ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Справа № 910/9752/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О.-головуючого (доповідач), Нєсвєтової Н.М., Карабаня В.Я.,
розглянувши матеріали касаційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест"
на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017
у справі№ 910/9752/16 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест"
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів1) Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ", 2) Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"; Міністерство інфраструктури України; Компанія "WELLGOS PQ S.A.", Товариство з обмеженою відповідальністю "3-А"; Компанія "Dead Sea Shipping and Marine Company" ,
Провідшкодування збитків у розмірі 243188087,56 грн., що складає 9060659,00 дол. США відповідно до офіційного курсу НБУ.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися,

від відповідача 1:Бондарев Р.В.,

від відповідача 2: не з'явилися,

від третіх осіб: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Іллічівський морський торгівельний порт", Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення солідарно з Державного підприємства "Іллічівський морський торгівельний порт", Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" збитків у розмірі 243188087,56 грн., що складає 9060659,00 дол. США відповідно до офіційного курсу НБУ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 у справі № 910/9752/16 (суддя Підченко Ю.О.) у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" до Державного підприємства "Іллічівський морський торгівельний порт" відмовлено; у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2016 у справі № 910/9752/16 (у складі колегії суддів: Андрієнка В.В.-головуючого, Буравльова С.І., Шапрана В.В.) повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 у справі № 910/9752/16 з доданими до неї документами.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі № 910/9752/16 (у складі колегії суддів: Андрієнка В.В.-головуючого, Буравльова С.І., Шапрана В.В.) відповідачем 1 у справі № 910/9752/16 вважати Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" ; залучено Міністерство інфраструктури України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"; залучено Компанію "WELLGOS PQ S.A." (Веллгос ПКю С.А.) Код 795834 Salduba Buildin;, Third Floor, 53rd East Street, Urbanizacion Marbella Panama City, Republic of Panama у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест"; зобов'язано Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" надати Київському апеляційному господарському суду у строк до 12.01.2017 нотаріально засвідчені переклади апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва 06.07.2016 у справі № 910/9752/16 у двох примірниках іспанською мовою, позовної заяви ТОВ "Алко-Інвест" у справі № 910/9752/16 у двох примірниках іспанською мовою, ухвали Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі № 910/9752/16 у двох примірниках іспанською мовою та прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів у двох примірниках іспанською мовою відповідно до ст. 7 Конвенції; зупинено апеляційне провадження у справі № 910/9752/16 у зв'язку із зверненням Київського апеляційного господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2016 у справі № 910/9752/16 (у складі колегії суддів: Андрієнка В.В.-головуючого, Буравльова С.І., Шапрана В.В.) виправлено допущену описку в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі № 910/9752/16; пункт 5 резолютивної частини ухвали Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі № 910/9752/16 викладено у наступній редакції: "Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" надати Київському апеляційному господарському суду у строк до 12.01.2017 нотаріально засвідчені переклади апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва 06.07.2016 у справі № 910/9752/16 у двох примірниках іспанською мовою, позовної заяви ТОВ "Алко-Інвест" у справі № 910/9752/16 у двох примірниках іспанською мовою, ухвали Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі № 910/9752/16 у двох примірниках іспанською мовою та прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів у двох примірниках іспанською мовою відповідно до ст. 7 Конвенції."

Постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2016 у справі № 910/9752/16 (у складі колегії суддів: Корнілової Ж.О.-головуючого, Могил С.К., Нєсвєтової Н.М.) ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2016 у справі № 910/9752/16 скасовано, а справу передано до Київського апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 у справі № 910/9752/16.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 у справі № 910/9752/16 (у складі колегії суддів: Андрієнка В.В.-головуючого, Буравльова С.І., Власова Ю.Л.) поновлено апеляційне провадження у справі № 910/9752/16.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі № 910/9752/16 (у складі колегії суддів: Калатай Н.Ф.-головуючого, Пашкіної С.А., Мартюк А.І.) залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача-Товариство з обмеженою відповідальністю "З-А" (02131, м. Київ, вул. Декабристів, 12/37, ідентифікаційний код 21037036) (далі третя особа 3); залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів-Компанію "Dead Sea Shipping and Marine Company" (p.o. box 3558 Amman, 11953, Jordan, Tela'a Alali area, Wasfi Altar str., Almubsleh building, flor no. 3, tel 919/7/6, fax 918, ID 200098931) (далі третя особа 4); розгляд справи № 910/9752/16 відкладено до 29.03.2018 о 10:00; засідання відбудеться у приміщенні Київського апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, 1, зал судових засідань № 15; зобов'язано позивача у строк до 02.10.2017 надати суду: належні докази направлення третій особі 3 копій позовної заяви з доданими до неї документами та апеляційної скарги або письмові пояснення щодо неможливості надати витребувані судом докази повністю або в частині; зобов'язано третю особу 4 у строк до 01.03.2018 надати суду письмові пояснення щодо того, яким саме особам передано автомобілі у кількості 597 од., арешт на які скасовано ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2013, з поданням належних доказів на підтвердження вказаних обставин (відповідні правочини та докази їх виконання тощо); запропоновано третій особі 3 та третій особі 4 до дня слухання справи надати суду письмові пояснення по суті спору із поданням належних доказів на підтвердження викладених у поясненнях обставин; попереджено сторін та третіх осіб, що нез'явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою у розгляді апеляційної скарги про відповідальність, передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України за ухилення від вчинення дій покладених господарським судом на сторону; та те, що за правилами ст. 101 ГПК України справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" у строк до 15.09.2017 подати до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду нотаріально засвідчені переклади позовної заяви від 17.03.2016 (а.с. 5-14 т.1), апеляційної скарги від 21.07.2016 (а.с. 207-207 т. 2) та вказаної ухвали англійською мовою у трьох примірниках.

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі № 910/9752/16, Товариство з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить частково скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі № 910/9752/16, а саме: пункт 3, яким розгляд справи № 910/9752/16 відкладено до 29.03.2018 о 10:00; пункт 11, яким апеляційне провадження у справі № 910/9752/16 зупинено.

У касаційній скарзі заявник посилається на недотримання судом апеляційної інстанції норм матеріального права та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представника відповідача, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом розгляду у справі є позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів збитків, які становлять вартість автомобілів, що прибули у порт на т/х "FAINA" і вивантажено Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ", на думку позивача, без відповідної вказівки експедитора ТОВ " 3-А". Загальна кількість автомобілів, які прибули у порт на вказаному судні становить 596 од., а протиправно вивантажені з них, за твердженням позивача- 551од.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 01.04.2013 (слідчий суддя Максимович Г.В.) накладено арешт на автомобілі у кількості 596 од. у зв'язку з тим, що власника вантажу не встановлено, зокрема, у матеріалах провадження відсутні оригінали або завірені копії документів на підтвердження права власності на автомобілі.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2013 у справі № 757/16317/13-к (слідчий суддя Ісаєвська О.В.) скасовано арешт з вказаних автомобілів у зв'язку з тим, що досудовим слідством долучено копії документів, що підтверджують належність автомобілів громадянам Лівії. Вказаною ухвалою передано 597 од. автомобілів у розпорядження співробітника транспортної фірми "Dead Sea Shipping and Marine Company" для подальшого вивезення автомобілів з території України до Лівії.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.05.2014 у справі № 916/546/14 (суддя Власова С.Г), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2014 у справі № 916/546/14 (у складі колегії суддів: Шевченко В.В.-головуючого, Головея В.М., Мирошниченко М.А.) та постановою Вищого господарського суду України від 30.09.2014 у справі № 916/546/14 (у складі колегії суддів: Грейц К.В.-головуючого, Глос О.І., Мачульського Г.М.) встановлено, що після зняття арешту з автомобілів у кількості 597 од. їх передано у розпорядження співробітника транспортної фірми "Dead Sea Shipping and Marine Company" для подальшого вивезення автомобілів з території України до Лівії.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що автомобілі, які позивач фактично вважає своєю власністю відповідно до судових рішень передано фірмі "Dead Sea Shipping and Marine Company", власниками автомобілів визнано юридичних осіб/громадян Лівії.

Між позивачем та Державним підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" відсутні будь-які договірні правовідносини, перевезення вказаного вантажу організовано Товариством з обмеженою відповідальністю "З-А" відповідно до укладеного з позивачем договору від 15.03.2013 № 15/03/13 транспортного експедирування.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

Враховуючи, що під час вирішення спору сторін по суті необхідно досліджувати правовідносини, які виникли між сторонами та Товариством з обмеженою відповідальністю "З-А" та правовідносини щодо вибуття вказаних автомобілів з володіння позивача, судом апеляційної інстанції з власної ініціативи залучено до участі у справі: у якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "З-А" (02131, м. Київ, вул. Декабристів, 12/37, ідентифікаційний код 21037036); у якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів-Компанію "Dead Sea Shipping and Marine Company" (p.o. box 3558 Amman, 11953, Jordan, Tela'a Alali area, Wasfi Altar str., Almubsleh building, flor no. 3, tel 919/7/6, fax 918, ID 200098931).

