КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа№ 910/12152/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Яковлєва М.Л.

Чорної Л.В.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку "УКРГАЗБАНК" на рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/12152/17 (суддя Якименко М.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконцепт", м. Київ

про зобов'язання припинити дії

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (надалі-позивач/ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК»/банк) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрконцепт» (нададі-відповідач/ТОВ «Укрконцепт») про зобов'язання припинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дії відповідача (ТОВ «Укрконцепт») спрямовані на стягнення з позивача збитків у розмірі 144 063813,18 грн., які є предметом розгляду справи № 910/16631/14, є такими, що порушують права ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК", оскільки відсутня вина банку у порушенні процедури скликання загальних зборів ЗАТ "Сіті Нет", що стало наслідком визнання недійсним кредитного договору № 65-V/2008 від 28.11.2008, укладеного між АБ "УКРГАЗБАНК" та ЗАТ "Сіті Нет" та договору відступлення, укладеного між АБ "УКРГАЗБАНК" та ТОВ "Укрконцепт. Таким чином, позивач просить задовольнити позов та зобов'язати ТОВ "Укрконцепт" припинити дії ТОВ "Укрконцепт", спрямовані на стягнення з АБ "УКРГАЗБАНК" збитків у розмірі 144 063 813,18 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2017 порушено провадження у справі № 910/2152/17 та призначено її до розгляду.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/12152/17 (суддя Якименко М.М.) в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов'язаання ТОВ "Укрконцепт" припинити дії ТОВ "Укрконцепт", спрямовані на стягнення з АБ "УКРГАЗБАНК збитків у розмірі 144 063 813,18 грн., місцевий господарський суд виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права шляхом зобов'язання припинити дії не відповідає вимогам ст.16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/12152/17, публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (надалі-апелянт) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права, а саме, ст. ст. 16, 656, 660, 661, 614, 1066 Цивільного кодексу України, статтю 20 Господарського кодексу України та статтю 55 Конституції України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2017 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Баранець О.М., судді: Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 у справі № 910/12152/17 (головуючий суддя Баранець О.М., судді: Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.) прийнято апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" на рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/12152/17 до провадження та призначено її до розгляду на 20.11.2017.

Розпорядженням керівника апарату № 09-52/769/17 від 16.11.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/12152/17, у зв'язку з призначенням головуючого судді Баранця О.М. на посаду судді Верховного суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2017 справу № 910/12152/17 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Чорна Л.В., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі № 910/12152/17 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" на рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/12152/17 колегією суддів у складі:головуючий суддя-Разіна Т.І. (доповідач у справі), судді: Чорна Л.В., Яковлєв М.Л. та призначено до розгляду на 12.12.2017.

11.12.2017 через відділ автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача (апелянта) надійшло клопотання продовження строку розгляду справи у порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Вказане клопотання мотивоване зайнятістю представника в іншій судові справі, яка розглядається у Вищому господарському суді України.

Представники сторін у судове засідання не заявилися.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК України).

Проте, позивачем відповідно до вимог ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості забезпечити участь у судовому засіданні представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, клопотання апелянта про відкладення розгляду справи підлягає залишенню без задоволення, з огляду на те що, апелянт був обізнаний про розгляд у Київському апеляційному господарському суді апеляційної скарги, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштових відправлень та не був позбавлений можливості залучити іншого представника для участі у судовому засіданні.

В постанові Вищого господарського суду України від 07.07.2016 у справі № 910/21819/15 зазначено, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для скасування судового рішення прийнятого за відсутності представника сторони спору.

Згідно із п. 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011 пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання з розгляду апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими поштовими поверненнями, про те сторони (позивач та відповідач) не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та виходячи з того, що явка ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 та від 20.11.2017 таких представників сторін не визнавалася обов'язковою, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України (надалі-ГПК України) апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Місцевим господарським судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.11.2008 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" (перейменовано в публічне акціонерне товариство акціонерний банк "УКРГАЗБАНК"), як банком та закритим акціонерним товариством "Сіті Нет", як позичальником було укладено кредитний договір № 65-V/2008 (надалі -кредитний договір), за умовами якого банк надає позичальнику кредит у сумі 100 000 000,00 грн. зі строком повернення до 27.11.2009 року та сплатою 20 % річних ( п. 1.1. кредитного договору).

В забезпечення належного виконання кредитного договору № 65-V/2008, 17.09.2009 між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Вант" було укладено договір іпотеки без оформлення заставної, відповідно п. 1.1. якого даний договір забезпечує всі вимоги банку, які випливають з кредитного договору №65-V/2008 від 28.11.2008, (а також будь-якими додатковими угодами до нього).

02.04.2010 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Укрконцепт", як новим кредитором було укладено договір відступлення права вимоги (надалі- договір відступлення права вимоги за кредитним договором).

