РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017Справа №910/18443/17

За позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро"

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Щербаков С.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро" (далі-відповідач) у якому просить суд:

- визнати право ОСОБА_1 на вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» на умовах:

а) повернення ОСОБА_1 в натуральній формі майна внесеного ним до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро», а саме:

- Грошові кошти у іноземній валюті, на загальну суму 2 271 797 дол. США;

- Сівалка 5710 Bourgault Airhoe Drill б/у 2005 року виробництва S/N 38218АН-03 (вартістю 100 500,00 дол. США);

- Візок сівалки 6450 Bourgault AirSeeder новий 2006 року виготовлення (вартістю 57 575,00 дол. США).

- Оприскувач самохідний SP 2010 SprayAir Trident Sprayer новий 2005 року виготовлення S/N РС-А051146Т1029 (вартістю 177 000,00 дол. США);

- Культиватор Model 8810 Bourgault cultivator б/у 1997 року виготовленням (вартістю 31 385,00 дол. США);

- Колеса до трактора NEW Holland 710/70R42 з дисками (вартістю 45 347,00 дол. США);

- Трактор New Holland TJ 425 бувший у використанні 2003 року виготовлення S/N RVS001955 (вартістю 166 600,00 дол. США);

- Трактор New Holland TJ 425 бувший у використанні 2002 року виготовлення S/N RVS001516 (вартістю 158 100,00 дол. США);

- Комбайн зернозбиральний марки СХ880, серійний номер 321484015 (вартістю 230 900,00 дол. США);

- Комбайн зернозбиральний марки СХ880, серійний номер 321484011 (вартістю 230 900,00 дол. США);

- Жатка зернова до збирального комбайну СХ880, серійний номер 303792009 (вартістю 22 200, 00 дол. США);

- Жатка зернова до збирального комбайну СХ880, серійний номер 303792008 (вартістю 22 200, 00 дол. США);

- Візки до жаток збирального комбайну СХ880 в кількості 2 шт. (вартістю 10 800,00 дол. США);

- Телескопічний підйомник JBC 535-95 базова модель, укомплектований вилами, ковшом для земельних робіт, ковшом для легких матеріалів (вартістю 80 360,00 дол. США);

- Бетонозмішувач ДИЕЧИ L3500 вартістю 75200 (вартістю 75 200,00 дол. США);

- Зерносушильне обладнання моделі Grain Handler 2411, з пальником типу Вентури потужністю 30т/год з вертикальним завантаженням (вартістю 645 000,00 дол. США);

- Накопичувальний бункер Bourgault Grain Gart 1100 2006 року (вартістю 86 200,00 дол. США).

- Зерносушильне обладнання моделі WESTEEL 4217 (вартістю 605 000,00 дол. США) в тому числі:

Перегрузочний скребковий конвейер пот. 100т/час -1 шт.

Промисловий сілос - 10шт.

Комплект обладнання для сілоса - 1 коми. Система моніторингу темпетат - 1 шт.

Очисна система - 10 шт.

Силос вивантаження на транспорт - 1 шт. Система взвішування - 2 шт.

Силос з розвантаження на ж/д - 1 шт.

Силос з конусним днищем для вологого зерна -2 шт.

б) Визнання права власності за ОСОБА_1 Майклом (ідентифікаційний код - НОМЕР_1, адреса: 01025, АДРЕСА_1) на рухоме майно, а саме:

- Грошові кошти у іноземній валюті, на загальну суму 2 271 797 дол. США;

- Сівалка 5710 Bourgault Airhoe Drill 6/y 2005 року виробництва S/N 38218AH-03 (вартістю 100 500,00 дол. США);

- Візок сівалки 6450 Bourgault AirSeeder новий 2006 року виготовлення (вартістю 57 575,00 дол. США).

