ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2017 р. Справа № 911/2625/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Броварської міської ради Київської області

до: 1. публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк;

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, приватне акціонерне товариство Броварський завод пластмас

про зобовязання вчинити певні дії

за участю представників учасників процесу:

позивач ОСОБА_1, предст. за дов. № 2-15/137 від 10.01.2017;

відповідач 1 ОСОБА_2, предст. за дов. від 01.01.2017 № 22/1/66;

відповідач 2 ОСОБА_3, предст. за дов. від 10.01.2017 № 27-640/17;

третя особа ОСОБА_4, предст. за дов. від 10.05.2017 № 02.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Броварської міської ради Київської області (позивач) до публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк (відповідач-1) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач-2) про зобовязання передати гуртожиток до комунальної власності територіальної громади.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.09.2017 порушено провадження у справі № 911/2625/17 допущено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, приватне акціонерне товариство Броварський завод пластмас, розгляд справи призначено на 09.10.2017.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач вказує на те, що передача на підставі Іпотечного договору від 06.08.2009 гуртожитку загальною площею 4 883, 7 кв.м. відбулась в порушення ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», оскільки на той момент діяв мораторій на відчуження в будь-який спосіб гуртожитків як обєктів нерухомого майна.

На підставі ухвали суду від 09.10.2017 було відкладено розгляд справи на 30.10.2017.

30.10.2017 від відповідачів надійшли письмові відзиви на позов, в яких останні вимоги міської ради не визнають та зазначають, що підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки спірний гуртожиток на момент його передачі в іпотеку до статутного капіталу ПАТ «Броварський завод пластмас» не увійшов, а відтак дія ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» на вказані правовідносини не поширюється.

Від третьої особи ПАТ «Броварський завод пластмас» також надійшли письмові пояснення з приводу заявленого позову, в якому останній зазначає про підстави набуття ним права власності на спірний гуртожиток згідно договору купівлі-продажу 24.12.1994 року. Зазначені пояснення залучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 30.10.2017 оголошено перерву до 14.11.2017 та на підставі ухвали суду від 30.10.2017 продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

Присутні в судовому засіданні 14.11.2017 представники позивача та відповідача обґрунтували заявлені раніше вимоги та заперечення, додаткових письмових пояснень та доказів сторонами подано не було.

Представник третьої особи в судовому засіданні наголосив, що спірний гуртожиток, як і весь цілісний майновий комплекс, було включено до статутного фонду ПАТ «Броварський завод пластмас», а тому підстав для його відчуження публічним акціонерним товариством Всеукраїнський акціонерний банк не було, усно зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судовому засіданні 14.11.2017 було оголошено перерву до 01.12.2017.

Присутні в судовому засіданні представники позивача, третьої особи та відповідача обґрунтували подані раніше пояснення та заперечення, додаткових пояснень та обґрунтувань стосовно заявленого позову подано не було.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Частиною 1 статті 85 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, у судовому засіданні 01.12.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд,-

встановив:

24 грудня 1993 року між Фондом державного майна України (продавець) та Організація орендарів орендного підприємства «Броварський завод пластмас» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Броварський завод пластмас», вартість державної частини якої складає 13 177 184 тис. карб.

Право власності на майно цілісного майнового комплексу ОП «Броварський завод пластмас», що приватизується, переходить до покупця з моменту підписання сторонами акту прийомки-передачі. До цього часу державне майно знаходиться у покупця на праві повного господарського відання.

Як вбачається з листа голови Фону, направленого Президенту правління АТ «Броварський завод пластмас» за № 035-329 від 02.04.1996 року, до якого додано в якості додатку Перелік обєктів, які були передані організації орендарів ОП «Броварський завод пластмас» у власність, останній отримав обєкти нерухомості, в тому числі і гуртожиток по бульв. Незалежності, 3-б в м. Бровари (п. 22 Переліку).

Посилаючись на приписи ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», позивач вказує на той факт, що всупереч нормам вказаного закону, в період дії мораторію, між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_5" та Закритим акціонерним товариством "Броварський завод пластмас" було укладено іпотечний договір, предметом іпотеки за даним договором є гуртожиток, загальною площею 4883,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, бульв. Незалежності, 3б і значиться в договорі як предмет іпотеки 2.

У письмових відзивах на позов, як вже зазначалось вище, відповідачі вказують на те, що оскільки гуртожиток не було включено до статутного фонду ПАТ «Броварський завод пластмас», мораторій на відчуження гуртожитку, на момент укладення Іпотечного договору не поширювався.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

У відповідності до розділу І Статуту ПАТ «Броварський завод пластмас», приватне акціонерне товариство «Броварський завод пластмас» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Броварський завод пластмас», що було створено на підставі рішення установчих зборів засновників товариства від 08.02.1995 року шляхом перетворення в Закрите акціонерне товариство орендного підприємства «Броварський завод пластмас», яке через оренду з викупом приватизувало цілісний майновий комплекс державного підприємства «Броварський завод пластмас» відповідно до діючого законодавства України.

Згідно Свідоцтва на право власності від 24.12.1994 за реєстраційним номером П-413, яке міститься в матеріалах справи, вбачається, що останнє посвідчує право власності на майно цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Броварський завод пластмас», промвузол, видане покупцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Броварською міською державною нотаріальною конторою 24.12.1993, а також акту прийому-передачі від 15.04.1994 року між покупцем та Фондом державного майна України згідно з ЗУ «Про приватизацію майна державних підприємств» від 04.03.1992 року.

Це Свідоцтво підтверджує, що покупець є власником вищезгаданого цілісного майнового комплексу.

21.01.2003 року на підставі Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002, виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області виніс рішення № 28 «Про оформлення права власності на обєкти нерухомого майна», яким вирішив оформити право власності на цілісний майновий комплекс, що знаходиться в м. Бровари, Промвузол (згідно додатку 1).

У відповідності до Переліку обєктів нерухомого майна, що належить на правах власності Закритому акціонерному товариству «Броварський завод пластмас», що утворилось шляхом перетворення з орендного підприємства «Броварський завод пластмас», увійшов, в тому числі, і гуртожиток за адресою м. Бровари, Промвузол (п.16).

22.07.2009 року, на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради, за ЗАТ «Броварський завод пластмас» проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно (Витяг за номером 23371752, копія якого міститься в матеріалах справи) та видано Свідоцтво про право власності на гуртожиток за адресою Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, 3б.

У відповідності до чинного законодавства, акціонерне товариство господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість акцій однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Згідно ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про акціонерні товариства», Статут акціонерного товариства повинен містити відомості про розмір статутного капіталу.

Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, який гарантує інтереси його кредиторів (ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про акціонерні товариства»).

У відповідності до п. 4.2 статуту Товариства, його статутний капітал становить 22 000 000,00 грн.

Статутний капітал товариства складається виключно з простих іменних акцій та поділений на 2 200 000 простих іменних акцій номінальною вартістю 10 грн. кожна.

Тобто відсутність переліку майна в самому Статуті не передбачає, що останнє не увійшло до статутного капіталу з тих підстав, що діяльність акціонерного товариства передбачає внесення до Статуту лише відомостей про розмір статутного капіталу.

Таким чином, із вищевикладених обставин та матеріалів справи вбачається, що майно цілісний майновий комплекс, в тому числі і спірний гуртожиток, з моменту укладення договору купівлі-продажу між Фондом державного майна та Організацією орендарів орендного підприємства «Броварський завод пластмас» в процесі перетворення товариства із власності останнього не вибувало, а лише переходило від товариства «Броварського заводу пластмас» однієї форми власності до цього ж товариства в процесі реорганізації, а відтак стверджувати, що до статутного фонду вказане майно не увійшло, немає підстав.

Разом з тим, 06.08.2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_5 (іпотекодержатель) та ЗАТ «Броварський завод пластмас» було укладено Іпотечний договір, відповідно до п. 2 якого розділу «Предмет іпотеки» значиться гуртожиток загальною площею 4 883,7 кв.м., що заходиться за адресою Київська обл., м. Бровари, вул. Незалежності, 3б та належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ССІ 515820, виданого 22.07.2009 Виконавчим комітетом Броварської міської ради, на підставі рішення № 28 від 21.01.2013 та рішення № 341 від 14.07.2009, право власності зареєстроване за іпотекодавцем в Комунальному підприємстві Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації».

13.05.2016 було внесено запис про право власності за № 14498485 на підставі укладеного Іпотечного договору за ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявна в матеріалах справи).

Згідно приписів ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека- це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими кредиторам боржника у порядку встановленому цим Законом.

