РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017Справа №910/139/16
За позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

до Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Свіжачок»

про стягнення заборгованості у розмірі 52 978 500,00 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

встановив :

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України про стягнення заборгованості у розмірі 52 978 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем своїх зобов'язань, які випливають із договору купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014;228КП-3/3 від 15.08.2014 щодо купівлі облігацій ПАТ «Свіжачок» у кількості 50000 шт.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.01.2016 порушено провадження у справі №910/139/16, розгляд справи призначено на 26.01.2016.

26.01.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.01.2016 у зв'язку із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Свіжачок», розгляд справи відкладено на 01.03.2016.

24.02.2016 Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного банку України звернувся до господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014;228КП-3/3 від 15.08.2014.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 01.03.2016 відмовлено Корпоративному недержавному пенсійному фонду Національного банку України в прийнятті зустрічної позовної заяви до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014;228КП-3/3 від 15.08.2014, а також за клопотанням представників відповідача продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 15.03.2016.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2016 у зв'язку із необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 17.03.2016.

17.03.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.03.2016 зупинено провадження у справі №910/139/16 до вирішення спору та набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/3820/16 за позовом Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання договору купівлі-продажу цінних паперів недійсним.

11.10.2016 представником позивача через загальний відділ суду подано клопотання про поновлення провадження у справі №910/139/16, яке обґрунтоване тим, що постановою Вищого господарського суду України від 28.09.2016 у справі №910/3820/16, постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 29.04.2016 у справі №910/3820/16 скасовано та передано вказану справу на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

14.11.2017 представником відповідача через загальний відділ суду подано клопотання про поновлення провадження у справі №910/139/16, яке обґрунтоване тим, що 29.12.2016 господарським судом міста Києва за наслідком нового розгляду справи №910/3820/16 прийнято рішення, яким позовні вимоги Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014-228КП-3/3 від 15 серпня 2014 року, укладений між Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2017, рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у справі №910/3820/16 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.11.2017 поновлено провадження у справі №910/139/16, розгляд справи призначено на 07.12.2017.

07.12.2017 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав заперечення на позовну заяву, у яких просив відмовити у задоволенні позову.

Представники сторін у судове засідання 07.12.2017 не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 07.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

15.08.2014 між ПАТ «Державний ощадний банк України» (продавець) та Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014-228КП-3/3, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується викупити, а саме прийняти та оплатити, наступні цінні папери (надалі в тексті постанови - «ЦП»): вид, тип, форма випуску цінних паперів - облігації іменні відсоткові звичайні (незабезпечені); емітент цінних паперів - Публічне акціонерне товариство «Свіжачок»; форма існування цінних паперів - бездокументарна; код за ЄДРПОУ емітента 35739825; серія А; дата погашення - з 15.08.2017 по 30.08.2017 (включно); міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (ISIN) - UA; номер та дата свідоцтва НКЦПФР про реєстрацію випуску цінних паперів - №197/2/12, дата реєстрації 01/08/2012; номінальна вартість одного цінного таперу - 1000 грн.; кількість цінних паперів - 50000 штук; ринок - вторинний, біржовий.

У пункті 2.1.1. договору сторони домовились, що продавець зобов'язується передати у власність покупця шляхом виконання зобов'язань, визначених п. 2.3. цього договору, а покупець зобов'язується купити ЦП, а саме оплатити та прийняти ЦП відповідно до п. 2.4. та 2.5. цього договору, в одну з наступних дат:

- 19.02.2015, при цьому сторони домовились про те, що виконання взаємних прав та обов'язків сторін за цим договором автоматично (без укладання додаткового договору до цього договору) переноситься на дату, зазначену в п. 2.1.1.2. цього договору (і не настає 19.02.2015) у разі, якщо станом на 19.02.2015 Публічне акціонерне товариство «Свіжачок» () (надалі - емітент) повністю та належним чином виконає свої зобов'язання з виплати відсоткового доходу за п'ятий відсотковий період на користь продавця (як власника облігацій емітента) за облігаціями серії А (Свідоцтво Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про реєстрацію випуску облігацій підприємств №197/2/12, дата реєстрації 01.08.2012) (надалі - облігації) на умовах та відповідно до Проспекту емісії облігацій Публічного акціонерного товариства «Свіжачок» (далі - Проспект емісії Облігацій) або

- 19.08.2015, керуючись частиною другою статті 212 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина), сторони домовились про повне припинення взаємних прав та обов'язків сторін за цим договором 19.08.2015 у разі, якщо емітент повністю та належним чином виконає свої зобов'язання з виплати відсоткового доходу за шостий відсотковий період за облігаціями та з викупу облігацій у продавця як власника облігацій емітента (у разі їх пред'явлення продавцем до викупу) на умовах та відповідно до Проспекту емісії облігацій.

Згідно п. 2.3. договору, з урахуванням умов, визначених у п.п. 2.1.1. цього договору, продавець зобов'язаний у зазначену в п.п. 2.1.1. цього договору відповідну дату, станом на яку відповідне зобов'язання емітента перед продавцем не було виконано відповідно до умов Проспекту емісії облігацій, передати ЦП у власність покупця шляхом надання розпоряджень про переказ ЦП на рахунок покупця у депозитарній установі, яка обслуговує рахунок в цінних паперах покупця, з дотриманням вимог законодавства України, після здійснення покупцем оплати в повному розмірі та належним чином загальної вартості ЦП відповідно до п. 2.5. цього договору, та за умови наявності технічної можливості проведення облікової операції продавцем.

