ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Справа № 911/3145/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дакота», м.Київ

До Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс», с.Петрівське

Про стягнення 30036,00 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дакота» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» (далі відповідач) про стягнення 30036,00 грн.

Провадження у справі №911/3145/17 порушено відповідно до ухвали суду від 24.10.2017 року та призначено справу до розгляду на 09.11.2017 року.

08.09.2017 року до господарського суду від позивача у справі надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 09.11.2017 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав. Розгляд справи відкладався до 05.12.2017 року.

В судовому засіданні 05.12.2017 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 05.12.2017 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомленими про судове засідання та те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, пункт 4 частини третьої 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 02.02.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дакота» (Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» (Покупець, відповідач) було укладено Договір поставки товару №Т21/15 (Далі Договір).

Пунктом 1.1. Договору визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором та Додатковими угодами до нього, Постачальник зобовязується передати (поставити) Покупцеві, автомобільні Товари (надалі - Товар), а Покупець зобовязується прийняти і оплатити Товар.

Постачальник поставляє Товар окремими партіями у відповідності до Заявок Покупця, не пізніше 3 календарних днів з моменту отримання Покупцем підтвердження на виконання Заявки (Пункт 4.5. Договору).

23.05.2016 року Покупець підтвердив на виконання Заявки по поставці Шин 215/75К17.5 126/124М АVАNТ А4 (Sava) код УКТ ЗЕД:НОМЕР_1 загальною вартістю 4 524,00 грн. з ПДВ.

23.05.2016 року Постачальником було виставлено рахунок №3135, який 02.06.2016 року був оплачений, однак відвантаження товару не відбулося.

16.08.2016 року Покупець підтвердив на виконання Заявки по поставці Шини 9.00R20 ИН-142Б не 14 з камерою та ободною стрічкою (Белшина) код УКТ ЗЕД:НОМЕР_2 загальною вартістю 5 820,00 грн. з ПДВ.

16.08.2016 року Постачальником було виставлено рахунок №530, який 17.08.2016 року був оплачений, однак відвантаження товару не відбулося.

За всіма оплатами строк виконання зобовязання зі сторони Постачальника настав, однак поставка не відбулася. Загальна вартість недопоставленого товару зі сторони Постачальника становить 13 344 грн.

В той же час, за змістом договору Покупець зобовязаний оплатити кожну партію поставленого Товару протягом 14 календарних днів з моменту відвантаження партії Товару згідно п. 4.4. на поточний рахунок Продавця (пункт 3.2. Договору).

Виконуючи умови Договору Постачальник поставив товар, а Покупець отримав товар, однак його не оплатив, що підтверджено видатковими накладними: №3766 від 08.09.2016 року на суму 7 100,00 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №6021 від 08.09.2016 року); №3868 від 14.09.2016 року на суму 11 640,00 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №6135 від 14.09.2016 року); №3765 від 27.09.2016 року на суму 14 240,00 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №6017 від 08.09.2016 року); №3919 від 27.09.2016 року на суму 9 900,00 грн. з ПДВ (рахунок на оплату №6066 від 12.09.2016 року).

Загальна вартість поставленого та не оплаченого товару зі сторони Покупця складла 42 880,00 грн., за всіма поставками строк оплати настав.

За змістом статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

09.10.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дакота» використав своє право та в односторонньому порядку провів взаємозалік заборгованості Постачальника перед Покупцем на суму 13 344 грн. з частковою заборгованістю Покупця перед Постачальником в сумі 13 344 грн., про що було сповіщено Покупця.

Зарахуванням було погашено рахунок на оплату №6021 від 08.09.2016 року в сумі 7 100,00 грн. та частково оплаченим рахунок на оплату №6135 від 14.09.2016 року на загальну суму 11 640,00 грн. в частині погашення 6 244,00 грн.

Залишок заборгованості Покупця перед Постачальником по рахунку на оплату №6135 від 14.09.2016 року складає 5 396,00 грн.

Таким чином, неоплаченими залишилися наступні видаткові накладні: № 3868 від 14.09.2016 року на суму 5 396,00 грн.; № 3765 від 27.09.2016 року на суму 14 240,00 грн.; № 3919 від 27.09.2016 року на суму 9 900,00 грн. Всього на суму 29 536,00 грн.

Також, 02.02.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дакота» (Виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» (Замовник, відповідач) було укладено Договір на обслуговування, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання шиномонтажних послуг по обслуговуванню автошин Замовника, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Виконуючи умови Договору Виконавець виконав послуги, а Замовник їх отримав, що підтверджується актами виконаних робіт на загальну суму 500 грн.: Акт здачі-приймання робіт № 241 від 17.02.2016 року на 80 грн.; Акт здачі-приймання робіт № 1777 від 16.08.2016 року на суму 228 грн.; Акт здачі-приймання робіт № 2005 від 07.09.2016 року на суму 192 грн.

Однак, всупереч досягнутим умовам Договору та чинному законодавству Замовник за отримані послуги не розрахувався, у звязку з чим, за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 500 грн.

Підставою виникнення позову є продаж автомобільних шин та надання послуг по обслуговуванню проданого товару, тому позовні вимоги у відповідності до ст. 58 Господарського процесуального кодексу України можливо обєднати і розглядати в одному спорі.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 906 Цивільного кодексу України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петрівське, вул. Київська, 29к, код 21543199) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дакота» (03186, м. Київ, вул. Мартиросяна, 16/14, код 36509625) 30036,00 грн. боргу та 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 14.12.2017 р.