ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р.Справа № 922/3205/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом ФО ОСОБА_7, м. Харків
до ТОВ "АТЗТ Агроспецпостач", м. Харків , ФОП Копиці Ганни В'ячеславівни, м. Харків
про визнання недійсним договору
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача (ТОВ "АТЗТ Агроспецпостач") - Шматков Д.С., довіреність № б/н від 05.04.14р.

відповідача (ФОП Копиці Г.В.) - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ФО ОСОБА_7, м. Харків звернулась до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлові будівлі літ. "А-1" заг. пл. 331,8 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 13014554, укладений між Акціонерним товариством закритого типу "Агроспецпостач" () та Копиця Ганною Вячеславівною посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Жидєльовою А.Ю. 29 листопада 2008 року за номером 1385. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 22.09.17р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 23.10.2017 року зобов'язано ТОВ "АТЗТ Агроспецпостач" надати до суду договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жидєльовою А.Ю., реєстраційний номер 1385 від 29.12.2008 року; протоколи загальних зборів, інших рішень товариства на яких було прийняте рішення про відчуження нежитлових приміщень шляхом укладення договору купівлі - продажу, що є предметом даного спору; статут товариства чинний станом на дату укладення договору купівлі - продажу нерухомого майна - 29.12.2008 року. В частині клопотання про витребування річної фінансової звітності відповідача було відмовлено, оскільки така фінансова звітність товариства за 2007 рік міститься у відкритому доступі, а отже у позивача існує можливість дослідити та надати до суду таку інформацію.

ТОВ "АТЗТ Агроспецпостач" надало суду копію статуту товариства, що був чинний станом на дату укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, а також відзив на позовну заяву (вх. № 37267), в якому відповідачем зазначено, що на момент укладення спірного договору попередня згода акціонерів або ревізійної комісії на відчуження майна виконавчим органом товариства не вимагалась. Вказані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Представник ТОВ "АТЗТ Агроспецпостач", який брав участь в судовому засіданні 13.11.2017 року, зазначив, що не має можливості надати до суду оригінал або копію договору купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. "А-1" загальною площею 331,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, оскільки його не знайдено.

13.11.17р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому відповідачем зазначено, що на момент укладення спірного договору попередня згода акціонерів або ревізійної комісії на відчуження майна виконавчим органом товариства не вимагалась. Вказані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

13.11.17р. представник ТОВ "АТЗТ Агроспецпостач" надав до суду заяву про застосування до позовних вимог ОСОБА_7 строку позовної давності.

Ухвалою суду від 13.11.17р. зобов'язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жидєльову А.Ю. надати суду належним чином засвідчену копію нотаріальної справи відносно укладеного між Акціонерним товариством закритого типу "Агроспецпостач" та Копиця Ганною В`ячеславівною договору купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. "А-1" загальною площею 331,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 13014554), посвідченого 29 листопада 2008 року за номером 1385.

Ухвалою суду від 13.11.17р. за клопотанням позивача продовжено строк розгляду справи № 922/3205/17 на 15 днів до 06 грудня 2017 року.

21.11.17р. представник позивача надав письмові пояснення по справі в яких вказав, що у відповідності до відомостей, які містяться в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статус відповідача ФОП Копиці Г.В. відповідає вимогам ГПК, що пред`являються для сторони по справі в якості відповідача.

21.11.17р. представник позивача надав клопотання про залучення до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жидельову А.Ю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Суд, дослідивши клопотання представника позивача щодо залучення до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жидельову А.Ю. не вбачає підстав для його задоволення, оскільки рішення по даній справі не вплине на права та обов`язки третьої особи.

21.11.17р. представник позивача надав клопотання про поновлення строку позовної давності на звернення позивача до суду, оскільки зазначає, що про своє порушене право позивач дізнався лише 17 березня 2017 року, оскільки починаючи з 28.11.07р. позивача жодного разу не викликали на загальні збори товариства та не надавали жодної інформації стосовно діяльності товариства та його фінансового стану.

27.11.17р. Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жидельовою А.Ю. на виконання ухвали суду від 13.11.17р. надано супровідним листом копію договору купівлі-продажу та нотаріальну справу, які долучено судом до матеріалів справи.

06.12.17р. представник відповідача (ФОП Копиця Г.В.) надав заяву про застосування до позовних вимог позивача строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

06.12.17р. представник відповідача (ТОВ "АТЗТ Агроспецпостач") надав письмові пояснення по справі в яких вказав про помилковість тверджень позивача про те, що її жодного разу не було запрошено на загальні збори товариства та вказує на те, що позивачка не була позбавлена права звернутись до підприємства про надання їй інформації щодо діяльності підприємства.