З урахуванням умов, визначених п.п. 2.1.1 цього договору, покупець зобов'язується оплатити загальну вартість ЦП, що передаються за цим договором, у власність покупцю, в безготівковій формі не пізніше 14-00 зазначеної у п.п. 2.1.1. цього договору відповідної дати, станом на яку відповідне зобов'язання емітента перед продавцем не було виконано відповідно до умов Проспекту емісії облігацій, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця №364130201 в ГОУ AT «Ощадбанк», код установи банку 300465, код за ЄДРПОУ продавця 00032129 (п. 2.5. договору).

Обгрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що оскільки станом на 19.02.2015 ПАТ «Свіжачок» належним чином виконало свої зобов'язання з виплати відсоткового доходу за п'ятий відсотковий період на користь АТ «Ощадбанк», виконання взаємних прав та обов'язків сторін за договором було автоматично перенесено на дату, зазначену в п. 2.1.1.2 договору - 19.08.2015.

Однак, станом на 19.08.2015 ПАТ «Свіжачок» не виконало свої зобов'язання з виплати відсоткового доходу за шостий відсотковий період за облігаціями, у зв'язку з чим 19.08.2015 в силу положень п. 2.1.1.2 договору у відповідача виникло зобов'язання придбати на умовах договору, а у позивача продати облігації ПАТ «Свіжачок» у кількості 50 000 шт. загальною номінальною вартістю 50 000 000,00 грн.

19.08.2015 позивач звернувся до відповідача з листом №15/2-1299 від 19.08.2015, в якому повідомив останнього про те, що станом на ранок 19.08.2015 ПАТ «Свіжачок» не здійснив виплату відсоткового доходу за шостий відсотковий період за облігаціями ПАТ «Свіжачок» серії «А» відповідно до умов п. 3.7 Проспекту, та просив здійснити всі необхідні дії для належного виконання зобов'язань за договором. При цьому позивачем було повідомлено, що АТ «Ощадбанк» до 12 год. 19.08.2015 здійснює заведення облігацій для торгів на Фондовій біржі «Перспектива» та виставляє заявку на їх продаж на визначених договором умовах.

Після повідомлення відповідача про настання обставини, з якою пов'язується виникнення у сторін договору взаємних прав та обов'язків щодо купівлі-продажу облігацій ПАТ «Свіжачок», позивачем на виконання умов договору 19.08.2015 о 11 год. 34 хв. на ринку заявок ПАТ «ФБ «Перспектива» було виставлено заявку на продаж облігацій ПАТ «Свіжачок» у кількості 50 000 шт.

З огляду на вказане позивач вважав, що вчинення позивачем дій, спрямованих на продаж відповідачу облігацій ПАТ «Свіжачок», свідчить про належне виконання останнім своїх зобов'язань за договором та є наслідком виникнення у відповідача зобов'язання щодо купівлі облігацій ПАТ «Свіжачок» в порядку, строки та на умовах, визначених договором купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014-228КП-3/3 від 15.08.2014.

Так, у відповідності до умов договору, зокрема п. 2.5, зобов'язання відповідача щодо оплати загальної вартості облігацій ПАТ «Свіжачок» у кількості 50 000 шт., яка згідно з п. 1.2 договору складається з номінальної вартості одного ЦП, помноженої на кількість ЦП, та накопичених на день оплати відсотків за ЦП, мало бути виконано відповідачем 19.08.2015 до 14 год 00 хв. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок позивача у ГОУ АТ «Ощадбанк», проте станом на дату звернення позивача до суду з цим позовом зобов'язання відповідача щодо купівлі облігацій ПАТ «Свіжачок» у кількості 50 000 шт. за договором не виконано, у зв'язку із чим позивач просив задовольнити позов та стягнути з відповідача 50 000 000,00 грн. - заборгованість зі сплати номінальної вартості пред'явлених позивачем до викупу облігацій у кількості 50 000 шт. та 2 978 500,00 грн. - заборгованість зі сплати накопичених відсотків за цінними паперами.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Облігація - цінний папір, що посвідчує внесення його першим власником грошей, визначає відносини позики між власником облігації та емітентом, підтверджує зобов'язання емітента повернути власникові облігації її номінальну вартість у передбачений проспектом емісії (для державних облігацій України - умовами їх розміщення) строк та виплатити доход за облігацією, якщо інше не передбачено проспектом емісії (для державних облігацій України - умовами їх розміщення) (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок»).

Відповідно до ст. 655, ч.ч. 1, 4 ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 29.12.2016 позовні вимоги Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014-228КП-3/3 від 15 серпня 2014 року, укладений між Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2017, рішення господарського суду міста Києва від 29.12.2016 у справі №910/3820/16 залишено без змін.

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2013 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус (наприклад, позивач у даній справі був відповідачем в іншій, а відповідач у даній справі - позивачем в іншій).

Таким чином, рішенням суду, яке набуло законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014-228КП-3/3 від 15 серпня 2014 року, укладений між Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», та який є підставою позовних вимог у цій справі.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи, що вимоги позивача у цій справі ґрунтуються виключно на договорі купівлі-продажу цінних паперів №4861-ДД/2014;228КП-3/3 від 15.08.2014, проте вказаний договір визнаний недійсним в судовому порядку, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Повне рішення складене та підписане 11.12.2017.

Суддя В.О. Демидов