102 у т.1/.

Рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень /а.с. 96, 100 у т. 1/ підтверджено, що фізичною особою-підприємцем Мичком Е.В. рахунки до оплати, копії і оригінали СМR, акти про надання транспортних послуг, договори-заявки на конкретні перевезення отримані 10.06.2017 р. та 15.06.2017 р.

Отже, відповідно до умов договору сторін, а також враховуюче те, що документи отримані відповідачем 10.06.2017 р. та 15.06.2017 р., відповідач зобов'язаний виконати платежі :

по рахункам - фактурам № 116 від 03.05.2017 р., № 117 від 04.05.2017 р., № 120 від 05.05.2017 р., № 122 від 08.05.2017 р., № 127 від 12.05.2017 р., № 123 від 11.05.2017 р., № 128 від 15.05.2017 р. на загальну суму 272367,27 грн. - до 23.06.2017 р. включно;

по рахункам - фактурам № 138 від 30.05.2017 р., № 129 від 16.05.2017 р., № 133 від 22.05.2017 р., № 135 від 24.05.2017 р., № 136 від 29.05.2017 р., № 137 від 29.05.2017 р. на загальну суму 233788,86 грн. оплата мала була бути здійснена до 30.06.2017 р.

Претензія позивача про оплату боргу 306356,13 грн., направлена відповідачеві 15.07.2017 р. /а.с. 111 - 114 у т. 1/, залишена останнім без реагування.

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що фізичною особою-підприємцем Мичком Е.В. здійснено часткову оплату за послуги відповідно до рахунків - фактур від 03.05.2017 р. № 116, від 04.05.2017 р. № 117, від 05.05.2017 р. № 120, від 08.05.2017 р. № 122, від 11.05.2017 р. № 123, від 12.05.2017 р. № 127, від 15.05.2017 р. № 128, від 16.05.2017 р. № 129, від 22.05.2017 р. №133, від 24.05.2017 р. № 135, від 29.05.2017 р. № 136, від 29.05.2017 р. № 137, від 30.05.2017 р. № 138, що підтверджується звітами про дебетові та кредитові операції та квитанціями від 11.09.2017 р. та 15.09.2017 р. в загальній сумі 253800,00 грн. /а.с. 104 - 111, 243 - 246 у т.1/.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки. Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського кодексу України підставою виникнення господарських зобов'язань є господарський договір.

Відповідно до ст.ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.929 ЦК України, ст..ст.306, 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Згідно зі ст.9 Закону України "Про транспортно-експедиційну діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про транспортно-експедиційну діяльність", клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Судом встановлено, що на виконання умов договору по організації послуг пов'язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом та договорів - заявок, фізичною особою - підприємцем Ронською Оксаною Миколаївною/замовник та товариством з обмеженою відповідальністю «Європа - Транс ЛТД»/перевізник укладено договори - заявки /а.с. 32 - 44 у т. 1/. Перевізником товариством з обмеженою відповідальністю «Європа - Транс ЛТД» прийнято товар до перевезення у вказаних в заявках часі та місці завантаження, що підтверджується підписами водіїв в CMR, та здано у повному обсязі без жодних зауважень вантажоодержувачів, що також підтверджується підписами представників вантажоодержувачів у CMR. Таким чином, фізичною особою - підприємцем Ронською О.М. виконані зобов'язання за договором, що зокрема, підтверджується актами про надання транспортних послуг /а.с. 48, 52, 56, 60, 64, 68, 72, 76, 80, 83, 87, 91, 95 у т.1/.

Умови п.3.2. договору по організації послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом, щодо виконання відповідачем оплати послуг на підставі отриманих рахунків на протязі 10 (десяти) робочих днів з дня їх отримання відповідають вищенаведеним нормам чинного законодавства.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що виконувати оплату підприємць Мичко Едуард Володимирович має в міру надходження коштів від замовника, тоді як замовник розрахунки з підприємцем Мичком Едуардом Володимировичем виконав частково. Судом враховано, що правовідносини сторін не є правовідносинами замовника (клієнта) і експедитора, тоді як умовами договору сторін по організації послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом строк оплати визначений у п.3.2 чітко -на протязі 10 (десяти) робочих днів з дня отримання рахунку.

Також безпідставними є доводи скаржника про те, що позивачем не надано оригіналів товарно-транспортних накладних (CMR), і виконання розрахунків на підставі копій CMR суперечить п.2.3.22 договору та п. 4.2 договорів-заявок. Колегією суддів встановлено, що умовами договору по організації послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом, не передбачено надсилання експедитору-1 виключно оригіналу CMR.

Після одержання пакетів документів відповідач жодного разу не висував вимог про надання йому оригіналів товарно-транспортних накладних (CMR) для виконання розрахунків та без зауважень підписував акти про надання транспортних послуг.

Крім того, колегією суддів встановлено, що фізичною особою-підприємцем Ронською Оксаною Миколаївною/експедитор-2 на адресу фізичної особи-підприємця Мичка Едуарда Володимировича/експедитор-1 надсилалися як копії CMR так і оригінали, що підтверджується описами вкладень, фіскальними чеками /а.с. 96 - 102 у т.1/. При цьому звітом про дебетові та кредитові операції та квитанцій від 11.09.2017 р. та 15.09.2017 р. фізичної особи-підприємця Мичком О.М. підтверджено, що відповідач здійснював оплати автотранспортних послуг згідно з рахунками-фактурами як на підставі оригіналів CMR, так і на підставі копій CMR /а.с. 104 - 111, 243 - 246 у т.1/.

За таких обставин колегія суддів оцінює як надумані, направлені на ухилення від відповідальності твердження відповідача, що ненадання йому оригіналів товарно-транспортних накладних (CMR) унеможливлює виконання розрахунків.

Згідно зі ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до норм ст.530 ЦК України зобов'язання має бути виконане у встановлений строк (термін).

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач надала відповідачеві автотранспортні послуги на суму 506156,13 грн., підприємець Мичко Е.В. здійснив часткову оплату за послуги в сумі 253800,00 грн. Заборгованість становить 252356,13 грн. і підлягає стягненню з відповідача, враховуючи вищенаведені норми, умови п. 3.2 договору та встановлені судом обставини.

Оскільки має місце несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов'язання, також правомірними є позовні вимоги про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції, відсотків річних та пені.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку про необхідність змінити рішення з урахуванням такого.

Колегія суддів встановила, що відповідач/скаржник був зобов`язаний виконати оплати згідно з рахунками-фактурами від 03.05.2017 р. № 116, від 04.05.2017 р. № 117, від 05.05.2017 р. № 120, від 08.05.2017 р. № 122, від 11.05.2017 р. № 123, від 12.05.2017 р. № 127, від 15.05.2017 р. № 128 - до 23.06.2017 р. включно, згідно з рахункам-фактурам від 16.05.2017 р. № 129, від 22.05.2017 р. №133, від 24.05.2017 р. №135, від 29.05.2017 р. № 136, від 29.05.2017 р. № 137, від 30.05.2017 р. № 138 - до 30.06.2017 р. Відповідач не заперечує часткове виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежів, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суд України № 14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" із подальшими змінами та доповненнями, визначено, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як і інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Перевіривши розрахунок річних за період прострочення з 24.06.2017 р. по 24.10.2017 р. (остання дата періоду прострочення визначена позивачем) по рахункам-фактурам від 03.05.2017 р. № 116, від 04.05.2017 р. № 117, від 05.05.2017 р. № 120, від 08.05.2017 р. № 122, від 11.05.2017 р. № 123, від 12.05.2017 р. № 127, від 15.05.2017 р. № 128 по 23.06.2017 р. та за період прострочення з 01.07.2017 р. по 24.10.2017 р. по рахункам-фактурам від 16.05.2017 р. № 129, від 22.05.2017 р. №133, від 24.05.2017 р. №135, від 29.05.2017 р. № 136, від 29.05.2017 р. № 137, від 30.05.2017 р. № 138, колегія суддів врахувала виконані відповідачем платежі (з посиланням у платіжних документах на конкретні рахунки) та встановила, що належною до стягнення є сума 2763,02 грн. 3% річних - за обґрунтованим розрахунком відповідача.

Позовні вимоги в частині стягнення 363,93 грн. 3% річних задоволенню не підлягають як безпідставні.

Перевіривши розрахунки боргу з урахуванням індексу інфляції за період з липня 2017 року по жовтень 2017 року з урахуванням наведених норм та обставин справи, позиції щодо нарахування інфляційних, викладеної у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р., у листі Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 р. № 62-97, та враховуючи часткові оплати, здійсненні фізичною особою-підприємцем Мичком Е.В., колегія суддів дійшла висновку, що належною до стягнення з відповідача є 5442,64 грн. інфляційних нарахувань:

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №116

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201729772.601.00129.7129802.31
01.09.2017 - 30.09.201713772.601.020275.4514048.05
Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №117

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201731201.161.00131.1431232.30
01.09.2017 - 30.09.201713201.161.020264.0213465.18
Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №120

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201740357.361.00140.2840397.64
01.09.2017 - 30.09.201728357.361.020567.1528924.51
Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №122

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201725597.441.00125.5525622.99
01.09.2017 - 30.09.201715597.441.020311.9515909.39

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №123

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201728827.391.00128.7728856.16
01.09.2017 - 30.09.201715827.391.020316.5516143.94
Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №127

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201733603.951.00133.5433637.49
01.09.2017 - 30.09.201720603.951.020412.0821016.03
Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №128

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201733007.371.00132.9433040.31
01.09.2017 - 30.09.201720007.371.020400.1520407.52
Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №129

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201742062.481.00141.9842104.46

01.09.2017 - 30.09.201729062.481.020581.2529643.73

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №133

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201732774.371.00132.7132807.08
01.09.2017 - 30.09.201720774.371.020415.4921189.86
Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №135

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201733645.661.00133.5833679.24
01.09.2017 - 30.09.201721645.661.020432.9122078.57
Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №136

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201721870.341.00121.8321892.17
01.09.2017 - 30.09.201719870.341.020397.4120267.75
Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №137