06.12.17р. представник позивача надав клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів, за межі встановлені ст. 69 ГПК України та просить відкласти розгляд справи для надання можливості ознайомитись з матеріалами наданими Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жидельовою А.Ю.

Відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

У зв`язку з тим, що ухвалою суду від 13.11.17р. за клопотання позивача строк розгляду справи вже було продовжено на 15 днів, в порядку ст. 69 ГПК України, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання представника позивача щодо повторного продовження строку розгляду справи.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні клопотання (вх. №40716 від 06.12.17р.) представника позивача про продовження строку розгляду справи.

Щодо вимоги представника позивача про відкладення розгляду справи, то суд повідомляє, що строк розгляду справи, з урахуванням його продовження на 15 днів, спливає 06.12.17р.

Згідно з частиною 3 статті 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Подача клопотань спрямованих на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє представнику позивача в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання 06.12.17р. не з`явився.

Представник відповідача (ТОВ "АТЗТ Агроспецпостач") в судовому засіданні 06.12.17р. проти позову заперечував.

Представник відповідача (ФОП Копиці Г.В.) в судове засідання 06.12.17р. не з`явився.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

28.11.2007 року ОСОБА_7 стала власником пакету простих іменних акцій в кількості 15850 штук, номінальною вартістю 0,1 гривень, тобто до 1585 гривень, що становить 50% голосуючих акцій, та ОСОБА_9, набула пакет акцій до 1585 гривень, що становить 50% голосуючих акцій. Тобто, з 28.11.2007 року акціонерами Акціонерного товариства закритого типу "Агроспецпостач" стали ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в рівних частинах.

Як вказує позивач в позовній заяві, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 17.03.2017 року ОСОБА_7 дізналася, що нежитлова будівля літ. "А-1" заг. пл. 331,8 кв.м.,, що розташована за адресою АДРЕСА_1, та яка належала акціонерному товариству закритого типу "Агроспецпостач", була відчужена товариством на підставі договору купівлі-продажу реєстраційний номер 1385 від 29.12.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жидельовою А.Ю. Копиці Ганні В'ячеславівні.

Позивач, як акціонер АТЗТ "Агроспецпостач", що має 50% від загальної кількості акцій, згоди на відчуження основних фондів - нежитлових приміщень належних товариству не надавала.

В позовній заяві позивач вказує, що починаючи з 28.11.2007 року за час існування АТЗТ "Агроспецпостач" та потім за час існування ТОВ "АТЗТ Агроспецпостач" позивача ОСОБА_7 жодного разу не викликали на загальні збори товариства та не надавали жодної інформації стосовно діяльності товариства та його фінансового стану та без її відома, як власника 50% акцій товариства, було відчужено нежитлову будівля літ. «А-1» заг. пл. 331,8 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1, та яка належала акціонерному товариству закритого типу "Агроспецпостач".

Укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна реєстраційний номер 1385 від 29.12.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жидельовою А.Ю. укладений з грубим порушенням вимог законодавства, суперечить основній меті діяльності товариства, значно обмежує права позивача в контексті отримання прибутку та безпосереднього управління товариством.

Оскільки керівником АТЗТ "Агроспецпостач" в порушення приписів чинного законодавства оспорюваний правочин був укладений без прийняття відповідного рішення загальними зборами акціонерів товариства, позивач вважає, що вона була позбавлена можливості впливу на укладення вказаного договору шляхом голосування на загальних зборах АТЗТ "Агроспецпостач" проти ухвалення рішення про надання згоди на їх укладення, що є порушенням її права на управління товариством, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до положень ч.ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме наданих приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жидельовою А.Ю. договору купівлі-продажу від 29.12.08р. з доданих до нього документів, на підставі яких посвідчувався спірний договір (а.с. 142-175), загальними зборами товариства (100%) було прийнято рішення щодо продажу контори, у зв`язку з відсутністю фінансової можливості щодо підтримання її в належному стані, що підтверджується Протоколом загальних зборів від 18.11.08р. Даний протокол було підписано усіма учасниками товариства - ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (а.с. 173).

Таким чином, посилання позивача на факт необізнаності щодо продажу спірного майна не підтверджено належними доказами.

Також, посилання позивача на той факт, що ОСОБА_7 довідалась про укладення спірного договору та продаж майна лише у 2017 році, спростовується матеріалами справи, а саме наступним.

Оскільки позивач володіла 50% акцій АТЗТ "АГРОСПЕЦПОСТАЧ", перетворення у ТОВ «АТЗТ АГРОСПЕЦПОСТАЧ» без її участі є неможливим.

Так, відповідно до положень ст. 19 ЗУ "Про господарські товариства" (станом на 01.01.2011р.) реорганізація товариства відбувається за рішенням вищого органу товариства.