Відповідно п. 1.1. договір відступлення права вимоги за кредитним договором первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги за кредитним договором № 65-V/2008 від 28.11.2008 з усіма додатковими угодами, додатками до нього, що є його невід'ємною частиною, укладеним між первісним кредитором та закритим акціонерним товариством "Сіті Нет" (боржник), і зокрема, заборгованості по кредиту в сумі 100 000 000,00 грн., у порядку та у строки, передбачені основним договором; сплати заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в сумі 27 557 002,82 грн., загальна сума вимоги до боржника по основному договору складає 127 557 002,82 грн. (п. п. 1.1. - 1.3. договору відступлення права вимоги).

Також, 02.04.2010 між ПАТ АБ "Укргазбанк", як первісним кредитором та ТОВ "Укрконцепт", як новим кредитором було укладено договір відступлення прав за договором іпотеки (надалі - договір відступлення прав за договором іпотеки), відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає всі права за договором іпотеки (без оформлення заставної), посвідченим 17.02.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 354, що був укладений 17.02.2009 між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю "Вант".

Згідно з пунктом 1.2. договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, зазначеним у п. 1.1 цього договору, договором іпотеки забезпечується виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору № 65-V/2008 від 28.11.2008 (а також будь-якими додатковими угодами до нього), укладеного між первісним кредитором та позичальником - закритим акціонерним товариством "Сіті Нет". При цьому новий кредитор повідомлений про те, що основний договір є предметом судового розгляду господарським судом міста Києва у справі № 34/711 за позовом АБ "Укргазбанк" до ЗАТ "Сіті Нет" та ТОВ "Вант" про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ЗАТ "Сіті Нет" до АБ "Укргазбанк", третя особа - ТОВ "Вант" про визнання кредитного договору № 65-V/2008 від 28.11.2008 недійсним (п. 2.3. договору відступлення права вимоги).

Відповідно до пункту 2.4. договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, новий кредитор сплачує первісному кредитору грошову суму в розмірі 127 557 002,82 грн.

Так, на виконання договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, ТОВ "Укрконцепт" сплачено ПАТ "Укргазбанк" 127 557 002,82 грн. платежами у розмірі 100 000 000,00 грн. та 27 557 002,82 грн. із зазначенням призначення платежу - оплата згідно договору відступлення прав вимоги від 02.04.2010 року.

Також, , 02.04.2010 року між ПАТ АБ "Укргазбанк", як банком та ТОВ "Укрконцепт", як позичальником був укладений кредитний договір № 3/2010 (надалі - кредитний договір № 3/2010).

Згідно з п. 1.1. якого банк надає позичальнику кредит в сумі 100 000 000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого у пункті 1.3. цього договору, у розмірі 20 % річних.

Пунктами 1.2., 1.3. кредитного договору № 3/2010 сторони визначили, що цільове використання (мета) кредиту - на поповнення обігових коштів; строк кредитування з 02.04.2010 до 27.11.2014; позичальник в будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в строки (терміни), зазначені у графіку погашення кредиту (додаток № 1 до договору).

За умовами кредитного договору №3/2010 кредит забезпечується іпотекою нежилого будинку (літ. "А"), загальною площею 3700,9 кв. м., який належить Позичальнику та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кожум'яцька 12-Б (п. 2.1. кредитного договору № 3/2010).

Публічне акціонерне товариство «УКРГАЗБАНК» свої зобов'язання за кредитним договором №3/2010 виконало, перерахувавши на рахунок ТОВ "Укрконцепт" грошові кошти у сумі 100 000 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою за 02.04.2010.

Однак, ТОВ "Укрконцепт" свої зобов'язання за кредитним договором не виконало, у зв'язку з чим рішенням господарського суду міста Києва від 25.02.2011 у справі № 22/352, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2011, стягнуто з ТОВ "Укрконцепт" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" 90 196 078,40 грн. строкової заборгованості по кредиту; 9 803 921,60 грн. простроченої заборгованості по кредиту; 1 935 535,85 грн. - заборгованості по процентам, 13 518 997,65 грн. - простроченої заборгованості по процентах, 265 619,13 грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту; 786 657,73 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів, 2 550,00 грн. державного мита, 236,00 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу; звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 02.04.2010, укладеним з ТОВ "Укрконцепт", а саме: нерухоме майно - нежилий будинок, загальною площею 3700,90 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кожум'яцька 12-Б, та належить ТОВ "Укрконцепт" на праві власності; в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ АБ "Укргазбанк" за кредитним договором № 3/2010 від 02.04.2010 в сумі 102 862 648,15 грн., шляхом надання ПАТ АБ "Укргазбанк" права на реалізацію предмета іпотеки шляхом прилюдних торгів згідно зі ст. 39 Закону України "Про іпотеку", з визначенням початкової ціни продажу предмета іпотеки в розмірі 90 % вартості вказаної нерухомості, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент реалізації на прилюдних торгах.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.12.2010 у справі № 34/711-55/377, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 04.04.2011, визнано недійсним з моменту укладення кредитний договір № 65-V/2008 від 28.11.2008, укладений між ПАТ АБ "Укргазбанк" та закритим акціонерним товариством "Сіті Нет", та договір іпотеки без оформлення заставної від 17.02.2009, укладений між ПАТ АБ "Укргазбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Вант".

