ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р. Справа № 33/229-04

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Білецька А.М., суддя Медуниця О.Є.,

при секретарі Бєлкіній О.М.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 дов. № 14-85 від 14.04.2017,

відповідача ОСОБА_2 дов. № 38-4055/391 від 27.10.2010,

Представник державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 дов. № 117 від 29.12.2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №3559 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 10.11.2017 у справі № 33/229-04, винесену за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області по справі № 33/229-04

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків,

про стягнення 884 687,76 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.11.2017 (суддя Савченко А.А.) клопотання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі скарги на дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень задоволено та поновлено процесуальний строк для подачі ПАТ "НАК "Нафтогаз України" скарги на дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 3004788. Скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволено. Визнано незаконними дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 3004788. Визнано недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 3004788, яку винесено 14.07.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3

Відповідач, КП "Харківські теплові мережі", з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 05.10.2017 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні скарги на дії ДВС, посилаючись на порушення норм чинного законодавства.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги заявник посилається на те, що виходячи з положень статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" зупинення виконавчих дій по виконавчих провадженнях відносно КП "Харківські теплові мережі" здійснюється не тільки у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), це застереження відноситься не тільки до виконавчих проваджень по стягненню заборгованості за природний газ. На думку відповідача, зупинення виконавчих дій здійснюється й по іншим виконавчим провадженням, де стягувачами є НАК "Нафтогаз України", ДК "Газ України", ПАТ "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії. Таким чином, як зазначає апелянт, дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області по зупиненню виконавчого провадження № 3004788 є законними та правомірними.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції законною та такою, що прийнята у відповідності з нормами чинного законодавства. Позивач зазначив, що зі змісту рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2004 у справі № 33/229-04 вбачається, що заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника виникла не у звязку з несвоєчасністю розрахунків останнього за спожиті енергоносії, а у звязку з несвоєчасністю розрахунків за надані послуги, тому, на думку позивача, у державного виконавця відсутні правові підстави для зупинення виконавчого провадження № 3004788. Крім того, як зазначає позивач, положеннями 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено зупинення виконавчого провадження в частині примусового стягнення з боржника державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представник державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні в судовому засіданні зазначив, що не згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її незаконною та необґрунтованою з тих мотивів, що на його думку, судом неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи, вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм чинного законодавства, просить ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати, задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача та у відзиві на неї доводи позивача, вислухавши доводи представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області від 18.10.2004 року позовні вимоги у справі № 33/229-04 задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства „Харківські теплові мережі на користь Відкритого акціонерного товариства „Харківська ТЕЦ-5, інфляційні у сумі - 391 345 грн. 31 коп., 3% річних у сумі - 110 035 грн. 75 коп., 50 000 грн. 00 коп. пені, 1 700 грн. 00 коп. державного мита, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У частині стягнення 3 484 грн. 34 коп. пені відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення господарським судом Харківської області видано відповідний наказ від 02.11.2004.

13.12.2004 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрите виконавче провадження № 3004788 з виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 33/229-04 про стягнення з боржника на користь стягувача інфляційні в розмірі 391345,31 грн., 3% річних в розмірі 110035,75 грн., 50000 грн. пені, 1700 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою суду від 12.02.2014 замінено сторону виконавчого провадження у справі № 33/229-04 Публічне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" () на її правонаступника Публічне акціонерне товариство Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" ().

14.07.2017р. державним виконавцем Відділу було прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 3004788 з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження, на підставі включення комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

10 серпня 2017 року до суду першої інстанції надійшли клопотання ПАТ НАК "Нафтогаз України" про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі скарги та скарга ПАТ НАК "Нафтогаз України" на дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень (вх. № 199), в якому скаржник просить суд:

- визнати незаконними дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 3004788;

- визнати недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 3004788, яку винесено 14.07.2017р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3

Судом першої інстанції з огляду на приписи ст. 53 ГПК України та ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" поновлено процесуальний строк для подачі ПАТ "НАК "Нафтогаз України" скарги на дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 3004788; визнано незаконними дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 3004788 та визнано недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 3004788, яку винесено 14.07.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів повністю погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Статтями 6, 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, в тому числі виконавчої, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Питання, пов'язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, загалом врегульовано, зокрема, Законом України "Про виконавче провадження". Так, пунктом 5 частини першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду (ч. 4 ст. 34 вказаного Закону).

