ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 р. Справа № 909/1018/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М.М., секретар судового засідання Вакалюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області

вул. Сахарова, 23 А, м. Івано-Франківськ , 76014

до відповідача: Національного природного парку " Гуцульщина"

вул. Дружби, 84, м. Косів, Івано-Франківська обл., 78600

про відшкодування шкоди заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства в сумі 263043,50 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність № 02-17/16 від 03.01.2017 ); ОСОБА_2 - перший заступник начальника, (посвідчення ІФ №002 до 01.03.2019 р.);

від відповідача: ОСОБА_3 - адвокат, (посвідчення №744 від 15.11.2010 р.); ОСОБА_4 - представник, (доручення №590/1 від 13.10.2017 р.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2017 року задоволено позовні вимоги Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до Національного природного парку "Гуцульщина" про відшкодування шкоди заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства в сумі 263043,50 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.09.2017 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 року та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2017 року справу передано на розгляд судді Фрич М.М.

Ухвалою суду від 26.09.2017 року призначено розгляд справи на 12.10.2017 року. Ухвалою суду від 12.10.2017 року відкладено розгляд справи на 31.10.2017 року. В судовому засіданні 31.10.2017 року судом оголошено перерву у розгляді справи до 16.11.2017 року, про що представники сторін були повідомлені. В судовому засіданні 16.11.2017 року судом оголошено перерву у розгляді справи до 20.11.2017 року, про що представники сторін були повідомлені. Ухвалою суду від 20.11.2017 року продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 07.12.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив таке.

Відповідно до листа СВ Косівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області від 08.05.2015 року №1191 та постанови СВ Косівського РВ УМВС України в Івано-Франківській області від 08.05.2015 року, Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області проведена позапланова перевірка НПП "Гуцульщина" в рамках кримінального провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.04.2015 р. №0000169.

Факт правопорушення, яке вчинене НПП "Гуцульщина" зафіксовано в Акті позапланової перевірки від 22.05.2015 р., складеного з метою перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на території Шешорського ПНДВ Національного природного парку "Гуцульщина", виявлено порушення та нараховано розмір шкоди.

Згідно розрахунку розмір шкоди, що проведений до Постанови КМУ від 24.07.2013 р. № 541, по місцю перевірки ПНДВ Національного природного парку "Гуцульщина", а саме: Шешорське ПНДВ: при натуральному обстеженні виявлено:

- у кварталі 30 виділ №3 - незаконну рубку сироростючих дерев породи бук - 3 штуки, діаметром: 55, 59, 63 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природно - заповідний фонд", за що розраховано 23 382,00 грн. шкоди;

- у кварталі 30 виділ №1 незаконну рубку сироростучих та сухостійних дерев породи ялина 6 штук, діаметром: 58, 41, 43, 69, 46, 50 см., породи бук 1штука, діаметром: 45 см., породи береза - 1штука, діаметром: 41 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природно-заповідний фонд", за що розраховано 31851,00 грн. шкоди;

- у кварталі 31 виділ №16 - незаконну рубку сироростучих дерев породи ялина - 3 шт., діаметром: 60, 49, 48 см., породи ялиця - 5 шт., діаметром: 52, 54, 59, 75, 51 см., породи бук - 2 шт., діаметром: 30, 32 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природно-заповідний фонд", за що розраховано 63 264, 00 грн. шкоди;

- у кварталі 31 виділ №13 незаконну рубку сироростучих та сухостійних дерев породи ялина -13 шт., діаметром: 55,57, 50, 26, 43, 50, 47,47, 31, 73, 40, 55, 35 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природно - заповідний фонд", за що розраховано 58 716,00 грн. шкоди;

- у кварталі 31 виділ №12 незаконну рубку сухостійних дерев породи ялина 15 штук, діаметром : 46,79, 69, 755, 60, 72, 58, 64, 46, 50, 43, 65, 61, 58, 72 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природо-заповідний фонд", за що розраховано 61 834,50 грн. шкоди ;

- у кварталі 31 виділ №6 - незаконну рубку сироростучих дерев породи ялина 1 штука, діаметром:56 см., породи ялиця 1 штука, діаметром:64 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природно-заповідний фонд", за що розраховано 15 972,00 грн. шкоди;

- у кварталі 31 виділ №18 - незаконну рубку сироростучих дерев породи бук - 2 шт., діаметром:37, 39 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природно-заповідний фонд", за що розраховано 8024, 00 грн. шкоди.

