Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" грудня 2017 р. Справа № 906/1780/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Соловей Л.А.,

розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (м.Київ)

про зміну порядку виконання рішення у справі №906/1780/15

за позовом: Публічного акціонерного товариство комерційний банк "Приватбанк" (м.Київ)

до: Приватного підприємства "Свєткор" (м.Житомир)

про стягнення 46 724,85 доларів США (за курсом НБУ від 10.12.2015 1 069 531,82 грн.)

та за зустрічним позовом: Приватного підприємства "Свєткор" (м.Житомир)

до: Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (м.Київ)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні первісного відповідача, ОСОБА_1 (Житомирська область, Житомирський район, с.Пряжево)

про визнання недійсним договору іпотеки від 18.07.07,

за участю представників сторін:

від стягувача: не з'явився;

від боржника: не з'явився;

від ІІІ особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 31.08.16 у справі №906/1780/15, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.11.16 та постановою Вищого господарського суду України від 06.02.17, первісний позов задоволено частково: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" звернуто стягнення на квартиру №64, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Київська, 59, загальною площею 59,7 кв.м, житловою площею 45,1 кв.м, яка передана в іпотеку згідно договору іпотеки, укладеному 18.07.07 між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та Приватним малим підприємством "Свєткор", посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу 18.07.07 ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за №10794, шляхом продажу предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" будь-якій особі-покупцеві. Рішенням визначено, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" має право вищого пріоритету на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації визначено 548900грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

16.11.16 на виконання вказаного рішення видано відповідні накази.

10.11.17 до господарського суду від ПАТ КБ "Приватбанк" надійшла заява про зміну порядку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 31.08.16, а саме ПАТ КБ "Приватбанк" просить звернути стягнення на майно шляхом проведення прилюдних торгів в рамках процедури виконавчого провадження.

Ухвалою від 20.11.17 відкладено розгляд заяви на 12.12.17 у зв'язку з неявкою в судове засідання представника боржника, третьої особи та невиконанням стягувачем вимог ухвали суду від 13.11.17 щодо надання витребуваних ухвалою суду документів.

В судове засідання 12.12.17 представник стягувача не з'явився, п о в т о р н о не надав суду витребуваних судом документів, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника заявника у розписці про відкладення розгляду заяви (т.3, а.с.7).

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду заяви були повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Дослідивши матеріали поданої заяви про зміну порядку виконання рішення у справі №906/1780/15, суд дійшов висновку про залишення її без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, під зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання.

Заява про зміну способу та порядку виконання рішення розглядається за правилами Господарського процесуального кодексу України, тому заявник повинен надати докази наявності обставин, що передбачені статтею 121 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.12 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Отже, в основу рішення про зміну способу та порядку виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання встановленим способом.

В обґрунтовування заяви про зміну порядку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 31.08.16 стягувач зазначає, що відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, угоди про відчуження майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються при умові подання документів, які посвідчують право власності на майно, яке відчужується; такі документи нотаріус приймає лише при наявності відмітки, штампу про реєстрацію відповідних прав та витягу про реєстрацію прав на нерухоме майно, який є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа; таким чином, для виконання рішення суду від 31.08.16 необхідні оригінали або дублікати правовстановлюючих документів на нерухоме майно, однак вказані документи у ПАТ КБ "Приватбанк" відсутні, а для отриманні дублікатів документів, що посвідчують право власності, може звернутися власник, правонабувач або уповноважена ним особа, але стягувач не є суб'єктом вчинення зазначених дій, а рішенням суду таке право не надано.

За вказаних обставин стягувач вважає, що виконати рішення суду у визначений спосіб неможливо, тому просить змінити спосіб виконання рішення та звернути стягнення на квартиру №64, що знаходиться за адресою м.Житомир, вул.Київська, 59, загальною площею 59,7 м.кв., житловою площею 45,1 м.кв., яка передана в іпотеку згідно договору іпотеки, укладеному 18.07.07 між ЗАТ КБ "Приватбанк" та ПМП "Свєктор", посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу 18.07.07 ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за №10794, шляхом проведення прилюдних торгів в рамках процедури виконавчого провадження.

При цьому, заявник посилається на п.1.3 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 12.09.96 №02-5/333 "Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України", яке втратило чинність згідно з Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Як визначено п.7.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.12 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" заяву про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої справи.

З метою встановлення наявності обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення суду, суд зобов'язував заявника надати документальні докази, які свідчать про неможливість виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 31.08.16 встановленим способом та порядком, тобто документально підтвердити викладені в заяві обставини.

Такими доказами у даному випадку, зокрема, можуть бути листи-звернення до нотаріуса з вимогами посвідчити угоду про відчуження майна або відповіді нотаріуса про неможливість такого посвідчення у зв'язку з відсутністю у стягувача, документів, які підтверджують право власності на квартиру №64, що знаходиться за адресою м.Житомир, вул.Київська, 59, тощо.

Разом з тим, заявником не подано жодних доказів, які б свідчили, що стягувач звертався до нотаріуса, або ж вчиняв будь-які інші дії, спрямовані на реалізацію свого права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, тобто в порядку, визначеному рішенням Господарського суду Житомирської області від 31.08.16.

Крім того, слід зазначити, що на виконання рішення суду видано наказ №906/1780/15 від 16.11.16.

Так, статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Однак, з доданих до заяви матеріалів не вбачається, що стягувач звертався до органів державної виконавчої служби, з метою виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 31.08.16 у спосіб та в порядку, який визначений судовим рішенням.

Приписами п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п. 4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Приписами ст.ст.32-34 ГПК України передбачено, що тягар доказування обставин, якими обґрунтована подана заява, покладається на заявника.

Проте, заявник витребуваних судом документів не надав та пояснень щодо неможливості їх надання до суду не направив.

Разом з тим, витребувані судом документи необхідні для встановлення наявності чи відсутності обставин, якими стягувач обґрунтовує заяву про зміну порядку виконання рішення у справі №906/1780/15.

Отже, ненадання заявником витребуваних судом документів унеможливлює встановлення фактичних обставин та перешкоджає вирішенню заяви по суті у даній справі.

В пунктах 2.3, 3.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК. Також, у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Проте, позивач будь-яких пояснень щодо неможливості подання належних доказів, які свідчать про неможливість виконання рішення суду не надав. При цьому, дані документи є необхідними для з'ясування обставин, якими обґрунтована заява стягувача.

З огляду на викладене, враховуючи неприбуття представника заявника та неподання витребуваних документів суд залишає заяву про зміну порядку виконання рішення у справі №906/1780/15 без розгляду.

Слід зазначити, що після усунення обставин, що зумовили залишення заяви без розгляду, стягувач має право знову звернутися до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 81, 86, 121 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Залишити заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про зміну порядку виконання рішення у справі №906/1780/15 без розгляду.

Суддя ОСОБА_3

Друк:

4прим.:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек. з повід);

3- відповідачу (рек. з повід);

4- третій особі (рек. з повід)