УХВАЛА

06.12.2017Справа № 910/19185/17

За позовом Компанії Пеннілейн Комерсіо Інтернасіонал ЛДА

до Національного банку України

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

про визнання зобов'язань за договором припиненими

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача: Русин О.Ю., представник за довіреністю б/н від 13.03.2015

від відповідача: Колосюк С.Л., представник за довіреністю № 19-0009/46940 від 02.06.2016

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Компанія Пеннілейн Комерсіо Інтернасіонал ЛДА звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Національного банку України про визнання зобов'язань за договором припиненими.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.03.2015р. між Національним банком України (надалі - відповідач) та Компанією Пеннілейн Комерсіо Інтернасіонал ЛДА (надалі - позивач) був укладений іпотечний договір № 41 (надалі - Договір), відповідно до якого позивач виконав умови договору та забезпечив виконання з боку Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - третя особа) фінансових зобов'язань перед відповідачем відповідно до кредитного договору № 19 від 24.10.2008р. За доводами позивача, строк виконання умов договору кредиту закінчився 23.12.2016р., проте відповідач не звернувся до позивача з вимогою у визначений законодавством шестимісячний строк до 23.06.2017р., а тому порука за Договором від 26.03.2015р. є такою, що припинилась.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2017 порушено провадження у справі № 910/19185/17 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 06.12.2017.

10.11.17р. через загальний відділ діловодства суду надійшла заява про зміну підстав позову, в якій позивач звертає увагу, що строк виконання кредитного договору настав, проте відповідач не приймає від третьої особи виконання зобов'язання за кредитним договором та не стягує кошти з рахунків ПАТ КБ «Приватбанк», а тому вказані обставини свідчать про наявність підстав для припинення поруки, яка викладена у формі іпотечних договорів на підставі ч. 2 ст. 559 ЦК України.

Крім того, позивач вказує, що правовідношення за іпотечними договорами припиняються з урахування, що позивач не погодився забезпечувати виконання зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк», який перейшов у державну власність та є новим боржником.

06.12.17р. через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач вважає позицію позивача не правомірною щодо застосування до Іпотечного договору положень ст. 559 ЦК України. Крім того, відповідач зазначає, що зобов'язання за Кредитним договором № 19 не припинені, а тому відсутні підстави для визнання припиненим Іпотечний договір.

Крім того, відповідач звертає увагу, що позивач не надав належних доказів в розумінні ст. 34 ГПК України про відмову відповідача у прийнятті платежів від третьої особи в рахунок погашення заборгованості.

06.12.17р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю надання часу для подачі письмових пояснень по справі..

06.12.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про фіксацію судового процесу з допомогою технічних засобів.

Суд, дослідивши подане клопотання відповідача, вирішив задовольнити його та здійснювати фіксування судового процесу з допомогою технічних засобів.

06.12.2017 через відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні.

У судовому засіданні, 06.12.2017, представник відповідача підтримав клопотання про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні, посилаючись на ст. ст. 60-62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та ст. 4-4 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача заперечив щодо задоволення клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

У відповідності до частини 4 статті 61 Закону України «Про банки та банківську діяльність» органи державної влади, юридичні та фізичні особи, які при виконанні своїх функцій, визначених законом, або наданні послуг банку безпосередньо чи опосередковано отримали в установленому законом порядку інформацію, що містить банківську таємницю, зобов'язані забезпечити збереження такої інформації, не розголошувати цю інформацію і не використовувати її на свою користь чи на користь третіх осіб.

Відповідно до частини 1, 2 статті 4-4 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у господарських судах відкритий, за винятком випадків, коли це суперечить вимогам щодо охорони державної, комерційної або банківської таємниці, або коли сторони чи одна зі сторін обґрунтовано вимагають конфіденційного розгляду справи і подають відповідне клопотання до початку розгляду справи по суті. Про розгляд справи у закритому засіданні або про відхилення клопотання з цього приводу виноситься ухвала.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що матеріали справи містять інформацію, яка є банківською таємницею, суд вважає клопотання представника відповідача про розгляд справи у закритому судовому засіданні обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4-4, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання відповідача про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

2. Розгляд справи № 910/19185/17 здійснювати у закритому судовому засіданні.

Суддя Л.Г. Пукшин