ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Справа № 910/4183/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіКондратової І.Д. (доповідач)
суддіГрека Б.М.,
суддіЄмельянова А.С.,
за участю представника
відповідачаФіліпович А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні:
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест - СМЦ"
на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 року
у справі№ 910/4183/17 Господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест - СМЦ"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський стрілочний завод"
про стягнення 66 030,00 грн,
ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - ПАТ "Укрзалізниця", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест - СМЦ" (надалі - ТОВ "Метінвест - СМЦ", відповідач) 66030,00 грн штрафу за неправильне зазначення у накладній № 51636140 від 12.10.2016 року маси відправленого вантажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 2, 5, 23, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 (надалі - Статут залізниць), п. 2.3. Правил оформлення перевізних документів та п.п. 5, 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 року N 644.

Відповідач позов не визнавав, посилаючись на те, що при перевірці маси вантажу та складанні комерційного акта не дотримано вимоги законодавства, оскільки:

- зважування вантажу під час завантаження на станції відправлення здійснювалось на кранових вагах, а перевірка маси вантажу на станції Пологи здійснювалась на 150-тонних електронних вагонних вагах;

- в порушення правил складання актів відсутня відмітка у графі 49 залізничної накладної про результат видачі вантажу з перевіркою, або складання нового комерційного акта;

- відсутня відмітка на зворотному боці залізничної накладної про додавання до перевізних документів комерційного акту попутної станції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 року у справі № 910/4183/17 (суддя Пінчук В.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 року (колегія суддів у складі головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Хрипуна О.О., Чорної Л.В.) позов задоволено повністю.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування та порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 року скасувати та прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши згідно ч. 2 ст. 1115, ч. 1 ст. 1117 ГПК України наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, а також правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що 12.10.2016 року на станції Пологи Придніпровської залізниці було здійснено контрольне переважування вагону № 66039512, який був відправлений відповідачем зі станції Сартани Донецької залізниці на станцію призначення Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці за накладною № 51636140. У цій накладній, крім іншого, було зазначено найменування вантажу: "метал листовий, не пойменований у алфавіті", маса вантажу: "60570 кг", спосіб визначення маси "на кранових вагах - заводський номер 895". Контрольне переважування на станції Пологи проведено на справних вагонних 150-тонних електронних вагах.

У комерційному акті Ра № 015647/249 від 15.10.2016 року, який був складений за результатами контрольного зважування, вказано, що: "при проведенні контрольного зважування вагону № 66039512 у складі комісії: ДС Шило С.М., прийомоздавальника вантажу та багажу ОСОБА_7, прийомоздавальника ОСОБА_8, на справних 150-тонних електронних вагонних вагах станції Пологи (повірка 18.05.2016 року) фактична маса брутто вагона склала - 79 800 кг, тара вагона з ПД - 22 200 кг, маса вантажу нетто за ПД - 60570 кг, фактична маса вантажу нетто - 57 600 кг, що на 2 970 кг менше документу. При комерційному огляді навантаження нижче рівня бортів на 1,7 - 1,8 м, поверхня вантажу маркована чотирма смугами фарби, маркування без порушень. Вагон у технічному стані справний, двері зачинені."

На станції призначення Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці в розділі "Є" комерційного акта попутної станції внесена відмітка такого змісту: "Під час перевірки вантажу різниці проти цього акта не виявлено". Цей запис засвідчений штемпелем кінцевої станції Нижньодніпровськ та підписами в.о. начальника станції, начальника вантажного району, прийомоздавальника, начальника транспортного цеха одержувача - ПАТ "Дніпропетровський стрілочний завод".

На підставі комерційного акту Ра № 015647/249 відправнику ТОВ "Метінвест - СМЦ" за невірно вказану у накладній масу вантажу на підставі ст.ст. 122, 118 Статуту залізниць відправнику нараховано штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати: 13 206 грн х5 = 66 030,00 грн.

Ухвалюючи рішення про повне задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що факт невідповідності маси вантажу проти зазначених даних у накладній і відсутність ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення засвідчується комерційним актом, який складено та підписано уповноваженими особами залізниці із дотриманням вимог чинного законодавства, тому позивач на підставі ст.ст. 118, 122, 129 Статуту залізниць України правомірно нарахував відправнику (відповідачу) штраф у п'ятикратному розмірі перевізної плати.

Вищий господарський суд України вважає, що висновки судів про те, що невідповідність між фактичною масою вантажу і зазначеною в перевізному документі підтверджується актом комерційної форми, що відповідно до ч. 1 ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України є складом правопорушення та підставою для нарахування вантажовідправнику штрафу у п'ятикратному розмірі, є обґрунтованими.

