ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.12.2017р. Справа №905/1592/17

за позовом Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного

товариства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України",

м.Покровськ

до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, м.Маріуполь

про визнання необгрунтованою відмови відповідача підписати акти, стягнення заборгованості в сумі 179776,80 грн.

Головуючий суддя Левшина Г.В.

Суддя Тарапата С.С.

Суддя Чернова О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2-по дов.

від відповідача: ОСОБА_3-по дов.

від третьої особи: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України", м.Покровськ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м.Покровськ, про визнання необгрунтованою відмови відповідача підписати акти, стягнення заборгованості в сумі 179776,80 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобовязань зі сплати вартості виконаних за договором підряду №2-12 від 09.02.2016р. у лютому 2017р. робіт.

Відповідач надав відзив на позов від 08.08.2017р. №013-1843, доповнення до відзиву, в яких позовні вимоги не визнав, посилаючись на самовільне проведення відповідачем спірних робіт поза межами ціни договору та без підтверджених планів-завдань замовника, внаслідок чого відповідний обовязок зі сплати вартості цих робіт відсутній.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.08.2017р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, м.Маріуполь.

Третя особа надала письмові пояснення по суті спору від 19.08.2017р. №07.2-17/2348, згідно яких повідомила суд про ті обставини, що на підставі наданих відповідачем платіжних доручень по КПКВК 3111020 «Розвиток мережі та утримання автомобільних доріг загального користування» було здійснено платежі на користь позивача у 2016р. на суму 3591864,20 грн., у 2017р. на суму 718372,84 грн.

Згідно заперечень від 09.10.2017р. №07.2-17/2821 третя особам стверджує про ті обставини, що вимога позивача прийняти акти виконаних робіт за лютий 2017р. спричиняє збільшення суми договору без застосування процедури закупівлі, що суперечить вимогам закону.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

09.02.2016р. між сторонами був підписаний договір про закупівлю послуг за державні кошти №2-12.

Відповідно ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно із ст.628 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зі змісту договору №2-12 від 09.02.2016р. вбачається, що у відповідності до вимог статті 181 Господарського кодексу України сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договірного зобовязання, обєму робіт, а також їх вартості та строку виконання, відповідальності за порушення його умов.

Так, відповідно до розділу 1 договору позивач прийняв на себе зобовязання за завданням відповідача своїми силами і засобами, на власний ризик виконати послуги у 2016р. « 42.11.1 Дороги автомобільні та автомагістралі, інші дороги, елементи доріг, злітно-посадкові смуги летовищ. Послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Донецькій області Красноармійській район). Відповідач приймає для надання послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання мережу автомобільних доріг загального користування місцевого значення Красноармійського району, які знаходяться на території підконтрольній Українській владі з урахуванням розпорядження КМУ №1085-р від 07.11.2014р. Підрядник забезпечує безпеку руху на переданій мережі автомобільних доріг і дорожніх споруд на них. Замовник передає підряднику право на поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання».

Відповідно до розділу 2.1 договору договірна ціна послуг, надання яких доручається позивачу, становить 4199495,11 грн., у тому числі ПДВ 699915,85 грн. за рахунок коштів державного бюджету. У звязку з особливою специфічністю (не прогнозованістю) обсягів робіт з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування договірні ціни визначаються відповідно до п.5.3 СОУ 42.1-5201 за результатами огляду або обстеження ділянок доріг та споруд на них, відповідно оформленими дефектними актами та планами, завданнями на виконання робіт. У разі перевищення ціни договору, усі повязані з цим витрати несе позивач.

Позивач розпочинає виконання послуг з моменту укладення договору і забезпечує їх завершення до 31.12.2016р. Строки виконання послуг можуть бути змінені шляхом оформлення додаткової угоди (п.п.3.1, 3.3 договору).

Сторонами до договору №2-12 від 09.02.2016р. підписано додаткові угоди від 06.04.2016р., 27.12.2016р., 30.12.2016р., 16.01.2017р., згідно яких остаточний термін виконання робіт встановлено до 31.03.2017р., строк дії договору до 31.03.2017р.

Згідно з додатковою угодою від 27.12.2016р. до договору договірна ціна послуг, надання яких доручається позивачу, становить 3591864,20 грн. За змістом додаткової угоди від 16.01.2017р. дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків від суми, визначеної в договорі. Обсяг послуг у розмірі 20 відсотків від уточненої суми договору складає 718372,84 грн.

Зазначені вище документи складені у письмовій формі, підписані представниками юридичних осіб без зауважень та заперечень, підписи останніх скріплені відтисками печаток підприємств.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

За змістом розділу 4 договору №2-12 від 09.02.2016р. відповідач зобовязаний приймати виконані послуги згідно з актом прийняття виконаних будівельних робіт. При цьому, відповідач має право повернути акт прийняття виконаних позивачем робіт без здійснення оплати у разі неналежного оформлення документів, відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків у їх виконанні (п.п.4.1.2, 4.2.3, 4.2.4 договору).

