ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 грудня 2017 року Справа № 903/614/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Козир Т.П.,
Губенко Н.М.,
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий центр "Темпо"
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017
та на ухвалугосподарського суду Волинської області від 16.08.2017
у справі№ 903/614/17 господарського суду Волинської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Пакко холдинг"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий центр "Темпо";
простягнення 69 405 745,63 грн.
та за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий центр "Темпо"
доПублічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
провизнання недійсним кредитного договору

ВСТАНОВИВ:

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий центр "Темпо" (надалі - скаржник) касаційна скарга на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 та на ухвалу господарського суду Волинської області від 16.08.2017 у справі № 903/614/17 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй.

30.09.2016 набрав чинності Закон України № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016.

Відповідно до ч. 3 ст. 1312 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Отже, з 01.01.2017 представництво у Вищому господарському суді України, як суді касаційної інстанції, у справах, провадження у яких розпочато після 30.09.2016, має здійснюватися адвокатами.

Оскільки провадження у справі № 903/614/17 розпочато господарським судом Волинської області 03.08.2017, тобто після набрання чинності Закону України № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016, то при оскарженні судових рішень у даній справі в касаційному порядку сторони повинні були врахувати вказані приписи Конституції щодо представництва у судах касаційної інстанції виключно прокурорами або адвокатами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч. 7 ст. 28 ГПК України повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордеру обов'язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Рішенням Ради адвокатів України від 26.02.2016 № 74 "Про затвердження роз'яснення щодо гарантій адвокатської діяльності та окремих умов дисциплінарної відповідальності", зокрема роз'яснено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, який укладається в письмовій формі. Надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі, зокрема, лише на підставі доручення, не допускається, окрім випадків, передбачених частиною другою статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Укладення адвокатом договору про надання правової допомоги слід вважати обов'язком адвоката, передбаченим законом.

З наведеного вище вбачається, що обов'язковою умовою представництва адвокатом іншої особи у суді є наявність укладеного між адвокатом та особою, яку він представляє, договору про надання правової допомоги.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий центр "Темпо" підписана представником - ОСОБА_5 на підставі довіреності б/н від 08.08.2017, копію якої додано до касаційної скарги. З вказаної копії довіреності вбачається, що її видано ОСОБА_5 не як адвокату, а як представнику. Разом з тим, всупереч зазначеним вимогам, до касаційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 здійснює адвокатську діяльність та представляє інтереси скаржника як адвокат (оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору про надання правової допомоги та інших підтверджуючих документів матеріали справи не містять), за таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, оскільки касаційну скаргу підписано представником за довіреністю, а не адвокатом.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень.

Неповідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у застосуванні п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України господарському суду необхідно враховувати, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів можна вважати розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно з п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Дослідивши касаційну скаргу з доданими до неї документами, колегія суддів прийшла до висновку, що скаржником не додано до касаційної скарги належних документів на підтвердження направлення Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк" примірника касаційної скарги, оскільки, доданий до касаційної скарги лише опис вкладення, не є розрахунковим документом в розумінні вищенаведених норм, який підтверджував би факт надання відділенням зв'язку поштових послуг. Разом з цим, Рівненським апеляційним господарським судом складено акт від 05.10.2017 про відсутність документа вказаного в додатку до касаційної скарги № 19 від 02.10.2017, а саме: оригіналу квитанції про направлення копії касаційної скарги позивачу.

Крім того, до касаційної скарги скаржником взагалі не додано доказів надсилання копії скарги відповідачу-1 за первісним позовом - Товариству з обмеженою відповідальністю "Пакко холдинг".

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий центр "Темпо" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 та на ухвалу господарського суду Волинської області від 16.08.2017 у справі № 903/614/17 підлягає поверненню скаржнику відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий центр "Темпо" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 та на ухвалу господарського суду Волинської області від 16.08.2017 у справі № 903/614/17 повернути скаржнику без розгляду.

2. Справу № 903/614/17 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: Т.П. Козир

Н.М. Губенко