РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017Справа №910/17213/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельбан»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ Україна»

про стягнення 42 259,98 доларів США, що становить 1 123 259,71 грн.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Шульженко Д.Ю. - представник за довіреністю б/н від 02.10.17

від відповідача Климкович Ю.Б. - представник за довіреністю б/н від 10.07.17

В судовому засіданні 06.12.2017 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТ АВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мебельбан» (надалі ТОВ «Мебельбан», позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (надалі ТОВ «Порше Лізинг Україна», відповідач) збитків в розмірі 42 259, 58 доларів США, що в грошовому еквіваленті у гривнях за офіційним курсом Національного банку України станом на 02.10.2017р. складає 1 123 259, 71 грн.

Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для стягнення з відповідача збитків завданих розірванням договору про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р. через його істотне порушення з вини лізингодавця, що призвело до неможливості набуття позивачем в майбутньому предмета лізингу.

Вимоги товариства про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису вчиненого 11.09.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М., зареєстрованого у реєстрі за № 1488 розглянуто Господарським судом міста Києва в межах справи 910/15886/15, при встановленні обставин, що заборгованість позивача перед відповідачем станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису не була безспірною.

Окрім того, при розгляді в судовому порядку справи № 910/15062/16, в тому числі у Вищому господарському суді України (постанова від 06.04.2017р.) підтверджено, що діями товариства «Порше Лізинг Україна» з вилучення об'єкту лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса, який в подальшому було визнано таким, що не підлягає виконанню та відчуження об'єкта лізингу на користь товариства «Престиж-Авто» позивача було позбавлено права на користування об'єктом лізингу.

До стягнення з відповідача позивачем заявлено 42 259, 58 доларів США, що складаються із вартості усіх платежів, сплачених на відшкодування вартості автомобіля, можливість одержати у власність який ТОВ «Мебельбан» втратило з вини ТОВ «Порше Лізинг Україна», а саме - це вартість авансового платежу і безпосередньо саме та частка лізингових платежів, яка стосується відшкодування частини вартості об'єкта лізингу.

Ухвалою суду від 09.10.2017р. порушено провадження у справі № 910/17213/17 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 08.11.2017.

У судовому засіданні 08.11.2017 представник позивача вимоги підтримав з підстав наведених у позові.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнано, зазначено про відсутність підстав для задоволення позову щодо стягнення збитків, оскільки ТОВ «Порше Лізинг Україна» в повному обсязі виконано свої зобов'язання в частині придбання об'єкту лізингу та передачі його позивачу, а останнім впродовж певного часу здійснювалися лізингові платежі на виконання умов договору, що в силу п. 6.15 договору також підтверджує належне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Згідно доводів відповідача, сплата грошових коштів (лізингових платежів) позивачем за договором є виконанням умов договору належним чином та не має ознак шкоди; в свою чергу:

- жодне майно позивача не було знищено, пошкоджено чи втрачено; об'єкт лізингу - транспортний засіб типу AUDI A 5 2,0 TFSI, 2011 року виробництва належав саме відповідачу на праві власності;

- позивач не поніс жодних додаткових витрат (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо) через виконання умов договору;

- умови договору про фінансовий лізинг №00003797 від 26.10.2011р. не передбачали отримання позивачем будь-якого прибутку у разі його виконання.

У судовому засіданні 08.11.2017 оголошувалась перерва до 06.12.2017.

У судовому засіданні 06.12.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача заперечував проти вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

26.10.2011р. між ТОВ «Порше Лізинг Україна», як лізингодавцем та ТОВ «Мебельбан», як лізингоодержувачем укладено договір про фінансовий лізинг № 00003797, на умовах якого позивачем 04.11.2011р. отримано в користування об'єкт лізингу - транспортний засіб типу Audi A5 2,0 TFSI (155 kWt), 2011 року виробництва.

Актом опису та арешту від 06.10.2014р. складеним в ході виконавчого провадження (ВП 44746349) підтверджено вилучення з користування позивача автомобіля 05.10.2014р., який був затриманий працівниками ДАІ, в ході примусового виконання виконавчого напису № 1488 від 11.09.2014р..

В подальшому, 22.12.2014р. автомобіль було продано відповідачем згідно договору купівлі-продажу/поставки бувшого у використанні автомобіля укладеного з покупцем - ТОВ «Престиж-Авто».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.08.2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015 року, у справі №910/15886/15, визнано виконавчий напис, вчинений 11.09.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М., зареєстрований в реєстрі за № 1488, таким що не підлягає виконанню.