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивачем за договором №2-12 від 09.02.2016р. у лютому 2017р. були виконані роботи на суму 179776,80 грн.

При цьому, за твердженням позивача, відповідач необгрунтовано відмовляється від підписання відповідних актів прийняття виконаних будівельних робіт.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з позовом про визнання необгрунтованою відмови відповідача підписати акти та стягнення заборгованості в сумі 179776,80 грн.

Відповідач та третя особа у відзиві на позов, доповненнях та запереченнях стверджують про неправомірність позовних вимог у звязку з повним виконанням сторонами своїх зобовязань за договором №2-12 від 09.02.2016р.

Виходячи з принципу повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги неправомірними, такими, що підлягають залишенню без задоволення, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Тобто законодавство пов'язує право звернення за судовим захистом з суб'єктивною думкою юридичної особи щодо порушення чи оспорювання її інтересів; об'єктивна наявність чи відсутність таких порушень встановлюється під час розгляду справи.

Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів. Зокрема, права та законні інтереси захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Аналогічний припис містить ч.2 ст.20 Господарського кодексу України про те, що права суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, іншими способами, передбаченими законом.

Таким чином, законодавець визначив, що цивільне право або охоронюваний законом інтерес можуть бути захищені судом не будь-яким способом, а тільки тим, що передбачений договором чи законом.

Як встановлено, підставою для заявлення позовних вимог у цій справі позивачем вказано порушення відповідачем умов договору №2-12 від 09.02.2016р. в частині прийняття наданих послуг та сплати їх вартості.

Згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України саме договір є однією з підстав виникнення зобов'язання, тобто, правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписом ст.843 Цивільного кодексу України ціна роботи або способи її визначення визначаються у договорі підряду.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, згідно із ст.854 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вказувалось вище, відповідно до розділу 2.1 договору (з урахуванням додаткових угод) договірна ціна послуг, надання яких доручається позивачу, становила 3591864,20 грн. Крім цього, за змістом додаткової угоди від 16.01.2017р. дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків від суми, визначеної в договорі. Обсяг послуг у розмірі 20 відсотків від уточненої суми договору складає 718372,84 грн.

Таким чином, умовами договору №2-12 від 09.02.2016р., який є підставою для заявлених позовних вимог, не встановлено обовязку позивача виконувати роботи на суму понад узгодженої сторонами та, як наслідок, відповідного обовязку відповідача сплачувати їх вартість.

Відповідно до ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Як встановлено, згідно наявних у справі довідок про вартість виконаних підрядних робіт та актів приймання виконаних робіт за квітень 2016р., травень 2016р., червень 216р., липень 2016р., серпень 2016р., вересень 2016р., жовтень 2016р., листопад 2016р., грудень 2016р., січень-березень 2017р., які підписані сторонами без будь-яких зауважень або заперечень позивачем було виконано, а відповідачем прийнято роботи за договором №2-12 від 09.02.2016р.

Згідно письмових пояснень третьої оосби від 19.08.2017р. №07.2-17/2348, на підставі наданих відповідачем платіжних доручень по КПКВК 3111020 «Розвиток мережі та утримання автомобільних доріг загального користування» було здійснено платежі на користь позивача у 2016р. на суму 3591864,20 грн., у 2017р. на суму 718372,84 грн. Викладене також підтверджується довідкою відповідача від 09.10.2017р. №01.3-2473, яка підписана начальником та головним бухгалтером підприємства.

Таким чином, враховуючи виконання позивачем робіт та повну сплату їх вартості відповідачем зобовязання сторін за договором №2-12 від 09.02.2016р. припинилися.

Доказів внесення сторонами змін до договору №2-12 від 09.02.2016р., збільшення договірної ціни всупереч ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.853 Цивільного кодексу України встановлений обовязок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду.

Проте, враховуючи висновки суду про відсутність у відповідача відповідного обовязку приймати роботи та сплачувати позивачу грошові кошти за них в обсязі більшому, ніж був узгоджений сторонами в договорі №2-12 від 09.02.2016р., відсутнім є й відповідне право позивача вимагати від відповідача приймати такі роботи та сплати коштів за них.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання необгрунтованою відмови відповідача підписати акти, стягнення заборгованості в сумі 179776,80 грн. підлягають залишенню без задоволення.

Судовий збір підлягає віднесенню на позивача повністю.

За таких обставин, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України", м.Покровськ до ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м.Покровськ, про визнання необгрунтованою відмови підписати акти, стягнення заборгованості в сумі 179776,80 грн.

В судовому засіданні 05.12.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 08.12.2017р.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя С.С. Тарапата

Суддя О.В. Чернова