Статтею 41 ЗУ "Про господарські товариства" (станом на 01.01.2011р.) передбачено, що вищим органом акціонерного товариства є загальні збори товариства. У загальних зборах мають право брати участь усі акціонери, незалежно від кількості та виду акцій, власниками яких вони є.

Так, кінцевими етапами реорганізації АТЗТ "АГРОСПЕЦПОСТАЧ" шляхом перетворення у ТОВ "АТЗТ АГРОСПЕЦПОСТАЧ" було затвердження передавального акту АТЗТ "АГРОСПЕЦПОСТАЧ" (а.с. № 210-211) та затвердження Статуту ТОВ "АТЗТ АГРОСПЕЦПОСТАЧ" (а.с. № 195-209).

Передавальний акт АТЗТ "АГРОСПЕЦПОСТАЧ" затверджувався обома акціонерами, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 - позивач. Даний документ передбачав передачу усього майна, прав та обов'язків від АТЗТ "АГРОСПЕЦПОСТАЧ" до ТОВ «АТЗТ АГРОСПЕЦПОСТАЧ». Таким чином, в момент затвердження даного акту, позивач могла дізнатися про порушення свого права.

Підписи засновників на діючому Статуті ТОВ "АТЗТ АГРОСПЕЦПОСТАЧ" (зареєстрований Державним реєстратором Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області Куцина Ю.С. 12.07.2011 року, № запису 0050793), нотаріально засвідчувались.

Таким чином, вищевказані документи свідчать про те, що у 2011 році позивач зустрічалася з іншим акціонером та керівником АТЗТ "АГРОСПЕЦПОСТАЧ" та могла дізнатися про відчуження спірного майна.

Позивач посилається на те, що нею не пропущено строк позовної давності для звернення до суду з відповідною позовною заявою, оскільки про порушення свого права вона дізналась лише в 2017 році.

Відповідно до положень ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пунктом 28 Постанови Пленуму ВГСУ від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" передбачено, що до окремих видів вимог, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, встановлено спеціальну позовну давність (частини третя, четверта статті 258 ЦК. Перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. ЦК встановлено винятки з цього правила щодо окремих вимог, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними (частини друга, третя статті 261 ЦК).

Як зазначалось вище, Передавальний акт АТЗТ "АГРОСПЕЦПОСТАЧ" затверджувався обома акціонерами, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 - позивач. Даний документ передбачав передачу усього майна, прав та обов'язків від АТЗТ "АГРОСПЕЦПОСТАЧ" до ТОВ "АТЗТ АГРОСПЕЦПОСТАЧ". Таким чином, в момент затвердження даного акту, позивач дізналася про порушення свого права.

Отже, зальний строк позовної давності, що також, не заперечується відповідачем (АТЗТ "АГРОСПЕЦПОСТАЧ"), у три роки розпочався у 2011 році та закінчився у 2014 році.

21.11.17р. представник позивача надав клопотання про поновлення строку позовної давності на звернення позивача до суду, оскільки зазначає, що про своє порушене право позивач дізнався лише 17 березня 2017 року, оскільки починаючи з 28.11.07р. позивача жодного разу не викликали на загальні збори товариства та не надавали жодної інформації стосовно діяльності товариства та його фінансового стану.

Положеннями ст. 88 Господарського кодексу України, в редакції станом на 2007-2017 рік, передбачено, та є незмінним, право учасника господарського товариства брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо.

Доказів звернення позивача до товариства щодо надання документів щодо господарської діяльності відповідача (ТОВ "АТЗТ Агроспецпостач") в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, твердження позивача про свою обізнаність щодо вчиненого правочину лише 17 березня 2017 року спростовуються матеріалами справи у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про поновлення строку позовної давності на звернення позивача до суду.

Щодо клопотання представника відповідача (ТОВ "АТЗТ Агроспецпостач") про застосування до позовних вимог ОСОБА_7 строку позовної давності, то суд відмовляє в його задоволенні у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Положенням п. 2.2. Постанови ВГСУ від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом ч.1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Судом було встановлено відсутність порушеного права позивача, що підтверджується наданими до матеріалів справи доказами, тому у суду відсутні підстави для застосування до вимог позивача строку позовної давності, у зв`язку з чим, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача (ТОВ "АТЗТ Агроспецпостач") про застосування до позовних вимог ОСОБА_7 строку позовної давності.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підсумовуючи вищенаведене, оскільки твердження позивача спростовуються матеріалами справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових будівель літ. "А-1" заг. пл. 331,8 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 13014554, укладений між АТЗТ "Агроспецпостач" () та Копиця Ганною Вячеславівною посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Жидєльовою А.Ю. 29 листопада 2008 року за номером 1385.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у даній справі залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 203, 215, 256, 257, 261 Цивільного кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.12.2017 р.

Суддя Л.В. Шарко