При розгляді вказаної справи судом встановлені наступні обставини:

«- на момент звернення ТОВ «Порше Лізинг Україна» до нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису, ТОВ «Мебельбан» не було належним чином повідомлено відповідачем про відмову від договору про фінансовий лізинг;

- заборгованість позивача перед відповідачем станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису не була безспірною, що підтверджується відповідними актами звірки взаєморозрахунків із запереченнями позивача, листами позивача до відповідача про врегулювання спірних питань щодо зарахування платежів позивача відповідачем тощо. У відповідача в рамках власних розрахунків не було однозначного (безспірного) розуміння, яку саме суму грошових коштів заборгував позивач. Так, у «третьому нагадуванні про несплату» від 17.06.2014 значиться до сплати 31766,76 грн. з ПДВ, в той час як у спірному виконавчому написі зазначено станом на цю ж дату інша сума 50 327,27 грн.;

- відповідач всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, яким затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими передбачено обов'язковість подання документів підтверджуючих безспірність заборгованості не надав нотаріусу відповідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника, оскільки між сторонами існував спір щодо заборгованості позивача, про що суду надані належні та допустимі докази, а крім цього, вимога відповідача про сплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору, датована 17.06.2014 за вих. № 00003797 не визнається судом такою, що відповідає укладеному між сторонами договору та такою, що вчинена у відповідності до норм Закону України «Про фінансовий лізинг», оскільки підпис директора ТОВ «Порше Лізинг Україна» на листі відсутній так як і печатка юридичної особи».

Окрім того, вимоги позивача про визнання недійсним п. 2 додатку до договору про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р., визнання недійсним п. 6.17 договору про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р., визнання недійсним п. 13.3 договору про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р., розірвання договору про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р. та стягнення грошових коштів в сумі еквівалентній 64 780, 79 доларів США (сплачений за договором авансовий платіж, лізингові платежі та реєстраційний платіж) з підстав визначених ст. 1212 ЦК України, розглянуті судом в межах справи № 910/15062/16.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.11.2016р. у справі № 910/15062/16, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017р. і Вищого господарського суду України від 06.04.2017р., позов ТОВ «Мебельбан» задоволено частково, розірвано договір про фінансовий лізинг №00003797 від 26.10.2011 року, укладений між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Мебельбан». В іншій частині позову відмовлено.

Відмову у задоволенні позову про стягнення авансового платежу та лізингових платежів при розгляді вказаної справи обґрунтовано відсутністю підстав для застосування положень ст. 1212 ЦК України, оскільки грошові кошти були сплачені за договором, який був дійсним та виконувався сторонами; в частині відмови у вимогах про недійсність оспорюваних положень договору рішення суду обґрунтовано посиланням на ст. 627 ЦК України, якою встановлено принцип свободи договору.

Договір про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р. розірвано з підстав визначених ч. 2 ст. 651 ЦК України, а саме при доведенні істотного порушення договору другою стороною - ТОВ «Порше Лізинг Україна», зокрема при встановлених обставинах порушення умов договору в частині вилучення об'єкту лізингу з користування позивача та подальшого відчуження на користь ТОВ «Престиж-Авто».

Так, у постанові Вищого господарського суду України від 06.04.2017р. зазначено:

«Враховуючи те, що метою укладення позивачем Договору було користування об'єктом лізингу, а також те, що автомобіль Audi A5 2,0 TFSI (155 kWt), шасі № WAUZZZ8T4BA093535, рік виробництва - 2011, двигун CDN211193 було вилучено у позивача на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. від 11.09.2014 року та в подальшому відчужено об'єкт лізингу на користь товариства «Престиж-Авто» згідно Договору купівлі-продажу/поставки бувшого у використанні автомобіля від 22.12.2014 року, діями товариства «Порше Лізинг Україна» з вилучення об'єкту лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса, який в подальшому було визнано таким, що не підлягає виконанню та відчуження об'єкта лізингу на користь товариства «Престиж-Авто» позивача було позбавлено права на користування об'єктом лізингу».

Таким чином, обставини щодо істотного порушення умов договору про фінансовий лізинг ТОВ «Порше Лізинг Україна», наслідком чого стало відчуження останнім об'єкта лізингу на користь товариства «Престиж-Авто» встановлені господарським судом при розгляді справи № 910/15062/16 та не підлягають доказуванню в силу положень ст. 35 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарських відносин.

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, наявність порушення з боку цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки. Збитки є наслідком, а допущення порушення причиною.

Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв'язку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Договором про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р. (4.2) передбачено, що після завершення строку дії цього контракту, після сплати останнього лізингового платежу, інших платежів за цим контрактом та виконання всіх зобов'язань лізингоодержувачем, право власності на об'єкт лізингу перейде до лізингоодержувача; з цією метою сторони укладуть договір купівлі-продажу, підпишуть додаткову угоду до цього контракту або оформлять таке придбання в інший спосіб, визначений Порше Лізинг Україна; положення цього пункту застосовуються незалежно від стану об'єкта лізингу на момент сплати останнього лізингового та/або інших платежів.

