донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

06.12.2017 справа №908/1326/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
Представники сторін: Від прокуратури: ОСОБА_4 за повідченням
від позивачів:Не зявились
від відповідача: від третьої особи:ОСОБА_5 за довіреністю Не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від22 серпня 2017 р. (повний текст рішення підписано 28.08.2017р.)
у справі№ 908/1326/17 (суддя Топчій О.А.)
за позовомЗаступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області, м. Енергодар, Запорізька область в інтересах держави в особі органу, який уповноважений державною здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Енергодарської міської ради, м. Енергодар, Запорізька область та Управління комунальної власності Енергодарської міської ради, м. Енергодар, Запорізька область
до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс, м. Запоріжжя Управління освіти Енергодарської міської ради, м. Енергодар, Запорізька область
простягнення 19 339,10 грн., розірвання договору оренди комунального майна № 82-08 від 20.05.2010р. та зобовязання повернути нерухоме майно
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.08.2017р. у справі №908/1326/17 позовні вимоги Заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області, м. Енергодар, Запорізька область в інтересах держави в особі органу, який уповноважений державною здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: Енергодарської міської ради, м. Енергодар, Запорізька область та Управління комунальної власності Енергодарської міської ради, м. Енергодар, Запорізька область до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс, м. Запоріжжя за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Управління освіти Енергодарської міської ради, м. Енергодар, Запорізька область про стягнення 19 339,10 грн., розірвання договору оренди комунального майна № 82-08 від 20.05.2010р., договору про внесення змін та доповнень № 1 від 21.05.2014р. та зобовязання повернути нерухоме майно задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс, м. Запоріжжя звернулось з апеляційною скаргою, відповідно до якої останнє просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга мотивована неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням та неправильним застосуванням норми матеріального і процесуального права, а також тим, що висновки, викладенні у рішенні суду, не відповідають обставинам справи. Зокрема, скаржник зазначає, що судом не досліджено факту здійснення відповідачем невідємних поліпшень на загальну суму 189 211,20грн., у звязку з чим заборгованість з орендної плати відсутня, та, як наслідок, відсутні підстави для розірвання оспорюваного договору оренди.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення, про що також зазначено у наданому суду відзиві.

Представники позивачів та третьої особи в судове засідання не зявились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, на адресу суду надіслали відзиви на апеляційну скаргу, в яких проти доводів апеляційної скарги заперечили, просили суд залишити скаргу без задоволення, рішення без змін. Також, просили суд розгляднути справу без участі представників.

Відповідач наполягає на задоволенні апеляційної скарги, скасуванні судового рішення та відмові у задоволенні позову.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і переглядає законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, переглянувши в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи №908/1326/17; розглянувши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї; перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс, м. Запоріжжя та скасування рішення господарського суду Запорізької області від 22.08.2017р. у справі № 908/1326/17 з огляду на наступне.

Так, 20.05.2010р. між Територіальною громадою м. Енергодар в особі Енергодарської міської ради (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс (Орендар) укладено договір оренди № 82-08 (надалі Договір), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове володіння та користування наступне майно: будівля теплиці, загальною площею 111,9 м2, розташоване за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, буд. 32а, яке належить Орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно б/н, виданого Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради Запорізької області 17.05.2010р. Будівля теплиці, розташована за адресою : Запорізька область, м. Енергодар, вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, буд. 32а, знаходиться на балансі Управління освіти Енергодарської міської ради. (п.1.1. договору).

Згідно з п. 2.1. Договору, даний договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Строк дії його договору оренди складає 5 (пять) років з моменту підписання договору. Умови договору зберігають свою силу протягом всього терміну дії договору, а також в разі, якщо після його укладення законодавством встановлені правила, які погіршують стан Орендаря, а в частині зобовязань Орендаря щодо орендної плати до виконання зобовязань (п. 2.2.).

При цьому, враховуючи фактичні обставини справи, відсутність заяв сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, договір оренди № 82-08 від 20.05.2010р., в силу ч.4 ст. 284 Господарського кодексу України, вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах. Наведене стронами справи не заперечується.

Пунктом 2.6. Договору передбачено, що Орендодавець має право відмовитись від договору оренди та вимагати повернення майна, якщо Орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців поспіль; в цьому разі договір буде розірваним з моменту отримання Орендарем повідомлення Орендодавця про відмову від договору.

