ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2017 р.Справа № 922/3751/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Ситнікова Володимира Володимировича, м. Харків
до Державної установи "Балаклійський виправний центр (№ 106)", смт. Донець
про стягнення 59 003,22 грн.
за участю представників:

позивача - Літвінова А.С., довіреність б/н від 05.12.2017 року

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Ситніков Володимир Володимирович звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державної установи "Балаклійський виправний центр (№ 106)" заборгованість за Договором на придбання продукції № Г-12/09/13 від 12.09.2013 року в розмірі 59 003,22 грн. Також позивачем заявлено до стягнення судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.11.2017 року за позовною заявою було порушено провадження у справі № 922/3751/17 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 грудня 2017 року.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 11.12.2017 року, підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач правом на участь представника в судовому засіданні не скористався. Про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

11 грудня 2017 року до суду надійшов відзив Державної установи "Балаклійський виправний центр (№ 106)" на позовну заяву, в якому відповідач визнав заборгованість перед ФОП Ситніковим В.В. в розмірі 59 003,22 грн. та просив здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Враховуючи наявність в матеріалах справи всіх необхідних документів для прийняття об'єктивного та законного рішення, беручи до уваги подання відповідачем відзиву на позовну заяву та диспозитивність права сторони на участь у судовому засіданні, суд вважає за можливе, задовольнити клопотання відповідача про проведення судового засідання без участі його представника.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

12 вересня 2013 року між Фізичною особою-підприємцем Ситніковим Володимиром Володимировичем (продавець) та Балаклійським Виправним центром управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№106) (нова назва - Державна установа "Балаклійський виправний центр (№106)") (покупець) було укладено Договір № Г-12/09/13 на придбання (далі - Договір).

Згідно пункту 1.1 Договору продавець зобов'язується поставити і передати у власність покупцю продукцію згідно Специфікації 1, що є невід'ємною частиною договору, а покупець прийняти та оплатити продукцію на умовах цього Договору.

Кількість продукції, асортимент і ціна зазначені в Специфікації 1 (п. 1.2 Договору).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що загальна сума Договору складає п'ятдесят дев'ять тисяч три грн. 22 коп.; ПДВ (20%): (не передбачено).

Оплата продукції здійснюється покупцем у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок продавця згідно накладної (п. 3.3. Договору).

Відповідно до п. 3.4. Договору одержання товару підтверджується оформленими в належному порядку документами, накладною та специфікацією, що свідчить про прийом товару.

Пунктами 7.1. - 7.3. Договору встановлено, що передача товару здійснюється на умовах самовивозу зазначеного товару покупцем. Пункт відвантаження: Продавець, м. Балаклія. Термін передачі товару: 3 доби.

Термін дії Договору встановлюється з дати підписання і діє до 31.12.2014 року включно, а в частині оплати отриманої продукції - до повного виконання своїх зобов'язань покупцем. (п.14.1. Договору).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов вказаного Договору, а також згідно Специфікації № 1 (додаток №1 до Договору), Фізичною особою-підприємцем Ситніковим Володимиром Володимировичем на протязі 2013-2014 років було поставлено відповідачеві продукцію на загальну суму 59 003,22 грн., що підтверджується накладними, копії яких додані до матеріалів справи (арк.с. 18-25).

Однак, відповідач свої зобов'язання щодо повного та своєчасного проведення розрахунків за отриманий товар не виконав, внаслідок чого у Державної установи "Балаклійський виправний центр (№ 106)" утворилась заборгованість за Договором № Г-12/09/13 в розмірі 59 003,22 грн., що також не заперечується відповідачем.

Враховуючи, що Договором не було визначено конкретного строку оплати продукції, 07 лютого 2017 року ФОП Ситніков В.В. направив відповідачеві претензію на суму 59 003,22 грн., з вимогою про оплату заборгованості за товар на протязі п'яти днів з моменту отримання претензії.

У відповіді на претензію (від 14.02.2017 року) відповідач визнав наявність заборгованості в повному обсязі та зазначив, що фінансування ДУ "Балаклійський виправний центр (№ 106)" не достатнє для здійснення своєчасних виплат за всіма грошовими зобов'язаннями за поставлені товари, а у випадку надходження коштів у сумі, достатній для сплати за поставлений товар, центр буде вживати заходів для погашення заборгованості.

Також між ФОП Ситніков В.В. та ДУ "Балаклійський виправний центр (№ 106)" було підписано Акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.11.2017 року (арк.с. 27).

Позивач зазначає, що покупець до цього часу не здійснив повного розрахунку за продукцію, що і стало підставою для звернутися з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з нормами ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, у пункті 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини, відповідач визнається таким, що прострочив виконання свого зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару за договором № Г-12/09/13 від 12.09.2013 року.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги те, що відповідач проти позову не заперечує, доказів погашення боргу не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП Ситнікова В.В. про стягнення з ДУ "Балаклійський виправний центр (№106)" 59 003,22 грн. заборгованості за Договором на придбання № Г-12/09/13 від 12.09.2013 року є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у даній справі, що складаються з 1 600,00 грн. судового збору, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 692, 712 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 193, Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 43, 44, 47-49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державної установи "Балаклійський виправний центр (№106)" (адреса: 64250, Харківська область, Балаклійський район, смт. Донець, ) на користь Фізичної особи-підприємця Ситнікова Володимира Володимировича (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: 61145, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 59003,22 грн. (п'ятдесят дев'ять тисяч три грн. 22 коп.) заборгованості за Договором на придбання № Г-12/09/13 від 12.09.2013 року та 1 600,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.12.2017 р.

Суддя Л.В. Шарко