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201721208.421.00121.1721229.59
01.09.2017 - 30.09.201716280.421.020325.6116606.03
Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції по рахунку №138

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.07.2017 - 31.08.201722355.591.00122.3122377.90
01.09.2017 - 30.09.201717355.591.020347.1117702.70

Враховано колегією суддів, що відповідно до Рекомендацій Верховного Суду України, викладених у листі від 03.04.1997 р. № 62-97 р., індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці, тобто - мала місце дефляція (п. 3.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Колегія суддів вважає помилковим розрахунок інфляційних нарахувань, виконаний судом першої інстанції, оскільки в розрахунку не враховані частково виконані відповідачем платежі, тому рішення Господарського суду Рівненської області у даній справі підлягає зміні в цій частині.

Позовні вимоги в частині стягнення 8491,39 грн. інфляційних нарахувань задоволенню не підлягають як безпідставні.

Вимога позивача про стягнення пені є підставною, враховуючи невиконання відповідачем грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 216 та ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України передбачено, що господарсько-правова відповідальність застосовується до учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. В статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умови п. 3.2 договору сторін відповідають наведеним нормам.

Колегією суддів на підставі матеріалів справи встановлено, що розрахунок пені позивачем здійснений у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу з урахуванням виконуваних відповідачем платежів /а.с. 169 у т.1/. Тому є помилковим та підлягає виключенню з мотивувальної частини висновок суду першої інстанції про застосування позивачем в розрахунку облікової ставки НБУ, замість подвійної облікової ставки.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що позивачем невірно зазначено початок періоду нарахувань по рахункам-фактурам від 16.05.2017 р. № 129, від 22.05.2017 р. № 133, від 24.05.2017 р. № 135, а саме - з 29.06.2017 р. (по 24.10.2017 р.), тоді як відповідно до умов п. 3.2. договору оплата мала бути здійснена до 30.06.2017 р. і період прострочення почався 01.07.2017 р. При цьому в розрахунках не враховано, що 28 червня є не робочим, а святковим вихідним днем.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із обґрунтованим висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовної вимоги про стягнення пені в сумі 20611,02 грн. В решті позовна вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає як безпідставна.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 31.10.2017 р. у справі № 918/651/17 в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків річних підлягає зміні згідно з п.4 ч.1 ст.104 ГПК України, оскільки висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи. В решті рішення господарського суду Рівненської області залишається без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати покладаються на сторони відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача фізичної особи - підприємця Мичка Едуарда Володимировича задоволити частково. Рішення Господарського суду Рівненської області від 31.10.2017 р. у справі № 918/651/17 змінити в частині задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань.

Викласти резолютивну частину рішення в такій редакції:

"1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Мичка Едуарда Володимировича (33010, АДРЕСА_1; банківські реквізити: р/р НОМЕР_3 в ПАТ "Приватбанк", МФО: 333391, код ЄДРПОУ: НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця Ронської Оксани Миколіївни (04107, АДРЕСА_2; банківські реквізити: р/р НОМЕР_4 в ПАТ "Приватбанк" філія Розрахунковий центр в м. Києві, МФО 320649, Код ЄДРПОУ НОМЕР_2) 252356,13 грн. (двісті п'ятдесят дві тисячі триста п'ятдесят шість грн. 13 коп.) боргу, 20611,02 грн. (двадцять тисяч шістсот одинадцять грн. 02 коп.) пені, 2763,02 (дві тисячі сімсот шістдесят три грн. 02 коп.) 3% річних, 5442,64 грн. (п`ять тисяч чотириста сорок дві грн. 64 коп.) інфляційних нарахувань.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 5446,94 грн. пені, 363,93 грн. відсотків річних та 8495,69 грн. інфляційних нарахувань.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця Мичка Едуарда Володимировича (33010, АДРЕСА_1; банківські реквізити: р/р НОМЕР_3 в ПАТ "Приватбанк", МФО: 333391, код ЄДРПОУ: НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця Ронської Оксани Миколіївни (04107, АДРЕСА_2; банківські реквізити: р/р НОМЕР_4 в ПАТ "Приватбанк" філія Розрахунковий центр в м. Києві, МФО 320649, Код ЄДРПОУ НОМЕР_2) 4217,59 грн. витрат на судовий збір за подання позову.

Видати наказ."

Стягнути з фізичної особи-підприємця Ронської Оксани Миколіївни (04107, АДРЕСА_2; банківські реквізити: р/р НОМЕР_4 в ПАТ "Приватбанк" філія Розрахунковий центр в м. Києві, МФО 320649, Код ЄДРПОУ НОМЕР_2) на користь фізичної особи-підприємця Мичка Едуарда Володимировича (33010, АДРЕСА_1; банківські реквізити: р/р НОМЕР_3 в ПАТ "Приватбанк", МФО: 333391, код ЄДРПОУ: НОМЕР_1) 146,11 грн. витрат на судовий збір за розгляд апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Рівненської області видати накази на виконання цієї постанови.

Матеріали справи № 918/651/17 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.