Всього під час перевірки Шешорського ПНДВ, Національного природного парку "Гуцульщина" виявлено порушення та нараховано шкоду за незаконну рубку дерев в сумі 263 043, 50 грн., яку необхідно перерахувати у фонд охорони навколишнього природного середовища.

25.05.2015 р. позивачем на адресу відповідача надіслано претензію №10/15 про сплату шкоди в розмірі 263043,50 грн., яка на момент звернення позивача до суду, відповідачем не сплачена.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з НПП "Гуцульщина" 263043, 50 грн. шкоди заподіяної державі, яку перерахувати у фонд охорони навколишнього природного середовищі Річанської с/р Косівського району.

12.10.2017 року позивач подав суду заяву про уточнення позовних вимог №02-19/1966 від 11.10.2017 року (вх.№15967/17 від 12.1.0.2017 року), відповідно до якої просить суд стягнути з НПП "Гуцульщина" 263043, 50 грн. шкоди завданої навколишньому природному середовищу та об'єктам природно-заповідного фонду на: р/р 0305, отримувач: УК у Косівському р/с. Шешори/24062100, , банк отримувача: ГУК в Івано-Франківській обл. МФО836014 на території якої вчинені дані правопоршення.

27.10.2017 року від позивача по справі надійшло письмове обґрунтування позовних вимог №02-12/2072 від 27.10.2017 року (вх.№ 16983/17 від 27.10.2017 року). У своїх обґрунтуваннях позивач вказав, що в матеріалах справи міститься Акт приймання-передачі матеріальних цінностей, лісового фонду та документації від Кутського держлісгоспу та Косівського районного підприємства "Райагроліс" до сфери управління Мінекоресурсів України від 23.08.2002 року, відповідно до якого проведено приймання-передачу матеріальних цінностей лісового фонду та документації від Кутського держлісгоспу та Косівського районного підприємства "Райагроліс" до сфери управління Мінекоресурсів.

Позивач вказав, що на переданій території НПП "Гуцульщина" з вилученням земель охорону здійснює служба державної охорони НПП "Гуцульщина" з часу підписання акту.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№17541/16 від 05.12.2016) та додаткових пояснень по справі (вх.№17110/17 від 31.10.2017). Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що Акт перевірки є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки, як вказав відповідач, вказаний Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 22.05.2015 року не пройшов перевірки на належність та допустимість у кримінальному провадженні, а тому господарський суд не може його вважати доказом, який підтверджує факт завдання збитків позивачу. Разом з тим, відповідач зазначає, що НПП "Гуцульщина" не є постійним лісокористувачем, оскільки за ним не зареєстровано право постійного користування землею.

Виходячи з матеріалів справи (в тому числі враховуючи: обґрунтування позовних вимог (вх.№16983/17 від 27.10.2017 року, додаткові пояснення по справі (вх.№17110/17 від 31.10.2017), спростування додаткових пояснень (вх.№17748/17 від 09.11.2017) та керуючись вимогами діючого законодавства, а також враховуючи вказівки суду касаційної інстанції, викладені в Постанові Вищого господарського суду України від 06.09.2017 року, суд дійшов в спірному випадку таких висновків.

