КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа№ 910/11753/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 28.11.2017 року

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2017 року

по справі №910/11753/17 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про стягнення 13 056,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.09.2017 року у справі № 910/11753/17 позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 13 056,00 грн. - задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 5 256 грн. та судовий збір в розмірі 644,16 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду від 11.09.2017 року позивач - ПрАТ "СК "Провідна" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2017 року у справі № 910/11753/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Представник ПрАТ "СК "Провідна" у судовому засіданні 28.11.2017 року надав суду свої пояснення по справі в яких, підтримав подану апеляційну скаргу на підставі доводів викладених в ній та просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2017 року по справі № 910/11753/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник ТДВ "СК "Альфа-Гарант" у судовому засіданні 28.11.2017 року також надав суду свої пояснення по справі, в яких заперечив проти задоволення скарги позивача, вважає її необґрунтованою та безпідставною. Представник просив апеляційний господарський апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга ПрАТ "СК "Провідна" не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, 16.05.2016 р. між ПрАТ "СК "Провідна" та ОСОБА_2 укладено договір № 06/0679189/1902/16 добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого застраховано автомобіль НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2016 р. в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки Chevrolet, д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Учасники дорожньо-транспортної пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), з якого видно, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху України у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов'язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Згідно з ст. 33.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 29.11.2016 р. звернулась до страховика із заявою про факт настання події. З акту № НОМЕР_3 огляду транспортного засобу (дата огляду: 29.11.2016 р.) видно, що пошкоджено бампер задній - наскрізна тріщина у верхній частині.

Відповідно до калькуляції ремонтно-відновлювальних робіт № 969 від 07.12.2016 р. вартість ремонтних робіт та запчастин становить 5 256,00 грн.

Страховик склав страховий акт № НОМЕР_3 від 23.12.2016 р., відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 5 256,00 грн.

Так, на виконання вимог договору страховик виплатив ТОВ "СТО ЕЛІТА" (особа, що здійснювала ремонт автомобіля) страхове відшкодування в розмірі 5 256,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0056802 від 26.12.2016 р.

При цьому, як встановлено судом, 16.05.2017 р. потерпіла особа знову звернулась до позивача із заявою про розгляд питань по ремонту пошкодженого автомобіля за трьома страховими випадками № НОМЕР_4, № НОМЕР_3, № НОМЕР_5.

З акту виявлення прихованих пошкоджень від 17.05.2017 р. зазначено, що встановлено наявність наступних прихованих пошкоджень транспортного засобу, пов'язаних із страховою подією, що підлягають усуненню: заміна підсилювача заднього бамперу, кришка багажника деформована, деформована задня панель.

Згідно з калькуляцією ремонтно-відновлювальних робіт № 993 від 06.03.2017 р. та рахунком-фактурою № СФ-0000087 від 06.03.2017 р., вартість ремонтних робіт та запчастин становить 7 800,00 грн.

Страховик склав страховий акт № НОМЕР_3 від 07.06.2017 р., відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 7 800,00 грн. та на виконання вимог договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 7 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0027146 від 08.06.2017 р.

Згідно статті 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Chevrolet, д.н. НОМЕР_2 застрахована у товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АК/0682131, франшиза становить 0,00 грн.

Таким чином судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як зазначає відповідач, пошкоджена кришка багажника не є прихованою деталлю та її пошкодження не відноситься ДТП, що сталася 26.11.2016 року. Крім того, доплата страхового відшкодування відбулась через півроку після ДТП.

Відповідно до п. 33.3. ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно з п. 33-1.1 с. 33-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, у матеріалах справи наявний акт виявлення прихованих пошкоджень від 16.12.2016 р., в якому зазначено, що задній бампер - розрив, ремонту не підлягає. Фото не потрібно, так, як акт складено на основі фотоогляду СК "Провідна".

Таким чином, беручи до уваги те, що винна особа у своїй заяві зазначила про три страхові випадки, що трапились із її автомобілем, а приховані пошкодження були виявлені через півроку після ДТП, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача лише 5 256,00 грн. (вартість матеріального збитку відповідно до калькуляції ремонтно-відновлювальних робіт № 969 від 07.12.2016 р.).

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що відповідач, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Chevrolet, д.н. НОМЕР_6, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, позивачем також не було надано суду належних доказів понесених додаткових витрат пов'язаних з ДТП що сталося 26.11.2016 р. в м. Києві за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки Chevrolet, д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

Колегія суддів критично відноситься до доводів позивача, що працівником ТОВ «СТО ЕЛІТА» 17.05.2017 року, через півроку, були виявлені приховані пошкодження, зокрема деформація кришки багажника. Судова колегія звертає увагу на те, що під час огляду транспортного засобу після ДТП за участі представника позивача, власника автомобіля було встановлено лише пошкодження заднього бамперу. При цьому в матеріалах справи відсутні докази повідомлення зацікавлених сторін про проведення додаткового огляду транспортного засобу та складання відповідного акту виявлення прихованих пошкоджень. Позивач не обґрунтував причинно-наслідковий зв'язок між ДТП, яке сталося 26.11.2016 року та виявленими пошкодженнями 17.05.2017 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 5 256,00 грн. страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі позивача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2017 року, прийняте після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2017 року залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2017 року у справі № 910/11753/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2017 року у справі № 910/11753/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/11753/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко