ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.12.2017 Справа № 908/2513/17

Cуддя Зінченко Н.Г., розглянувши позовні матеріали
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПРОММЕТ ГРУП (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 41)

про стягнення 903 612 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017 до господарського суду Запорізької області звернулося Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя з позовною заявою №10-22-06343 від 11.12.2017 (вх. № 2834/08-07/17 від 13.12.2017) до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПРОММЕТ ГРУП, м. Запоріжжя про стягнення 903 612 грн. 00 коп.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо: до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Розглянувши матеріали позовної заяви та зясувавши підстави для повернення позовної заяви, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що слід повернути позовну заяву без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 54 ГПК України зміст, форма та додатки до позовної заяви повинні відповідати приписам вказаної норми законодавства.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплати за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, повязаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місті їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, та інших витрат, повязаних з розглядом справи.

У відповідності до вимог ГПК України сплата судового збору є обовязковою, а при відсутності доказів сплати позовна заява підлягає поверненню.

Приписами ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору (п. 3 ч. 1).

Відповідно до приписів ст.ст. 1, 2 Закону України Про судовий збір судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру дорівнює 1,5 (півтора) відсотки ціни позову, але не менше 1 (одного) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму (240 000,00 грн.) (п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір).

Прохальна частина позовної заяви №10-22-06343 від 11.12.2017 (вх. № 2834/08-07/17 від 13.12.2017) містить вимогу майнового характеру про стягнення 903 612 грн. 00 коп., за подання якої підлягає сплаті судовий збір у розмірі 13 554, 18 грн. В підтвердження сплати судового збору до позовної заяви додано платіжні доручення № 142 від 13.11.2017 на суму 3200, 00 грн. та №143 від 13.11.2017р. на суму 3200,00 грн., всього на суму 6400 грн., отже недоплата складає 7154,18 грн.

Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області просить відстрочити сплату судового збору в розмірі 7154,18 грн., до ухвалення рішення по справі у зв'язку з відсутністю грошових коштів на сплату судового збору.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За приписами наведеної норми, підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, котрі свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. Отже, у розумінні приписів зазначеної норми закону відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, тобто лише у разі скрутного фінансового становища скаржника, що необхідно довести останньому.

Виходячи з положень вищевказаного Закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору, враховуючи майновий стан заявника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази, відповідно до ст. 36 ГПК України.

Отже, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Мотивуючи клопотання про відстрочку сплати судового збору, позивач зазначає, що станом на теперішній час, регіональному відділенню не виділено коштів, достатніх для сплати судового збору в розмірі, передбаченому Законом України Про судовий збір.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України за приписами статті 8 Закону України Про судовий збір суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою: відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, повязані із фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, визначених для сплати судового збору, не можуть вважитися підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, виходячи зі змісту вищенаведеного та ст. 8 Закону України Про судовий збір, надання відстрочки сплати судового збору є правом, а не обовязком суду, за умови надання особою, яка звертається із відповідним клопотанням, належних доказів на підтвердження наведених нею обставин, що перешкоджають сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

До позовної заяви не додано належних та допустимих доказів, на підтвердження викладених обставин щодо відсутності (недостатності), на момент звернення із позовною заявою, коштів, виділених позивачу для внесення судового збору у встановленому розмірі та обґрунтування терміну відстрочки будь-якими певними обставинами, внаслідок яких має поліпшиться його фінансове становище.

Наведені заявником обставини не мають характеру виключних, а тому не підпадають під дію статті 8 Закону України "Про судовий збір" .

У звязку з чим, суд вважає клопотання позивача про надання відстрочки сплати частини судового збору за подання позовної заяви таким, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПРОММЕТ ГРУП, м. Запоріжжя про стягнення 903 612 грн. 00 коп., та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Додаток: на 50-и аркушах, у тому числі оригінал фіскального чеку від 12.12.2017 і оригінал опису вкладення в цінний лист від 12.12.2017, оригінал платіжного доручення №142 від 13.11.2017 на суму 3200, 00 грн. та оригінал платіжного доручення №143 від 13.11.2017р. на суму 3200,00 грн.

Суддя Н.Г.Зінченко