Відповідно до ст.1 Лісового кодексу України (надалі за текстом - ЛК України) ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Статтею 17 ЛК України встановлено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Статтею 19 ЛК України передбачено, що постійні лісокористувачі зобов'язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Відповідно до п.2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. № 761 -підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів (далі - лісокористувачі), зобов'язані забезпечувати збереження підросту і не призначених для рубки дерев.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті позапланової перевірки, здійснюваної Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області складено Акт №80 від 22.05.2015 року перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду. Відповідно до вказаного Акту по місцю перевірки ПНДВ Національного природного парку "Гуцульщина", а саме: Шешорське ПНДВ: при натуральному обстеженні виявлено: - у кварталі 30 виділ №3 - незаконну рубку сироростючи дерев породи бук - 3 штуки, діаметром: 55, 59, 63 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природно - заповідний фонд", за що розраховано 23 382,00 грн. шкоди; - у кварталі 30 виділ №1 незаконну рубку сироростучих та сухостійних дерев породи ялина 6 штук, діаметром: 58, 41, 43, 69, 46, 50 см., породи бук 1штука, діаметром: 45 см., породи береза - 1штука, діаметром: 41 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природно-заповідний фонд", за що розраховано 31851,00 грн. шкоди; - у кварталі 31 виділ №16 - незаконну рубку сироростучих дерев породи ялина - 3 шт., діаметром: 60, 49, 48 см., породи ялиця - 5 шт., діаметром: 52, 54, 59, 75, 51 см., породи бук - 2 шт., діаметром: 30, 32 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природно-заповідний фонд", за що розраховано 63 264, 00 грн. шкоди; - у кварталі 31 виділ №13 незаконну рубку сироростучих та сухостійних дерев породи ялина -13 шт., діаметром: 55,57, 50, 26, 43, 50, 47,47, 31, 73, 40, 55, 35 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природно - заповідний фонд", за що розраховано 58 716,00 грн. шкоди; - у кварталі 31 виділ №12 незаконну рубку сухостійних дерев породи ялина 15 штук, діаметром : 46,79, 69, 755, 60, 72, 58, 64, 46, 50, 43, 65, 61, 58, 72 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природо-заповідний фонд", за що розраховано 61 834,50 грн. шкоди ; - у кварталі 31 виділ №6 - незаконну рубку сироростучих дерев породи ялина 1 штука, діаметром:56 см., породи ялиця 1 штука, діаметром:64 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природно-заповідний фонд", за що розраховано 15 972,00 грн. шкоди; - у кварталі 31 виділ №18 - незаконну рубку сироростучих дерев породи бук - 2 шт., діаметром:37, 39 см., що є порушенням Лісового кодексу України, Закону України "Про природно-заповідний фонд", за що розраховано 8024, 00 грн. шкоди.

Відповідно до вказаного Акту №80 від 22.05.2015 року відбулося порушення ст.105 Лісового кодексу України.

Акт перевірки №80 від 22.05.2015 року без жодних зауважень підписано уповноваженими особами суб'єкта господарювання, а саме: Головним природознавцем НПП "Гуцульщина" - ОСОБА_5, провідним інженером з охорони природних екосистем відділу державної охорони та збереження природних екосистем НПП "Гуцульщина" - ОСОБА_6 та в.о. начальника Шешорського ПОНДВ НПП "Гуцульщина - ОСОБА_7

Статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст.105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Згідно ст.107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Враховуючи подані докази, в суду є всі підстави вважати, що відповідачем порушено вимоги чинного природоохоронного законодавства, внаслідок чого мала місце незаконна вирубка дерев.

Відповідно до розрахунку, який міститься в матеріалах справи, розмір шкоди заподіяної природним комплексам території та об'єктів природно-заповідного фонду незаконною рубкою дерев на території Шешорського ПНДВ НПП "Гуцульщина" становить 263043, 50 грн.

Що стосується заперечень відповідача про те, що Акт перевірки є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки, вказаний Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 22.05.2015 року не пройшов перевірки на належність та допустимість у кримінальному провадженні, суд вважає за правильне вказати на таке.

Відповідно до п.1.4. Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2009 року за №181/16034 акт перевірки - це документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В спірному випадку, Актом №80 від 22.05.2015 року зафіксовано фактичні дані про порушення природоохоронного законодавства (які полягають в незаконному вирубуванні дерев), зокрема, ст.105 Лісового кодексу України та ст. 64 Закону України "Про природно-заповідний фонд".

Таким чином, є всі підстави вважати, що Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду №80 від 22.05.2015 року, яким встановлено факт порушення природоохоронного законодавства є носієм доказової інформації щодо незаконної рубки дерев, а відтак визнається судом належним доказом у справі.

Щодо заперечень відповідача про те, що НПП "Гуцульщина" не є постійним лісокористувачем, оскільки за ним не зареєстровано право постійного користування землею, слід вказати таке.

Статтею 17 Лісового кодексу України передбачено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємства, іншим державним підприємствам, установами та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. У разі прийняття рішення про надання лісів у постійне користування обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями таке рішення погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Прийняття рішень Кабінетом Міністрів України не потребує погоджень з іншими органами.

Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Пунктом 5 розділу VIII Прикінцевих положень Лісового кодексу України визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово - картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

При вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21.01.2015 року у справі №6-224цс14.