Оскільки дана норма - частина 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження"- є деталізуючою нормою та одночасно виключає можливість застосування пункту 10 частини 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд звертає увагу, що згідно з абзацом 5 частини першої статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" під заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону розуміється кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Також абзацом 8 частини першої статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" постачальником природного газу, заборгованість перед яким врегульовується цим Законом, визначено - Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" та її дочірню компанію "Газ України".

Відповідно до абзацу 10 частини першої статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - це державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє зробити висновок, що для прийняття рішення про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі положень пункту 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повинен встановити наступні обставини:

1) Чи є стягувачем у виконавчому провадженні Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржником - підприємство, що виробляє теплову енергію, транспортує та постачає теплову енергію, надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємство централізованого водопостачання та водовідведення, що надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)?

2) Чи включено боржника до відповідного реєстру?

3) Чи стягується за рішенням суду заборгованість такого боржника за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ) перед постачальником такого природного газу?

Матеріали справи свідчать, що предметом спору у справі № 33/229-04 було стягнення інфляційних в розмірі 391345,31 грн., 3% річних в розмірі 110035,75грн., 50 000 грн. пені, нарахованих на заборгованість за договором № 505 від 13.08.2001р., яка виникла не у звязку з несвоєчасністю розрахунків КП ХТМ за спожитий природний газ, а у звязку з несвоєчасністю розрахунків за теплову енергію.

Застосовуючи пункт 10 частини 1 статті 34 та частину 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" необхідно враховувати, що ними було доповнено ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" з метою виконання завдань та досягнення цілей, які обумовлені прийняттям Закону №1730-VIII, який в свою чергу поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті природний газ, електричну енергію.

Враховуючи вищевикладене та те, що правова природа виникнення заборгованості боржника у вказаних правовідносинах це розрахунки за теплову енергію, а не за спожитий природний газ, у державного виконавця не було законних підстав для зупинення виконавчого провадження №3004788 з примусового виконання судового рішення по стягненню нарахованих відсотків річних, інфляційних втрат, пені, державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Окрім того, колегія суддів враховує правову позицію, викладену в постанові Конституційного суду України від 13.12.2012 у справі №18-рп/2012.

Так, зокрема, Конституційний суд України вказав на те, що зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень полягає у відстроченні виконання судового рішення на певний строк, має відповідати принципу верховенства права та здійснюватися у випадках і на підставі, визначених законом.

Запроваджуючи названий механізм правового регулювання, законодавець установив, що не зупиняється здійснення щодо підприємств паливно-енергетичного комплексу, внесених до Реєстру, виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у звязку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості зі сплати внесків до фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, яка виникла до 1 січня 2011 року, і заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України (частина третя статті 37 Закону № 606, абзац шостий пункту 3.7 статті 3 Закону № 2711).

Крім того, Конституційний Суд України зазначив про те, що наведений перелік підстав, за яких не зупиняється виконавче провадження, не є вичерпним, оскільки підприємства паливно-енергетичного комплексу, внесені до Реєстру, залишаються субєктами господарських, трудових та інших правовідносин, не повязаних з розрахунками за енергоносії.

За таких обставин, враховуючи те, що заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника на підставі рішення господарського суду Харківської області у справі №46/349-07 виникла не у звязку з несвоєчасністю розрахунків останнього за спожитий природний газ, а у звязку з несвоєчасністю розрахунків за теплову енергію, то така заборгованість має бути стягнута у загальному порядку.

Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що рішенням господарського суду Харківської області від 18.10.2004 у справі № 33/229-04 було стягнуто з КП "Харківські теплові мережі" інфляційні у сумі - 391 345 грн. 31 коп., 3% річних у сумі - 110 035 грн. 75 коп., 50 000 грн. 00 коп. пені, 1 700 грн. 00 коп. державного мита, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Частиною 4 ст. 34 Закону передбачено зупинення виконавчого провадження в частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ).

Положеннями зазначеної статті не передбачено зупинення виконавчого провадження в частині примусового стягнення з боржника державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У відповідності до частини 1 статті 121-2 ГПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Згідно з частиною 3 статті 121-2 ГПК України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі викладеного, суд першої інстанції правомірно задовольнив скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України", визнав незаконними дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 3004788 та визнав недійсною постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 3004788, яку винесено 14.07.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Харківської області від 10.11.2017 у справі № 33/229-04 винесена при належному зясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм процесуального права і підстави для її скасування відсутні, в звязку з чим, апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 106 ГПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача, Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 10.11.2017 у справі № 33/229-04 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 10.11.2017 у справі № 33/229-04 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Медуниця О.Є.