ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р. Справа № 925/1206/17

За позовом заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області

до фізичної особи - підприємця Мозгового Володимира Анатолійовича

про стягнення 14369 грн. 45 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Погрібна Г.М. сільський голова;

від відповідача: особисто відповідач Мозговий В.А.

За участю прокурора відділу прокуратури Черкаської області Синецької О.Ю.

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області (далі - позивач та/або орендодавець) до фізичної особи - підприємця Мозгового Володимира Анатолійовича (далі - відповідач та/або орендар) про стягнення з відповідача на користь позивача 14369 грн. 45 коп., у тому числі: 11678 грн. 88 коп. боргу з орендної плати, 2326 грн. 63 коп. інфляційних нарахувань і 363 грн. 94 коп. 3% річних.

Також прокурор у позові просить господарський суд стягнути з відповідача на користь прокуратури Черкаської області 1600 грн. витрат останньої на сплату судового збору за подання позову.

В обґрунтування позову прокурор вказав на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеними між сторонами договорами оренди індивідуально визначеного нерухомого майна комунальної власності від 01.01.2013 і від 01.01.2015 щодо повернення орендованого майна орендодавцю після закінчення строку оренди і щодо повноти та своєчасності сплати орендної плати за користування орендованим майном.

Наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави у даному спорі прокурор обґрунтував необхідністю захисту порушених прав та інтересів держави в особі територіальної громади с. Литвинець Канівського району Черкаської області, яку представляє позивач, від несплати відповідачем орендної плати до міського бюджету с. Литвинець задля наповнення місцевого бюджету коштами від орендних платежів та нездійсненням захисту вказаних прав та інтересів держави позивачем.

Ухвалою від 26.09.2017 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву прокурора до розгляду, порушив провадження у цій справі і тим самим визнав наявність підстав для здійснення прокурором представництва держави у даному спорі, та призначив розгляд справи у судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 24.10.2017 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши при цьому у поданому ним до господарського суду відзиві на позов, що частину орендованого ним приміщення він звільнив з 01.07.2016, тобто до закінчення строку дії договору оренди від 01.01.2015, а решту орендованих приміщень повністю звільнив і повернув ключі від них орендодавцю одразу по закінченню строку дії вказаного договору. Після звільнення відповідачем орендованих приміщень позивач провів у них ремонт, що також підтверджує своєчасне звільнення відповідачем орендованих приміщень. Звернення відповідача до позивача про підписання акту про повернення майна із оренди та припинення нарахування орендної плати позивачем ігнорувалися. Також у відзиві на позов відповідач вказав на невідповідність розрахунку стягуваної суми заборгованості з орендної плати фактичному періоду оренди відповідачем приміщеннями позивача і на недосягнення сторонами згоди щодо такої істотної умови договору оренди як розміру орендної плати.

Ухвалою від 24.10.2017 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 10 год. 00 хв.23.11.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, що відбулося 23.11.2017 за участю прокурора, представників позивача та особисто відповідача, прокурор і представник позивача позов підтримали з викладених у ньому підстав, а відповідач підтримав заперечення проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2013 року позивач, як орендодавець, і відповідач, як орендар, уклали між собою договір оренди індивідуального визначеного нерухомого майна на строк з 01.01.2013 до 01.01.2015 (далі договір від 01.01.2013).

01 січня 2015 року позивач, як орендодавець, і відповідач, як орендар, після закінчення строку дії договору від 01.01.2013 уклали новий договір оренди того ж самого об'єкту нерухомості на строк з 01.01.2015 до 01.01.2017 (далі - договір від 01.01.2015).

Згідно з п. 1.1 договорів від 01.01.2013 та від 01.01.2015 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - прибудову до Литвинецького будинку культури (далі - майно) площею 65.4 кв. м., розташоване у с. Литвинець Канівського району Черкаської області і обліковується на балансі сільської ради вартістю 1394 грн. Майно передається в оренду з метою організації підприємства.

У розділі 2 договорів від 01.01.2013 та від 01.01.2015 їх сторони передбачили, зокрема, такі пункти:

2.1. Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

2.4. У разі припинення цього договору майно повертається орендарем Литвинецькій сільській раді. Орендар повертає майно орендодавцю (балансоутримувачу) в аналогічному порядку, встановленому для передачі майна орендарю за цим договором. Майно вважається повернутим орендодавцю (балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

2.5. Обов'язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сільську раду, яка передає майно.

