ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Справа № 906/451/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого,
Ковтонюк Л.В.,
Корнілової Ж.О.,
розглянувши матеріали касаційної
скаргиХорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
напостанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.17 та рішення господарського суду Житомирської області від 01.08.17
у справігосподарського суду Житомирської області №906/451/17
за позовомЖитомирського міського центру зайнятості
доХорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
третя особа,яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4,
провизнання недійсним договору,
представники сторін - не з'явилися,

У С Т А Н О В И В:

01.08.2017 рішенням господарського суду Житомирської області (суддя Тимошенко О.М.), залишеним без змін 26.09.2017 постановою Рівненського апеляційного господарського суду (судді Грязнов В.В., Гудак А.В., Бучинська Г.Б.) позов Житомирського міського центру зайнятості до Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення 7 117,87грн. відшкодування задоволено. Вмотивовуючи ухвалені у справі рішення, господарські суди попередніх інстанцій зазначили, що через неправомірні дії УПФ у Червоноармійському районі Житомирської області допомога по безробіттю в оспорюваній сумі після призначення пенсії з 13.08.2012 була виплачена ОСОБА_4 безпідставно, усупереч положенням ст.43 Закону України "Про зайнятість населення".

У касаційній скарзі Хорошівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області посилалися на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, зокрема, ст.ст.11, 1166 ЦК України, ст.ст.22, 44 Закону України "Про зайнятість населення", ст.ст.42-43, 84 ГПК України, тому просили оскаржувані судові акти скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обгрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог скарги виходячи з наступного.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, що убачається із матеріалів справи та не спростовувалось сторонами, ОСОБА_4 у період з 23.01.2013 по 05.06.2013 перебував на обліку у Житомирському міському центрі зайнятості і отримував допомогу по безробіттю в сумі 6 783,37грн., а також на професійне навчання витрачено 334,50грн., що всього становить 7 117,87грн.

24.11.2011 Управління пенсійного фонду України в Черво-ноармійському районі Житомирської області ОСОБА_4 відмовили в призначенні пенсії у зв'язку з неподанням необхідних документів.

29.04.2013 постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області в адміністративній справі №2-а-4/13, яка вступила в законну силу, визнано неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Червоноармійському районі Житомирської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_4 пенсії за зниженим пенсійним віком, зобов'язано УПФУ в Червоноармійському районі призначити та виплатити ОСОБА_4 пенсію зі зменшенням пенсійного віку за ч.1 ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 13.08.2012 року.

Провівши розслідування випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Житомирська служба зайнятості Житомирського обласного центру зайнятості встановила, що в період перебування на обліку у Житомирському міському центрі зайнятості ОСОБА_4 належав до зайнятого населення у період з 23.01.2013 по 05.06.2013, про що було складено акт №1156 від 10.11.2016.

Заявляючи позов, Житомирський міський центр зайнятості обгрунтовували свої вимоги тим, що через неправомірні дії УПФУ в Червоноармійському районі Житомирської області зазнали збитків у вигляді безпідставною виплати допомоги по безробіттю в оспорюваній сумі, після призначення пенсії.

У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За частиною 1 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення" статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Пунктом 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

В силу положень ст.22 Цивільного кодексу України, ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Із аналізу викладених положень діючого законодавства убачається, що особа, яка порушила зобов'язання несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінка боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. Відсутність хоча б одного елементу складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків. При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність зазначених елементів порушення господарського зобов'язання. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Вирішуючи спір у цій справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, в силу ст.1173 ЦК України,- відшкодовується державою або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідальність органу державної влади настає у випадку незаконного рішення, дії чи бездіяльності, шкідливого результату такої поведінки (шкоди), причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою.

Неправомірні дії Управління пенсійного фонду України в Червоноармійському районі Житомирської області у спірних правовідносинах полягали у Управління пенсійного фонду України в Червоноармійському районі Житомирської області, що призвело до заподіяння позивачу матеріальної шкоди в сумі 7 117,87грн.

Проаналізувавши обставини справи, давши ретельну оцінку доводам і запереченням сторін та зібраним у матеріалах справи документам, попередні судові інстанції з дотриманням вимог ст.ст.32-34, 36, 43 ГПК України, дійшли обгрунтованого висновку про обгрунтованість позовних вимог, тому правильно постановили про задоволення позову.

Ураховуючи, що висновки суду про встановлене відповідають дійсним обставинам справи, яким надано належну правову оцінку, підстав для скасування постанови та рішення у справі не вбачається. Твердження заявника касаційної скарги вже були досліджені та відхилені апеляційним господарським судом та не спростовують висновків, викладених у оскаржуваних судових рішеннях попередніх інстанцій, тому касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Хорошівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 та рішення господарського суду Житомирської області від 01.08.2017 у справі №906/451/17 - без змін.

Головуючий суддя В.Я. Карабань

Суддя Л.В. Ковтонюк

Суддя Ж.О. Корнілова