Як вбачається з матеріалів справи, Актом приймання-передачі цінностей лісового фонду та документації від Кутського держлісгоспу та Косівського районного підприємства "Райагроліс" до сфери управління Мінекоресурсів України від 23.08.2002 року, затвердженого Міністром екології та природних ресурсів України (а.с.9), на виконання Указу Президента від 14.05.2002 №456/2002 та Наказу Мінекоресурсів від 14.08.2002р №315 вбачається, що у 2002 році комісією у складі: голови комісії, Начальника Державної служби заповідної справи. Заступника начальника Державної служби заповідної справи, Начальника управління бухгалтерського обліку та фінансової звітності Мінекоресурсів, Першого заступника Голови облдержадміністрації, Начальника нормативно-правового управління Мінекоресурсів, Начальника Державного кправління екології та природних ресурсів в Івано-Франківській області, Начальника обласного управління лісового господарства, Заступника начальника управління земельних ресурсів облдержадміністрації, Начальника відділу заповідної справи та екомережі Державного управління екології та природних ресурсів в Івано-Франківській області, Головного технолога ОП "Івано-Франківськоблагроліс", Голови Косівської районної ради, Першого заступника голови Косівської райдержадміністрації, директора Національного природного парку "Гуцульщина", директора Кутського держлісгоспу та директора Косовського районного підприємства "Райагроліс" проведено приймання-передачу матеріальних цінностей, лісового фонду та документації від Кутського держлісгоспу та Косівського районного підприємства "Райагроліс" до сфери управління Мінекоресурсів України.

Передано директору Національного природного парку "Гуцульщина" від директорів Кутського держлісгоспу ОСОБА_8 та Косівського районного підприємства "Райагроліс" ОСОБА_9, по Кутському ДЛГ: 1.1.) лісовий фонд площею 21562 га; 1.2.) документацію з обліку лісового фонду, таксаційні описи, книги лісових культур, тощо; 1.3.) лісову продукцію, що є в залишку в лісі; 1.4.) лісосічний фонд на який виписані лісорубні квитки і сплачена попенна плата. По Косівському районному підприємству "Райагроліс": 2.1.) лісовий фонд площею 10709 га; 2.2.) документацію з обліку лісового фонду, таксаційні описи, книги лісових культур, тощо.

На переданій території Національного природного папку "Гуцульщина" з вилученням земель охорону здійснює служба державної охорони Національного природного парку "Гуцульщина" з часу підписання акту.

Відповідно до пункту 5.1 Положення про Національний природний парк "Гуцульщина" охорона території парку покладається на службу його охорони, що входить до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України.

Пунктом 5.2. Положення передбачено, що службу державної охорони Парку очолює директор Парку, який несе повну відповідальність за організацію її діяльності та забезпечення додержання режиму території, а також збереження відтворення та раціональне використання природних комплексів і ресурсів у межах його території. Управління службою держохорони здійснює Мінприроди (п.5.3.).

Згідно пункту 5.4 Положення, основними завданнями служби держохорони є: забезпеченням додержання режиму охорони території та природних об'єктів; попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства.

Таким чином, є всі підстави вважати, що служба охорони є відділом НПП "Гуцульщина", на який покладено обов'язок здійснення охорони природно-заповідного фонду з моменту передачі вилучених земель, що спростовує доводи відповідача, що він не є належним відповідачем по справі.

Суд дослідивши подані позивачем докази, визнав їх належними доказами в розумінні статей Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України). На підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 17, 19, 105, 107 Лісового кодексу України, ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 32, 43, 44, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Національного природного парку "Гуцульщина" /вул. Дружби, 84 , м. Косів, Івано-Франківська область, 78600, / на користь Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області /вул.Сахарова, 23А , м. Івано-Франківськ, 76014, / 263 043, 50 грн. (двісті шістдесят три тисячі сорок три гривні 50 коп.) шкоди, завданої навколишньому природному середовищу та об'єктам природно-заповідного фонду, які перерахувати у фонд охорони навколишнього природного середовища Шешорської сільської ради Косівського району (р/р 0305, отримувач УК у Косівському районі, с. Шешори, 24062100, , банк отримувача: ГУК в Івано-Франківській області, МФО 836014).

Стягнути з Національного парку "Гуцульщина" /вул. Дружби, 84 , м. Косів, Івано-Франківська область, 78600, / в доход державного бюджету України судовий збір в розмірі 3 945, 65 грн. (три тисячі дев'ятсот сорок п'ять гривень 65 коп.) за наступними платіжними реквізитами: найменування суду - господарський суд Івано-Франківської області, рахунок 3002 - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) за кодом класифікації доходів бюджету 22030001, отримувач - УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ отримувача - 37952250, Банк - ГУДКСУ в Івано-Франківській області МФО банку - 836014.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.12.17

Суддя Фрич М.М.