Відчуження це будь-які дії платника податків, внаслідок вчинення яких такий платник податків у порядку, передбаченому законом, втрачає право власності на майно, що належить такому платнику податків.

Відчуження передусім повязано з переходом прав від одного суб'єкта до іншого, і не може детермінуватися виключно як передавання речі, майна, оскільки майно може бути передано в оренду, користування при збереженні права власності за власником а не користувачем.

При цьому, варто враховувати що акт відчуження в правовому аспекті повинен мати чітко визначену мету фактичного передання речі одразу або в майбутньому (в натурі).

Відчуження проводиться головним чином по волі первинного власника на основі договору з набувачем майна або на підставі рішення суду в примусовому порядку (конфіскація).

Відчуження може бути відшкодувальним, за платню, або безвідплатним, у формі дарування.

З матеріалів справи вбачається, що спірне майно гуртожиток з власності іпотекодавця на законних підставах (договору купівлі-продажу, рішення суду чи з інших підстав) не вибувало, тобто при укладенні Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального договору ОСОБА_6 06.08.2009 року та зареєстрованого в реєстрі за № 856 за іпотекодержателем зазначене майно у власність не передавалось та не могло бути передане.

У відповідності до ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об'єктами права державної чи комунальної власності, та гуртожитки, які перебувають у повному господарському віданні чи в оперативному управлінні підприємств, установ, організацій з управління житловим фондом незалежно від форми власності, крім гуртожитків, що знаходяться на балансі військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України та Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 3 Розділу «Прикінцеві положення», з метою захисту житлових прав мешканців гуртожитків, недопущення їх виселення із займаних жилих приміщень, недопущення відчуження гуртожитків, які будувалися за державні кошти, установити мораторій на відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад) гуртожитків, які перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форм власності, або увійшли до статутних фондів акціонерних чи колективних підприємств, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, протягом трьох років з дня опублікування цього Закону. Цей мораторій діє на відчуження у будь-який спосіб зазначених гуртожитків як цілісних майнових комплексів або їх окремих будівель, споруд, жилих та нежилих приміщень та іншого майна на користь фізичних чи юридичних осіб.

Статтею 3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», яка визначає засади забезпечення реалізації прав на житло мешканців гуртожитків, визначено, що забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням таких підходів: 1) всі гуртожитки, на які поширюється дія цього Закону, підлягають передачі у власність територіальних громад; 2) передача гуртожитків у власність територіальних громад відповідно до цього Закону має бути здійснена в строки, передбачені державною програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад; 3) передача гуртожитків згідно із цим Законом у власність територіальних громад здійснюється відповідно до порядку, передбаченого Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей цього Закону; 4) гуртожитки, що було включено до статутних капіталів товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), передаються у власність територіальних громад відповідно до державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад з урахуванням особливостей, визначених цим Законом; 5) рішення про передачу гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, у власність територіальних громад приймає орган, уповноважений управляти державним майном, інший орган, якому передано в користування державне майно, або суд.

Як встановлено судом, спірний гуртожиток, який розташований за адресою: м. Бровари бульвар Незалежності, 3б, увійшов до статутного фонду третьої особи ПАТ «Броварський завод пластмас» в процесі приватизації, про що також свідчать вищевикладені обставини, вказаний гуртожиток у власність третім особам не передавався, а отже, в силу вимог Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», зазначений гуртожиток підлягає передачі у власність територіальних громад.

Рішення про передачу спірних гуртожитку у власність територіальної громади міста, не приймалося (доказів не надано), однак, враховуючи приписи ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», відсутність такого рішення не виключає можливість передачі гуртожитку у власність територіальної громади за рішенням суду.

Таким чином, в силу вищезазначених норм законодавства, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів суд прийшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобовязати Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб передати до комунальної власності територіальної громади м. Бровари, в особі Броварської міської ради Київської області гуртожиток по бульв. Незалежності, 3-Б в м. Бровари, Київської області разом з об'єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей гуртожиток.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-т, ) на користь Броварської міської ради (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 15, ) 800 (вісімсот) грн. 00 коп. судового збору.

4. Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) на користь Броварської міської ради (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 15, код ЄРПОУ 26376375) 800 (вісімсот) грн. 00 коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 12.12.2017

Суддя О.В. Щоткін