ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" листопада 2017 р. Справа № 911/2923/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт", 48100, Тернопільська обл., Теребовлянський район, місто Теребовля, вулиця Шевченка, будинок 171

до Фізичної особи-підприємця Савченко Олександрії Володимирівни, АДРЕСА_1

про стягнення 130367,18 грн.

суддя Н.Г. Шевчук

за участю представників сторін:

від позивача: Малько І.В. (дов. б/н від 12.09.2017);

від відповідача: не з'явився.

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ферозіт" звернулось у господарський суд з позовом до Фізичної особи-підприємця Савченко Олександрії Володимирівни про стягнення 73 292,02 грн. основного боргу, 10 213,19 грн. пені, нарахованої за сукупний період з 06.04.2016 по 05.10.2016, 9718,46 грн. 20% штрафу, 28577,38 грн. 28% річних, нарахованих за сукупний період з 06.04.2016 по 04.09.2017, та 8566,13 грн. інфляційних втрат за період з 14.11.2016 по 04.09.2017.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконання відповідачем умов договору поставки товарів №РЕ/К1/21/16 від 14.03.2016 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час та місце проведення судових засідань, у засідання суду не з'явився, відзив на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача суд

встановив:

14.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ферозіт" (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Савченко Олександрією Володимирівною (Покупець) було укладено договір поставки товарів №РЕ/К1/21/16 (Договір, т.., а.с. 9-11), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов'язується постачати і передавати у власність Покупцю будівельні матеріали (у подальшому - Товар) для використання у господарській діяльності, а Покупець зобов'язується приймати цей Товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного Договору.

Згідно пункту 1.2. Договору асортимент Товару, його кількість, дата поставки і ціна визначаються згідно видаткових накладних (в подальшому - Накладні). Ціни на кожну наступну поставку встановлюються в Накладних. Накладні мають силу Протоколу узгодження ціни і є підставою для проведення розрахунків між Сторонами, вони мають також силу додатків до даного Договору і є його невід'ємною частиною.

Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 Договору сторони встановили наступну форма оплати: передоплата в розмірі 50 відсотків від загальної вартості партії Товару, що поставляється. Решта суми - протягом 20 календарних днів від дати отримання Товару уповноваженою особою Покупця. Розрахунки за товар здійснюються шляхом перерахування суми вартості товару у безготівковому порядку в гривнях на поточний банківський рахунок Постачальника. Загальна сума договору складає суму всіх Накладних, на підставі яких здійснюється постачання продукції у відповідності із цим договором.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що він вступає в дію з дати його підписання і діє до 31 грудня 2016, а в частині розрахунків, нарахування пені, штрафу, процентів річних, інфляційних втрат - до повного виконання Сторонами зобов'язань за ним Договором.

14.03.2016 сторони підписали додаткову угоду №1 до договору поставки товарів №РЕ/К1/21/16 від 14.03.2016, відповідно до умов якої погодили здійснювати відпуск товарів без довіреності на весь строк дії договору поставки товарів. Покупець довіряє отримувати товарно-матеріальні цінності наступним працівникам ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

На виконання умов договору ТОВ "Ферозіт" в період з 15.03.2016 по 04.08.2016 поставляло ФОП Савченко Олександрії Володимирівні будівельні матеріали згідно підписаних та скріплених печатками сторін видаткових накладних (т.1., а.с. 16-38)

Як стверджує позивач, відповідач належним чином свої зобов'язання з оплати отриманого товару не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 73 292,02 грн.

Підписавши акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2016 по 27.11.2016 сторони дійшли згоди, що станом на 27.11.2017 за відповідачем рахується заборгованість за договором поставки товарів №РЕ/К1/21/16 від 14.03.2016 в розмірі 73 292,02 грн.

Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором поставки в частині оплати товару належним чином не виконав, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вищевказаної заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що заборгованість за договором поставки товарів №РЕ/К1/21/16 від 14.03.2016 на час прийняття рішення відповідачем не погашена, докази оплати отриманого відповідачем товару відсутні, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога про стягнення з відповідача 73 292,02 грн. основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору щодо своєчасного здійснення розрахунків, позивач просить стягнути із відповідача 10 213,19 грн. пені нарахованої за сукупний період з 06.04.2016 по 05.10.2016 та 9718,46 грн. 20% штрафу.

