Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" грудня 2017 р. Справа № 906/726/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 05.09.17)

від відповідачів: не з'явились

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МСС" ТІДІСІ-Дальнобой"

до 1)Приватного підприємтва "Вікінг",

2) Приватного підприємства "Транс-Петроль"

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів та додаткових угод до них з моменту їх вчинення.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів, які укладені між відповідачами, а саме: №558/10/8041/2016 від 25.06.16., №00081/09/8041/2016 від 05.05.16., №300/01/8047/2016 від 25.06.16., №279/01/8047/2016 від 21.06.16., №558/10/8047/2016 від 25.06.16., №268/01/8047/2016 від 21.06.16., №291/01/8047 від 25.06.16., №391/01/8047/2016 від 25.06.16. та додаткових угод до них з моменту їх вчинення.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що на транспортних засобах, які є предметом спірних договорів купівлі-продажу, розміщені шини, що належать на праві власності ТОВ "МСС" ТІДІСІ-Дальнобой" та були передані в оренду ПП"Вікінг" за договором оренди №940/2015 від 01.12.15, однак ПП"Вікінг" порушив умови пунктів 6.1 та 6.2 договору оренди №940/2015 від 01.12.15 уклавши з ПП "Транс-Петроль" спірні договори купівлі-продажу транспортних засобів, не узгодивши з позивачем (орендодавцем) відчуження транспортних засобів, на яких встановлені шини,що належать позивачу. Позивач також вважає договори такими, що порушують громадський порядок, оскільки були спрямовані на заволодіння майном позивача (шинами) та на ухилення від виконання рішення суду стягнення орендних платежів.

20.09.17. до суду від представника 1-го відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є помилковими та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно Додаткових угод до договорів купівлі-продажу транспортних засобів право власності покупця не поширюється на вантажні шини. Додаткові угоди у сервісному центрі не реєструвались, оскільки їх реєстрація нічим не передбачена. Рішенням господарського суду Житомирської області від 15.06.17. по справі №906/354/17 встановлено, що належне позивачу майно (шини) не є предметом договорів купівлі-продажу транспортних засобів, визнати які позивач просить недійсними у даній справі.

08.12.17 до суду надійшло клопотання позивача про призначення по справі експертизи з метою встановлення фактичної дати підписання додаткових угод до договорів купівлі-продажу.

Суд відмовив в задоволенні клопотання, оскільки питання, які просить поставити експерту позивач, не мають правового значення для даної справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі своїх представників в судове засідання не направили. Ухвали, які направлялись на адресу відповідачів згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулись до суду з відміткою поштового відділення: "за закінченням терміну зберігання".

Також в матеріалах справи наявне клопотання представників відповідачів, які просять розглядати справи в їх відсутність.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.75 ГПК України.

Позиція відповідачів викладена у відзиві на позовну заяву та висловлена їх представниками у судових засіданнях.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа Сервісних станцій "ТІДІСІ-Дальнобой"(орендодавець/позивач) та Приватне підприємство "Вікінг" (орендар/відповідач-1) уклали договір оренди №940/2015, у відповідності до якого орендодавець передає орендарю шини для вантажних автотранспортних засобів орендаря. (далі Договір оренди) (а.с. 32- 39 у т. 1). Договором оренди передбачено узгодження сторонами переліку транспортних засобів, на які встановлюються шини. Додатком до Договору оренди визначений перелік транспортних засобів орендаря, на які встановлюються шини. При цьому шини встановлюються на транспортні засоби орендодавцем.

Пунктом 6.1 Договору оренди визначено, що орендар не має права продати, закласти або в інший спосіб відчужити транспортні засоби, на яких встановлено об'єкт оренди, без письмової згоди орендодавця.

Зміст Договору оренди свідчить про те, що однією з основних його умов є те, що належні позивачу шини встановлюються тільки на транспортні засоби, які належать орендарю, перелік цих транспортних засобів узгоджується сторонами в додатках до договору.

В порушення умов Договору оренди Відповідач 1 здійснив відчуження транспортних засобів, на яких встановлені належні позивачу шини. Позивач зазначає, що відчуження відбулося шляхом укладення між відповідачами договорів №558/10/8041/2016 від 25.06.16., №00081,09/8041/2016 від 05.05.16., №300/01/8047/2016 від 25.06.16., №279/01/8047/2016 від 21.06.16., №558/10/8047/2016 від 25.06.16., №268/01/8047/2016 від 21.06.16., №291/01/8047 від 25.06.16., №391/01/8047/2016 від 25.06.16. З метою встановлення факту укладення вказаних договорів судом зроблено запит до Регіонального сервісного центру у м.Києві МВС України ат отримано відповідь, що дійсно між відповідачами укладались договори №00081/09/8041/2016 від 05.05.16., №300/01/8047/2016 від 25.06.16., №558/10/8047/2016 від 25.06.16., №268/01/8047/2016 від 21.06.16., №291/01/8047 від 25.06.16., №391/01/8047/2016 від 25.06.16. Зміст вказаних договорів свідчить про те, що Відповідач 1 продав а Відповідач 2 купив транспортні засоби, які входять до переліку транспортних засобів, на яких встановлені шини, які є предметом Договору оренди.

У Додаткових угодах №1 до спірних договорів, сторони (відповідачі) передбачили, що при передачі товару (транспортних засобів), право власності покупця - ПП "Транс Петроль" (відповідача 2) не поширюється на вантажні шини, встановлені на транспортні засоби. Разом з тим ці ж угоди вказують на те, що Відповідач 2 зобов'язується повернути шини після встановлення на транспортні засоби власних шин.

Відповідачі не заперечили, що шини, які є предметом Договору оренди і на даний час встановлені на транспортні засоби, які продані за спірними договорами. Цей факт також встановлений в ухвалі слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 23.10.17 у справі №296/8311/17.

Таким чином господарський суд приходить до висновку, що спірні договори були спрямовані на безпідставну передачу Відповідачем 1 Відповідачу 2 в користування шин, які належать позивачу, чим порушено права власності позивача, яке визначене в ст.317 ч.1, ст.319 ч.1, ст.321 ч.1,2 ЦК України. Тобто спірні договори суперечать вказаним нормам.

Відповідно до ст.203 ч.1 п.1 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу.

Відповідно до ст.215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частина 3 цієї ж статті вказує на те, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Враховуючи викладене позов в частині визнання недійсними договорів №00081/09/8041/2016 від 05.05.16., №300/01/8047/2016 від 25.06.16., №558/10/8047/2016 від 25.06.16., №268/01/8047/2016 від 21.06.16., №291/01/8047 від 25.06.16., №391/01/8047/2016 від 25.06.16 та додаткових угод до них.

Судом також встановлено, що рішенням господарського суду Житомирської області від 15.06.2017 у справі 906/354/17 за участю цих же сторін, вирішено приватному підприємству "Вікінг" повернути ТОВ "МСС "ТІДІСІ-Дальнобой" вантажні шини. Наявність вказаного рішення не впливає на наслідки розгляду даного позову, оскільки при вирішенні вимог про недійсність правочину суд встановлює правовідносини сторін саме на момент вчинення.

Судом не встановлено факту укладенні між відповідачами договорів купівлі-продажу транспортних засобів №558/10/8041/2016 від 25.06.16., №279/01/8047/2016 від 21.06.16, оригіналів цих договорів не надано, тому суд відмовляє в задоволені позову в цій частині.

Судові витрати (судовий збір) покладаються на відповідачів порівну пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати недійсними укладені між Приватним підприємтвом "Вікінг" та Приватним підприємством "Транс-Петроль" договори купівлі-продажу транспортних засобів №00081/09/8041/2016 від 05.05.16., №300/01/8047/2016 від 25.06.16., №558/10/8047/2016 від 25.06.16., №268/01/8047/2016 від 21.06.16., №291/01/8047 від 25.06.16., №391/01/8047/2016 від 25.06.16 та додаткові угоди до цих договорів.

3. Відмовити в позові в частині вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів №558/10/8041/2016 від 25.06.16., №279/01/8047/2016 від 21.06.16.

4.Стягнути з Приватного підприємтва "Вікінг" (11500, Житомирська область, м.Коростень, Білокоровицьке шосе,10; код 31581361) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МСС" ТІДІСІ-Дальнобой" (01042, м.Київ, вул.Івана Кудрі,5, кім 312; код 33212540) - 4800,00грн. витрат по оплаті судового збору.

5. Стягнути з Приватного підприємтва "Транс Петроль" (03148, м.Київ, вул. Сім'ї Сосніних, 3, офіс 535, код 37498929) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МСС" ТІДІСІ-Дальнобой" (01042, м.Київ, вул.Івана Кудрі,5, кім 312; код 33212540) - 4800,00грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.12.17

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- відповідачам (рек. )