У п. 3.1 договорів від 01.01.2013 та від 01.01.2015 їх сторони встановили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку 516,66 грн. в місяць без урахування інфляції. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції.

Пунктом 3.2 договорів від 01.01.2013 та від 01.01.2015 встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.3 договорів від 01.01.2013 та від 01.01.2015 орендна плата перераховується до місцевого бюджету щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

У розділі 5 договорів від 01.01.2013 та від 01.01.2015 їх сторони передбачили обов'язки орендаря, серед яких є і такі як:

5.2. Своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

5.7. У разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві або підприємству, вказаному орендодавцем, орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Згідно з п. 10.1 договорів від 01.01.2013 та від 01.01.2015 останні укладено строком на два роки з 01.01.2013 до 01.01.2015 і з 01.01.2015 до 01.01.2017 відповідно.

У п. 10.6 договорів від 01.01.2013 та від 01.01.2015 його сторони передбачили, що у разі відсутності заяв однієї із сторін про припинення або зміну цих договорів після закінчення строку їх чинності протягом одного місяця вони вважаються продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цими договорами.

На виконання договорів від 01.01.2013 та від 01.01.2015 орендодавець за актами приймання-передачі від 01.01.2013 та від 01.01.2015 відповідно передав орендарю, а останній прийняв в оренду об'єкт оренди - прибудову до Литвинецького будинку культури.

Доказів припинення дії чи зміни умов договору від 01.01.2015 до закінчення строку його дії за згодою сторін або за рішенням суду, у тому числі і шляхом вчинення сторонами дій щодо повернення за актом приймання-передачі орендарем орендодавцю орендованого майна чи його частини, сторони господарському суду не надали.

Листом від 25.01.2017 №04/02-13, надісланим відповідачу 25.01.2017 і одержаним ним 28.01.2017, позивач повідомив відповідача про неповернення ним орендованого за договором від 01.01.2015 приміщення та наявність боргу з орендної плати за 2014-2016 роки у сумі 5839 грн. 82 коп. і запропонував повернути орендоване приміщення за актом і сплатити борг протягом 15 днів.

Висловлену позивачем у листі від 25.01.2017 №04/02-13 пропозиція про повернення орендованого майна господарський суд оцінює як заяву про небажання орендодавця продовжувати договір від 01.01.2015 на новий строк, що відповідно до п. 10.6 цього договору означає, що він автоматично не подовжився на новий строк.

Доказів вжиття заходів щодо повернення орендодавцю за актом приймання-передачі орендованого майна у період з 01.01.2017 по жовтень 2017, відповідач, крім власних тверджень про усні звернення з цього питання до позивача, господарському суду не надав. Лише в жовтні місяці 2017 року відповідач звернувся до позивача з листом про підписання акту приймання-передачі на повернення від орендаря до орендодавця орендованого за договором від 01.01.2015 майна.

Наразі акта приймання-передачі від відповідача до позивача орендованого за договором від 01.01.2015 майна сторони не підписали.

Разом з тим, з наданих господарському суду письмових пояснень сільського голови с. Литвинець від 31.10.2017 №107/02-13 у березні 2017 року у план роботи Литвинецької сільської ради було внесено питання проведення ремонту приміщення прибудови до Литвинецького будинку культури, а рішенням 20 сесії VІІ скликання Литвинецької сільської ради, яка відбулася 17.05.2017, були виділені кошти на цей ремонт.

12 червня 2017 року виконавчий комітет Литвинецької сільської ради, як замовник, і фізична особа-підприємець Музиченко В.М., як підрядник, уклали між собою договір №01/05/17 на поточний ремонт прибудови будинку культури с. Литвинець Канівського району Черкаської області у період з червня по липень 2017 року, який фактично був виконаний.

Відповідач свої зобов'язання за договорами від 01.01.2013 та від 01.01.2015 щодо своєчасної і повної сплати орендної плати належним чином не виконував і допустив прострочення у її сплаті і непогашену заборгованість з орендної плати, що й спричинило даний спір.

Згідно з доданого до позову розрахунку стягуваної суми боргу з орендної плати цей борг нараховано за період оренди по серпень 2017 року включно, а стягувані суми інфляційних нарахувань та 3% річних - по 22.09.2017 року.