В свою чергу, причиною з якої неможливим стало набуття позивачем у власність, відповідно до договору про фінансовий лізинг, об'єкта лізингу, який перебував у його користуванні стало відчуження відповідачем об'єкта лізингу згідно договору купівлі-продажу на користь іншого покупця та розірвання договору про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р. при доведенні істотного порушення його умов ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Зазначене є підставою для відшкодування відповідачем збитків позивача внаслідок неможливості набуття у власність об'єкта лізингу у відповідності до умов договору про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р., що кореспондується з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» згідно з якими: лізингоодержувач має право вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу.

Частиною 1 статі 292 Господарського кодексу України передбачено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем у виключне користування другій стороні лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Сплата лізингових платежів є обов'язком лізингоодержувача згідно положень п. 3 частини 2 ст.11, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» та умов договору (розділ 6 договору № 00003797 від 26.10.2011р.).

В даному випадку, підставою отримання ТОВ «Порше Лізинг Україна» лізингових платежів у періоді з 26.10.2011р. по 01.09.2014р. в розмірі 42 259, 58 доларів США (авансовий платіж у еквіваленті 20 491, 91 доларів США та відшкодування частини вартості об'єкту лізингу у еквіваленті 21 767, 67 доларів США) є договір, який був чинним до моменту його розірвання та виконувався сторонами; відповідно сплата вказаних сум не може становити збитки позивача завдані неотриманням у власність автомобіля, користування яким здійснювалось за договором про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р..

У періоді з 04.11.2011р. до 06.10.2014р. об'єкт лізингу перебував в користуванні позивача на умовах договору про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р., що обумовлювало сплату лізингових платежів, в тому числі з відшкодуванням частини вартості об'єкта лізингу, та відповідно збитки позивача спричинені неотриманням автомобіля у власність, зокрема, через його відчуження на користь ТОВ «Престиж-Авто» підтверджуються лише в частині його вартості після розірвання договору, що згідно договору купівлі-продажу про його продаж становить суму в розмірі 480 709, 50 грн..

Збитки у вказаному розмірі понесені позивачем у складі суми відшкодованої вартості об'єкта лізингу, внаслідок допущених порушень при виконанні договору про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р. ТОВ «Порше Лізинг Україна», що встановлено під час розгляду судами справ № 910/15886/15 (рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2015р. залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р.), № 910/15062/16 (рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2016р. залишене без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017р. і Вищого господарського суду України від 06.04.2017р.), а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розірвання договору про фінансовий лізинг та відчуження об'єкта лізингу на користь ТОВ «Престиж-Авто» свідчить лише про втрату можливості набуття позивачем у власність автомобіля, який на праві власності належав лізингодавцю - ТОВ «Порше Лізинг Україна» та був ним придбаний задля передачі в лізинг, що не підтверджує наявність збитків позивача у розмірі відшкодування вартості об'єкта лізингу закладеної в частині лізингових платежів при укладенні договору про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р., у зв'язку з чим вимоги позивача по розміру збитків в сумі 642 550, 21 грн. (1 123 259, 71 грн. - 480 709, 50 грн.) суд вважає недоведеними.

При цьому, судом взяті до уваги заперечення відповідача що стосуються виконання зобов'язань за договором про фінансовий лізинг по придбанню та передачі в користування позивача об'єкта лізингу, а також те, що сплата грошових коштів (лізингових платежів) позивачем за договором не має ознак шкоди, однак, предметом заявленого позову є вимоги про стягнення збитків, а не повернення сплачених коштів у вигляді відшкодування вартості об'єкта лізингу, відповідно доказуванню підлягають обставини наявності чи відсутності факту завдання збитків з підстав про які зазначає позивач (не набуття у власність за договором про фінансовий лізинг об'єкту лізингу, внаслідок його відчуження на користь ТОВ «Престиж-Авто» та розірвання договору про фінансовий лізинг при доведенні істотного порушення умов договору ТОВ «Порше Лізинг Україна»).

З огляду на викладене, позивачем доведено наявність передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково у сумі 480 709,50 грн..

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1В, офіс «В»; ідентифікаційний код 35571472) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебельбан» (83048, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 114, кв. 17; ідентифікаційний код 36380112) 480 709 (чотириста вісімдесят тисяч сімсот дев'ять) грн 50 коп.. збитків понесених у зв'язку з відчуженням об'єкту лізингу, що перебував у користуванні згідно договору про фінансовий лізинг № 00003797 від 26.10.2011р та 7 211 (сім тисяч двісті одинадцять) грн 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.12.2017.

Суддя Пукшин Л.Г.