Орендна плата за оренду комунального майна визначається згідно з Методикою розрахунку плати за оренду майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Енергодара, затвердженої рішенням Енергодарської міської ради від 27.06.2007р. № 10, на момент розрахунку складає 1 687,14 грн. без урахування ПДВ за перший місяць оренди (березень 2014). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється відповідно до чинного законодавства України. (п.3.1. договору в редакції Договору про внесення змін та доповнень № 1 до договору оренди № 82-08 від 21.05.2014р.).

Згідно з п. 3.2. Договору, Орендар зобовязується сплачувати орендну плату не пізніше 15-го числа місяця наступного за звітнім, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Орендодавця (за нерухоме майно) за інше окреме індивідуально визначене майно.

Актом приймання передачі від 20.05.2010р. Територіальною громадою м. Енергодар в особі Енергодарської міської ради (Орендодавець) та Управлінням освіти Енергодарської міської ради (Балансоутримувач) нежитлове приміщення (будівля теплиці) площею 111,9 кв.м. по вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, буд. 32а у м. Енергодар передано Товариству з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс (Орендар) в оренду.

На сплату орендної плати Управлінням комунальної власності Енергодарської міської ради, м. Енергодар виставлено наступні рахунки на загальну суму 18 440,60 грн.: № 5309 від 17.01.2017р. на суму 3 601,37 грн. (за січень 2017р.); №5451 від 20.02.2017р. на суму 3 640,98 грн. (за лютий 2017р.); № 5591 від 20.03.2017р. на суму 3 677,39 грн. (за березень 2017р.); № 5740 від 18.04.2017р. на суму 3 743,58 грн. (за квітень 2017р.); №5884 від 17.05.2017р. на суму 3 777,28 грн. (за травень 2017р.).

Листом № 01-20/0736-07 від 12.05.2017 позивач 1 повідомив відповідача про наявність заборгованості з орендної плати.

17.05.2017р. позивач 1 звернувся до відповідача з претензією №01-33/0776-01 від 17.05.2017р. з вимогою про сплату заборгованості з орендної плати, докази направлення якої наявні в матеріалах справи (а.с.35).

Зазначені вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються, насамперед, його положеннями, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна» та умовами договору оренди.

Частиною 3 ст. 285 ГК України визначено, що орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Частиною першою статті 762 Цивільного кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з вимогами статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Зобов'язанням, у свою чергу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Разом з тим, ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено вище, згідно з п. 3.2. Договору, Орендар зобовязується сплачувати орендну плату не пізніше 15-го числа місяця наступного за звітнім, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Орендодавця (за нерухоме майно) за інше окреме індивідуально визначене майно.

Підпунктом г пункту 5.1. Договору передбачено, що Орендар зобовязаний вчасно та в повному обємі вносити Орендодавцю орендну плату шляхом перерахування грошових коштів на його поточний рахунок (до міського бюджету).

Наразі, доказів виконання зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати орендної плати за період з січня по травень 2017року (включно) матеріали справи не містять, у зв`язку з чим на момент подання позовної заяви до суду за останнім утворилась заборгованість в розмірі 18 440,60 грн.

Виходячи з наведеного, оскільки відповідачем не надано доказів сплати заборгованості у розмірі 18 440,60 грн., Товариством з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс, м. Запоріжжя допущено порушення вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України щодо належного виконання договірних зобов'язань, тому позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу зі сплати орендної плати у розмірі 18 440,60 грн. судом першої інстанції задоволені обґрунтовано.

У звязку з порушенням відповідачем строків оплати орендної плати, позивачем нараховано суму пені у розмірі 898,50 грн. на підставі п.7.4. договору.

За приписом ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 7.4. Договору піредбачено, що в разі невиконання чи неналежного виконання Орендарем обовязку, передбаченого п. 5.1 г) цього договору, він сплачує Орендодавцю (до міського бюджету) пеню у розмірі 0,5% від суми невчасно сплаченої орендної плати за кожний день прострочення. Обовязок щодо нарахування пені покладається на Орендаря. В разі нездійснення Орендарем нарахування пені та сплати її до бюджету, нарахування та стягнення пені виконує Орендодавець у встановленому порядку.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, судова колегія вважає його арифметично вірним та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення пені у розмірі 898,50грн. в межах визначеного прокурором періоду.