- Оприскувач самохідний SP 2010 SprayAir Trident Sprayer новий 2005 року виготовлення S/N РС-А051146Т1029 (вартістю 177 000,00 дол. США);

- Культиватор Model 8810 Bourgault cultivator б/у 1997 року виготовленням (вартістю 31 385, 00 дол. США);

- Колеса до трактора NEW Holland 710/70R42 з дисками (вартістю 45 347,00 дол. США);

- Трактор New Hoiland TJ 425 бувший у використанні 2003 року виготовлення S/N RVS001955 (вартістю 166 600,00 дол. США);

- Трактор New Hoiland TJ 425 бувший у використанні 2002 року виготовлення S/N RVS001516 (вартістю 158 100,00 дол. США);

- Комбайн зернозбиральний марки СХ880, серійний номер 321484015 (вартістю 230 900,00 дол. США);

- Комбайн зернозбиральний марки СХ880, серійний номер 321484011 (вартістю 230 900,00 дол. США);

- Жатка зернова до збирального комбайну СХ880, серійний номер 303792009 (вартістю 22 200, дол. США);

- Жатка зернова до збирального комбайну СХ880, серійний номер 303792008 (вартістю 22 200, 00 дол. США);

- Візки до жаток збирального комбайну СХ880 в кількості 2 шт. (вартістю 10 800,00 дол. США);

- Телескопічний підйомник JBC 535-95 базова модель, укомплектований вилами, ковшом для земельних робіт, ковшом для легких матеріалів (вартістю 80 360,00 дол. США);

- Бетонозмішувач ДИЕЧИ L3500 вартістю 75200 (вартістю 75 200,00 дол. США);

- Зерносушильне обладнання моделі Grain Handler 2411, з пальником типу Вентури потужністю 30т/год з вертикальним завантаженням (вартістю 645 000,00 дол. СІНА); *

- Накопичувальний бункер Bourgault Grain Gart 1100 2006 року (вартістю 86 200,00 дол. США).

- Зерносушильне обладнання моделі WESTEEL 4217 (вартістю 605 000,00 дол. США) в тому числі:

Перегрузочний скребковий конвейєр пот. 100 т/час -1 шт.

Промисловий сілос - 10шт.

Комплект обладнання для сілоса - 1 комп. Система моніторингу темпетат - 1 шт.

Очисна система - 10 шт.

Силос вивантаження на транспорт - 1 шт. Система взвішування - 2 шт.

Силос з розвантаження на ж/д - 1 шт.

Силос з конусним днищем для вологого зерна 2 щт.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням права позивача, як засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро" щодо повернення майна, внесеного у якості вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро", оскільки у зв'язку із виходом позивача зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Унірем-Агро" на підставі рішення загальних зборів від 21.11.2016, яке оформлено протоколом №4-2016 та рішення загальних зборів від 22.11.2016, яке оформлено протоколом №5-2016, відповідне майно, на його думку, підлягає поверненню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16.11.2017 за участю представників сторін.

16.11.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи певних документів.

У судове засідання 16.11.2017 представник відповідача не з'явився, вимог ухвали суду від 26.10.2017 не виконав.

Розгляд справи відкладався в порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 07.12.2017.

06.12.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача, яке підписано в якості представника відповідача ОСОБА_3. На підтвердження повноважень ОСОБА_3 на подання зазначеного клопотання додано копію довіреності від ОСОБА_1. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.10.2017 керівником та єдиним учасником ТОВ «Унірем Агро» є ОСОБА_5 Таким чином, у суду відсутні підстави для прийняття та розгляду зазначеного клопотання, оскільки воно підписано особою за відсутності відповідних повноважень.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у дане судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду від 26.10.2017 не виконав, однак про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.12.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро», оформленим протоколом №1 від 18.07.2005 було, зокрема, ухвалено прийняти до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» громадянина Канади ОСОБА_1, в зв'язку із чим до Статуту відповідача були внесені відповідні зміни.