Також, рішенням господарського суду міста Києва від 07.06.2011, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2011 у справі №27/306, визнано недійсними з моменту укладення договір відступлення права вимоги від 02.04.2010 та договір відступлення прав за договором іпотеки від 02.04.2010, укладені між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Укрконцепт".

Судові рішення мотивовані тим, що оскільки кредитний договір № 65-V/2008 від 28.11.2008, укладений між ПАТ "Укргазбанк" та ЗАТ "Сіті Нет", а також Договір іпотеки без оформлення заставної від 17.02.2009, визнано недійсними з моменту їх укладення, то ПАТ "Укргазбанк" на момент укладення договорів про відступлення прав за кредитним договором та договором іпотеки не мало відповідних прав, які воно могло передати ТОВ "Укрконцепт". Таким чином, сторонами не було дотримано, під час укладення договорів відступлення прав від 02.04.2010, вимог закону щодо наявності у суб'єкта прав, які він передає за договором. ПАТ АБ "Укргазбанк" не могло передати іншій особі більше прав, ніж мало на момент передачі.

В свою чергу ТОВ "Укрконцепт" посилаючись на зазначені вище рішення суддів, звернулось до господарського суду з позовом до ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" та просило стягнути з ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" реальні збитки (144 063 813,18 грн.) у розмірі сплаченої вартості відступленого права вимоги у сумі 127557002,82 грн. за кредитним договором № 65-V-/2008, укладеним між ПАТ АБ "Укргазбанк" та закритим акціонерним товариством "Сіті Нет", який в подальшому визнаний недійсним у судовому порядку та 16 506 810,36 грн. упущеної вигоди, що складає суму стягнутих за рішенням суду з позивача відсотків за користування кредитом та пені, нарахованої за порушення умов кредитного договору № 3/2010 від 02.04.2010, укладеного ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Укрконцепт".

Так, за твердженнями позивача, такі дії ТОВ "Укрконцепт" спрямовані на стягнення з АБ "УКРГАЗБАНК" збитків у розмірі 144 063 813,18 грн., які є предметом розгляду справи № 910/16631/14, є такими, що порушують права АБ "УКРГАЗБАНК", оскільки відсутня вина АБ "УКРГАЗБАНК" у порушенні процедури скликання загальних зборів ЗАТ "Сіті Нет", що стало наслідком визнання недійсним кредитного договору № 65-V/2008 від 28.11.2008, укладеного між АБ "УКРГАЗБАНК" та ЗАТ "Сіті Нет" та договору відступлення, укладеного між АБ "УКРГАЗБАНК" та ТОВ "Укрконцепт.

Вказане й стало підставою для звернення позивача до суду із вказаними позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

В силу положень статті 15 Цивільного кодексу України (надалі-ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів у судовому порядку встановлює ст. 16 ЦК України, способи захисту прав та законних інтересів суб'єктів господарювання визначає ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 20 Господарського кодексу України (надалі-ГК України) кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Як вірно відзначено судом місцевим господарським судом, предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. При цьому, захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

Як вже зазначалось вище, позивач звернувся до суду з матеріально-правовою вимогою про зобов'язання ТОВ "Укрконцепт" припинити дії, які спрямовані на стягнення з ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" збитків у розмірі 144 063 813,18 грн.

Законодавчо визначенні способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55,124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Судовою колегією апеляційного господарського суду встановлено та вбачається з матеріалів справи, що вимога ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» припинити дії ТОВ "Укрконцепт", що спрямовані на стягнення з АБ "УКРГАЗБАНК" збитків у розмірі 144 063 813,18 грн. - по своїй суті є вимогами про обмеження та заборону відповідачу користуватися наданими йому Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцією України та ГПК України правом звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а тому такі позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Отже, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений ст. 16 ЦК України, але який встановлений законом або договором та є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

В той же час, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів в установленому законом порядку, в чому полягає в даному випадку порушення його прав.

За таких обставин відмову місцевим господарським судом у задоволені позовних вимог судова колегія апеляційної інстанції вважає правомірною і обґрунтованою.

Колегія суддів зазначає, що фактично позовні вимоги у даній справі є запереченнями щодо позовних вимог ТОВ «Укрконцепт» у справі № 910/16631/14, тобто, такі заперечення слід наводити у справі № 910/16631/14, а тому доводи заявника апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм ст.16 ЦК України та ст. 20 ГК України є необґрунтованими та неспроможними.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд не приймає до уваги твердження інші апелянта, що зазначені в апеляційній скарзі стосовно порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 ГПК України підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку "УКРГАЗБАНК" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2017 у справі № 910/12152/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді М.Л. Яковлєв

Л.В. Чорна