Згідно пунктів 5.2., 5.3. та 5.4. Договору у випадку порушенні строків передбачених даним Договором, винна сторона сплачує іншій пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки. У випадку прострочення оплати поставленого товару більше ніж на 30 календарних днів Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20 % від вартості неопдаченого товару. Сплата пені, штрафу не звільняє: сторони від виконання зобов'язання в натурі.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені та штрафу, встановив, що заявлені позивачем до стягнення суми не суперечать вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 10 213,19 грн. пені нарахованої за сукупний період з 06.04.2016 по 05.10.2016 та 9718,46 грн. 20% штрафу підлягають задоволенню.

Також, позовна заява містить вимоги щодо стягнення з відповідача 28577,38 грн. 28% річних нарахованих за сукупний період з 06.04.2016 по 04.09.2017 та 8566,13 грн. інфляційних втрат за період з 14.11.2016 по 04.09.2017.

Згідно з приписами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.5. Договору передбачено, що за прострочення оплати Покупець сплачує Постачальнику 28% річних від простроченої суми.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що він не суперечить вимогам законодавства та обставинам справи, а отже вимога про стягнення з відповідача 8566,13 грн. інфляційних втрат за період з 14.11.2016 по 04.09.2017 підлягає задоволенню.

Стосовно нарахованих позивачем 28% річних суд встановив, що розрахунок позивача виконаний арифметично невірно, у зв'язку з чим, судом було здійснено власний розрахунок за допомогою калькулятора штрафів системи "Ліга-Закон" та встановлено, що розмір 28% річних за заявлені позивачем періоди складає 28539,06 грн. згідно наступного розрахунку:

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
17643.1606.04.2016 - 06.04.2016128 %13.50
32419.9607.04.2016 - 08.04.2016228 %49.60
28777.9609.04.2016 - 17.04.2016928 %198.14
48650.2018.04.2016 - 28.04.20161128 %409.41
62423.1329.04.2016 - 11.05.20161328 %620.82
69423.1312.05.2016 - 29.05.20161828 %955.99
54923.1330.05.2016 - 20.06.20162228 %924.39
25523.1321.06.2016 - 30.06.20161028 %195.26
21861.1908.07.2016 - 19.07.20161228 %200.69
52800.120.07.2016 - 24.07.2016528 %201.97
77423.9425.07.2016 - 27.07.2016328 %177.69
55923.9428.07.2016 - 01.08.2016528 %213.92
67063.7402.08.2016 - 14.08.20161328 %666.97
75829.9815.08.2016 - 19.08.2016528 %290.06
81897.6620.08.2016 - 24.08.2016528 %313.27
96292.0225.08.2016 - 25.09.20163228 %2357.31
94292.0226.09.2016 - 26.09.2016128 %72.14
90892.0227.09.2016 - 27.10.20163128 %2155.58
82892.0228.10.2016 - 07.11.20161128 %697.56
81892.0208.11.2016 - 09.11.2016228 %125.30
81292.0210.11.2016 - 12.11.2016328 %186.57
80292.0213.11.2016 - 13.11.2016128 %61.43
79792.0214.11.2016 - 12.12.20162928 %1770.25
78292.0213.12.2016 - 20.06.201719028 %11408.21
73292.0221.06.2017 - 04.09.20177628 %4273.03
Всього28539.06

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 73 292,02 грн. основного боргу, 10 213,19 грн. пені нарахованої за сукупний період з 06.04.2016 по 05.10.2016, 9718,46 грн. 20% штрафу, 28539,06 грн. 28% річних нарахованих за сукупний період з 06.04.2016 по 04.09.2017 та 8566,13 грн. інфляційних втрат за період з 14.11.2016 по 04.09.2017. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Частиною другою статті 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в разі, коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. Передбачені нею наслідки можуть наставати в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом.

Аналогічна правова позиція викладена в пункті 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Зважаючи на викладене, судові витрати покладаються на відповідача відповідно до вимог статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, так як спір виник внаслідок його неправомірних дій.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Савченко Олександрії Володимирівни (код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт" (код 37961273) - 73 292 (сімдесят три тисячі двісті дев'яносто дві) грн. 02 коп. основного боргу, 10 213 (десять тисяч двісті тринадцять) грн. 19 коп. пені, 9718 (дев'ять тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 46 коп. 20% штрафу, 28539 (двадцять вісім тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 06 коп. 28% річних, 8566 (вісім тисяч п'ятсот шістдесят шість) грн. 13 коп. інфляційних втрат та 1955 (одну тисячу дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 51 коп. судового збору.

3. В іншій частині вимог у позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 04.12.2017