При цьому судом апеляційної інстанції витребувано у Компанії "Dead Sea Shipping and Marine Company", як у особи, яка повинна передати вказані автомобілі громадянам/юридичним особам Лівії відомості про те, кому передано вказані автомобілі, після чого повернутися до вирішення поданого Державними підприємством "Морський торговельний порт "Чорноморськ" клопотання про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів юридичних осіб Лівії.

Сцудом апелояційної інстанції встановлено: місцезнаходженням Компанію "Dead Sea Shipping and Marine Company" є Іорданія, тобто вказана особа є іноземним суб'єктом господарювання.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. (ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 125 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо у процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном, а рівно повідомлення у належній формі іноземних учасників судового процесу про час і місце розгляду справи, регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965 (далі - Конвенція) яка є чинною в Україні відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 № 2052-ІІІ із заявами та застереженнями. Дата приєднання України до Конвенції-19.10.2000, дата набуття чинності-01.12.2001, дата приєднання Іорданії до Конвенції-13.06.2001.

Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба у передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном (ст. 1 Конвенції).

Кожна договірна держава призначає центральний орган обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших договірних держав та здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6 Конвенції. (ст. 2 Конвенції).

Відповідно до п. 1, п. 2 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" центральним органом України є Міністерство юстиції України, а органами компетентними складати підтвердження про вручення документів є Міністерство юстиції України та його територіальні управління юстиції.

Відповідно до п. 4 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" органом компетентним отримувати документи, які передаються консульськими каналами або, якщо цього вимагають надзвичайні обставини дипломатичними каналами є Міністерство юстиції України.

Відповідно до ст. 10 Конвенції, якщо запитувана держава не заперечує, то Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном; b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної держави; c) можливості для будь-якої заінтересованої у судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної держави.

Пунктом 5 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" передбачено що Україна не використовуватиме на своїй території способів передачі судових документів, передбачених статтею 10 Конвенції.

Відповідно до ст. 5 Конвенції центральний орган запитуваної держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: а) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів складених у цій державі особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної держави.

Відповідно до пункту (b) частини першої ст. 5 Конвенції документ має бути вручено шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно.

Якщо документ має бути вручено відповідно до частини першої ст. 5 Конвенції, то центральний орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної держави.

Відповідно до частини 1 статті 15 Конвенції, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, та якщо відповідач не з'явився, судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що a) документ вручено у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної держави для вручення документів, складених у цій країні особам, які перебувають на її території; b) документ дійсно доставлено особисто відповідачу або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що у кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка здійснені у належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Відповідно до частини 2 статті 15 Конвенції кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої вказаної статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку у разі, якщо виконано усі наступні умови: а) документ передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією; b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддею визначено як достатній для вказаної справи та який становить щонайменше шість місяців; с) не отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної держави.

Для забезпечення належного повідомлення Компанії "Dead Sea Shipping and Marine Company" про час та місце розгляду справи у встановленому Конвенцією порядку, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку щодо необхідності зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест", як зацікавлену особу надати суду нотаріально засвідчений переклад позовної заяви від 17.03.2016 (а.с. 5-14 т.1), апеляційної скарги від 21.07.2016 (а.с. 207-207 т. 2) та вказаної ухвали на англійську мову у трьох примірниках.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає у межах строків, встановлених статтею 69 вказаного Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено у даному засіданні.

Таким чином з метою повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність призначення розгляду справи на строк не раніше ніж через шість місяців та зупинення провадження у справі № 910/9752/16 на підставі ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення;

3) скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції;

4) скасувати рішення першої інстанції, постанову апеляційної інстанції повністю або частково і припинити провадження у справі чи залишити позов без розгляду повністю або частково;

5) змінити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції;

6) залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Відповідно до ст. 11113 Господарського процесуального кодексу ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі № 910/9752/16 Господарського суду міста Києва прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими, і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Таким чином ухвала Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі № 910/9752/16 Господарського суду міста Києва підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алко-Інвест" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі № 910/9752/16 Господарського суду міста Києва залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі № 910/9752/16 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий, суддя:Корнілова Ж. О.
Судді:Нєсвєтова Н.М.
Карабань В.Я.