Твердження заявника касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не дослідив факт того, що вантаж прийнятий вантажоодержувачем відповідно до ваги, вказаної в залізничній накладній і жодних претензій з боку отримувача щодо недостачі вантажу відповідач не отримував, суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки такі обставини відповідно до вимог ст. 43 ГПК України були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції, який правильно зауважив, що комерційний акт Ра № 015647/249 містить заповнений пункт "Є", який засвідчений штемпелем кінцевої станції Нижньодніпровськ та підписами в.о. начальника станції, начальника вантажного району, прийомоздавальника, а також підписом начальника транспортного цеху одержувача - ПАТ "ДнСЗ", де зазначено, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акта не виявлено. Відтак, доводи відповідача про правильність визначення та зазначення у накладній маси вантажу обґрунтовано не брались судами до уваги.

Доводи заявника касаційної скарги про те, що переважування здійснювалось на неоднотипних засобах вимірювання, у зв'язку з чим є значна похибка, судом касаційної інстанції відхиляються, оскільки загальна маса вантажу визначалася відправником та залізницею зважуванням (розрахунковим способом). Застосування для визначення маси вантажу у вагоні різних типів ваг на станції відправлення та при видачі на станції призначення не є порушенням способу визначення маси вантажу. Згідно з ст.ст. 32, 33 ГПК України відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували наявність різниці при зважуванні вантажу на вагонних та кранових вагах. Вантажодержувач, отримуючи вантаж, у розділі "Є" комерційного акта відмітку підписав без зауважень та застережень.

Разом з тим, суд касаційної інстанції не може погодитися з визначеним судами розміром штрафу, виходячи з таких підстав.

Стаття 122 Статуту встановлює, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту, яка передбачає, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Отже, сума штрафу визначена у п'ятикратному розмірі до вартості провізної плати, що дорівнює 500% цієї вартості. При цьому, статут не містить приписів стосовно того, що є базою нарахування штрафу, зокрема, вартість провізної плати всього вагону чи вартість провізної плати надлишку (недостачі) маси вантажу, виявленої залізницею при перевірці.

Водночас, зміст загального поняття штрафу наведено у ч. 2 ст. 549 ЦК України, яка передбачає, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто, за загальним правилом штраф обраховується не з загальної вартості послуг (робіт, товарів), а з вартості послуг (робіт, товарів), які виконані з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). І відповідно, зважаючи на те, що інше прямо не передбачено Статутом, штраф за неправильно зазначену у накладній масу має визначатися, виходячи з вартості провізної плати надлишку (недостачі) маси вантажу.

У той же час із наданого позивачем розрахунку штрафу, який визнаний правильним та обґрунтованим судами обох інстанцій, вбачається, що суму заявлених до стягнення грошових коштів було обчислено з вартості провізної плати всього вантажу, що прямо суперечить ч. 2 ст. 549 ЦК України, а також не відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості, на яких має ґрунтуватися зобов'язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, і це встановили суди попередніх інстанцій, що провізна плата вантажу масою 60570 кг становить 13206,00 грн, а фактична маса вантажу - 57600 кг, що на 2970 кг менше, ніж зазначено у накладній, дозволяє зробити висновок про те, що вартість провізної плати недостачі 2970 кг становить 647,55 грн (13206,00/60570х2970х), а правильний розмір штрафу, який підлягає стягненню з відправника у зв'язку із зазначенням у накладній маси вантажу на 2970 кг менше фактичної маси вантажу, становить 3 237,73 грн (5х647,55 грн).

За цих обставин, Вищий господарський суд України, керуючись п. 2 ст. 1119, ч. 1 ст. 11110 ГПК України, вважає за необхідне скасувати постановлені у справі судові рішення в частині стягнення 62 792,27 грн штрафу, як такі, що ухвалені з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права (ст. 118 Статуту, п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 1115, 1117, п. 2 ст. 1119, ч. 1 ст. 11110, ст. 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест - СМЦ" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 року у справі № 910/4183/17 скасувати в частині стягнення 62 792,27 грн штрафу.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

Судові рішення в частині стягнення 3 237,73 грн штрафу залишити без змін.

Визначити новий розподіл судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест - СМЦ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15А, ідентифікаційний код 32036829) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) 78,45 грн у рахунок відшкодування судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест - СМЦ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15А, ідентифікаційний код 32036829) 1 681,55 грн у рахунок відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест - СМЦ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15А, ідентифікаційний код 32036829) 1 825,85 грн у рахунок відшкодування судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

Головуючий суддя Кондратова І.Д.
Суддя Грек Б.М.
Суддя Ємельянов А.С.