Стаття 795 Цивільного кодексу України містить такі дві частини:

1. Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

2. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Таким чином, в силу ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України, як спеціальної норми, договір від 01.01.2015 слід вважати припиненим лише за умови повернення відповідачем позивачу орендованого приміщення і підписання про це відповідного документу - акта.

У даному випадку акта про повернення відповідачем позивачу орендованого за договором від 01.01.2015 приміщення прибудови Литвинецького будинку культури сторони не підписали. Але дії щодо укладення виконавчим комітетом Литвинецької сільської ради з фізичною особою-підприємцем Музиченком В.М. договору підряду №01/05/17 на поточний ремонт вказаного приміщення і щодо фактичного проведення у червні, липні 2017 року такого ремонту означає про повернення відповідачем у червні 2017 року орендованого приміщення позивачу і про прийняття його останнім. При цьому акт приймання-передачі орендованого приміщення відповідно до вимог п. 2.5 договору від 01.01.2015 мав скласти саме позивач, однак доказів складання такого акта і внесення відповідачу пропозиції щодо його підписання позивач господарському суду не надав, тому з 01.06.2017 саме позивач несе відповідальність за не підписання сторонами акта про передачу відповідачем позивачу орендованого приміщення.

Фактичне прийняття позивачем від відповідача у червні 2017 року орендованого за договором від 01.01.2015 приміщення унеможливило користування ним відповідачем, що відповідно до ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України звільняє останнього від сплати орендної плати. При цьому за період до 01.06.2017 зобов'язання відповідача щодо сплати орендної плати за договором від 01.01.2015 не припинилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором найму оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст.

Стаття 34 Господарського процесуального кодексу України. господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, Господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином грошові зобов'язання за договорами від 01.01.2013 і від 01.01.2015 щодо сплати позивачу в установлений цими договорами строк орендної плати за період оренди по 31.05.2017 у сумі 9350 грн. 78 коп., визначеної згідно з поданим прокурором розрахунком стягуваної суми боргу з вирахуванням з неї сум орендної плати за червень, липень, серпень 2017 року. Отож позивач в порядку захисту своїх порушених прав на своєчасне одержання орендної плати вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь вказаної суми боргу.

Крім того, за порушення встановлених договорами від 01.01.2013 і від 01.01.2015 строків сплати орендної плати позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань та 3 % річних.

З виключенням із розрахунку стягуваного боргу відповідача сум орендної плати за червень, липень, серпень 2017 стягувані суми інфляційних нарахувань та 3% річних зменшилися до 2313 грн. 44 коп. і 356 грн. 09 коп. відповідно.

В решті розрахунок стягуваних сум боргу, інфляційних нарахувань та 3% річних відповідає умовам договорів від 01.01.2013 та від 01.01.2015, фактичним обставинам їх виконання сторонами та вимогам чинного законодавства.

Господарський суд відхилив доводи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти позову, через недоведеність належними і допустимими доказами обставин, на які він при цьому вказував.

За таких обставин позов прокурора підлягає задоволенню в частині стягнення 9350 грн. 78 коп. боргу, 2313 грн. 44 коп. інфляційних нарахувань і 356 грн. 09 коп. 3% річних.

За подання позову прокуратура Черкаської області за платіжним дорученням від 19.09.2017 №1529 сплатила 1600 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України прокуратурі Черкаської області пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 1338 грн. 43 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Мозгового Володимира Анатолійовича (АДРЕСА_1, 19031, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у на користь Литвинецької сільської ради (вул. Гайдамацька, 2, с. Литвинець, Канівський район, Черкаська область, 19030, ) - 9350 грн. 78 коп. боргу з орендної плати, 2313 грн. 44 коп. інфляційних нарахувань і 356 грн. 09 коп. 3% річних для зарахування в доход місцевого бюджету села Литвинець на рахунок №0190 в ГУДКУ в Черкаській області МФО 854018, код платежу 22080420.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Мозгового Володимира Анатолійовича (АДРЕСА_1, 19031, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь прокуратури Черкаської області (бул. Шевченка, 286, м. Черкаси, 18000, ) - 1338 грн. 43 коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 08.12.2017.

СУДДЯ М.В. Дорошенко