Стосовно позовних вимог щодо розірвання договору оренди комунального майна № 82-08 від 20.05.2010р. та зобовязання повернути нерухоме майно, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 291 Господарського кодексу України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

При цьому повинні враховуватися приписи частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, які є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Статтею 782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена наведеною статтею можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця.

Пунктом 2.6 Договору оренди № 82-08 від 20.05.2010р. передбачено, що Орендодавець має право відмовитись від договору оренди та вимагати повернення майна, якщо Орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців поспіль; в цьому разі договір буде розірваним з моменту отримання Орендарем повідомлення Орендодавця про відмову від договору.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

На спірні правовідносини поширюється також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з частиною третьою статті 26 якого підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань.

Порушення відповідачем умов договору оренди нерухомого майна щодо несплати протягом тривалого періоду платежів за користування орендованим нерухомим майном, як це передбачено Договором, є істотним, оскільки значною мірою позбавляє позивачів 1, 2 того, на що вони розраховували при укладенні договору, зокрема надходження відповідних коштів з орендної плати до місцевого бюджету.

Право наймодавця вимагати повернення речі у разі припинення договору найму передбачено статтею 785 Цивільного кодексу України.

Таким чином, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як не внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.05.2012 зі справи № 5021/966/2011.

За таких обставин, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором стосовно здійснення повної та своєчасної оплати протягом пяти місяців, висновок суду першої інстанції про розірвання договору оренди № 82-08 від 20.05.2010р. та договору про внесення змін та доповнень № 1 від 21.05.2014р. є правомірним.

Одночасно, частиною першою статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що у разі розірвання договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Підпунктом е) пункту 5.1. договору встановлений обовязок Орендаря повернути орендоване майно в разі припинення договору.

За таких обставин, оскільки відповідач протягом 5-ти місяців не своєчасно сплачував орендну плату, у звязку з чим договір оренди № 82-08 від 20.05.2010р. підлягає розірванню, у відповідача відсутні правові підстави для подальшого користування комунальним майном, внаслідок чого позовна вимога заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс повернути балансоутримувачу Управлінню освіти Енергодарської міської ради комунальне нерухоме майно загальною вартістю 80 500,00 грн., яке є предметом договору оренди № 82-08 від 20.05.2010р., посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 за № 1678 та розташоване за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, буд. 32а, а саме: будівлю теплиці, загальною площею 111,9 кв.м., задоволена судом обгрунтовано.

Щодо твердження апелянта про те, що судом не досліджено факту здійснення відповідачем невідємних поліпшень на загальну суму 189 211,20грн., у звязку з чим заборгованість з орендної плати відсутня, та, як наслідок, відсутні підстави для розірвання оспорюваного договору оренди, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявний договір про внесення змін та доповнень № 1 від 21.05.2014р., в якому дійсно зафіксовано суму невідємних поліпшень у розмірі 189 211,20грн., однак сторони дійшли згоди про зарахування коштів в рахунок орендної плати саме на суму 75 380,00грн. При цьому, будь-яких доказів проведення зарахування коштів у розмірі 113 831,20грн. у рахунок орендної плати матеріали справи не містять. Так, відповідно до наданих пояснень (а.с. 240-241), сума у розмірі 75380,00грн. була зарахована в рахунок оплати орендної плати за період січень 2014р. (частково) квітень 2016р.

В свою чергу, відповідно до ч.3 ст. 778 Цивільного кодексу України, якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Як зазначено прокурором, інша частина суми невідємних поліпшень не зараховувалась в рахунок сплати орендної плати, а відповідні заяви з боку відповідача не надходили.

Протилежного не доведено ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції.

Вказане не позбавляє відповідача права на звернення до суду у разі наявності підстав для відшкодування грошових коштів у розмірі 113 831,20грн.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс, м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 22.08.2017р. у справі №908/1326/17 підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 22.08.2017р. у справі №908/1326/17 - залишенню без змін.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс, м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 22.08.2017р. у справі №908/1326/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Марченко О.А.

Судді: Радіонова О.О.

ОСОБА_3