В подальшому склад учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» та розмір їх часток змінювався, про що до Статуту ТОВ «Унірем Агро» вносились відповідні зміни.

Згідно Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро», затвердженого протоколом №3-2016 зборів учасників ТОВ «Унірем Агро» від 22.06.2016 року до складу учасників станом на 22.06.2016 входили ОСОБА_1 із внеском до Статуного капіталу - 99,00% та ОСОБА_5 із внеском до Статутного капіталу - 1,00%.

17.10.2016 ОСОБА_1 звернувся до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» ОСОБА_5 із заявою про повернення інвестицій внесених до статутного капіталу ТОВ «Унірем Агро», в якій, посилаючись на норми ст.11 Закону України «Про режим іноземного інвестування» у зв'язку із прийняттям рішення про припинення інвестиційної діяльності просив повернути йому в натуральній формі рухоме майно та грошові кошти, відповідно до інформаційних повідомлень про внесення іноземних інвестицій. Згідно відмітки на копії заяви, вона отримана 17.10.2016.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» оформленим протоколом №4-2016 від 21.11.2016 було ухвалено, зокрема, повернути ОСОБА_1 внесені ним інвестиції до статутного капіталу в натуральній формі в сумі фактичного внеску, а саме рухоме майно згідно переліку, та покласти обов'язок виконати зазначене рішення на директора ТОВ «Унірем-Агро».

Крім цього, 22.11.2016 на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» було прийнято рішення оформлене протоколом №5-2016 від 22.11.2016, зокрема, про повернення ОСОБА_1 внесених ним інвестицій у вигляді грошових коштів в сумі 2 271 797 дол.США, та покладення на директора ТОВ «Унірем-Агро» обов'язку щодо повернення ОСОБА_1 зазначених інвестицій.

У повідомленні про неможливість повернення інвестицій внесених до статутного капіталу ТОВ «Унірем-Агро» від 05.05.2017 адресованому ОСОБА_1 директором відповідача зазначено, що відповідно до статутів Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» за період з 2006 по 2017 рік, а також даних бухгалтерського обліку до статутного капіталу товариства не було передано жодного майна, зазначеного у заяві від 28.04.2017 про повернення інвестицій та інформаційних повідомленнях про внесення іноземних інвестицій, таке майно не обліковується на балансі ТОВ «Унірем-Агро» і останнє не є його власником. Посилаючись на зазначені обставини, директор ТОВ «Унірем-Агро» повідомила про відсутність можливості повернути позивачу відповідне рухоме майно та грошові кошти.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» оформленим протоколом №2-2017 від 12.06.2017 було вирішено задовольнити заяву про добровільний вихід ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро»; зменшити розмір статутного капіталу ТОВ «Унірем-Агро» на суму 41067323,00 грн. у зв'язку із виходом ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства; внести зміни і доповнення до статуту ТОВ «Унірем-Агро» щодо зменшення розміру статутного капіталу Товариства, у зв'язку з чим затвердити статут у новій редакції.

Отже, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що оскільки рішення про вихід зі складу учасників товариства з поверненням його частки в натурі та про передачу у власність позивача прийнято вищим органом товариства, та враховуючи що право позивача на повернення фактично внесеного вкладу до статутного капіталу товариства порушено, тому позивач має право на звернення до суду із цим позовом про визнання права на вихід з Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» на умовах повернення в натуральній формі рухомого майна, внесеного ним до статутного капіталу товариства та визнання за ним права власності на зазначене майно та грошові кошти в сумі 2 271 797 дол. США.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

Частиною 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених вище норм дає змогу дійти висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до ст. 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Аналогічне положення міститься і у ст.1 Закону України «Про господарські товариства».

У статті 140 Цивільного кодексу України зазначено, що товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Згідно ст. 114 Цивільного кодексу України учасником господарського товариства може бути фізична або юридична особа.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про господарські товариства» засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Іноземні громадяни, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, а також міжнародні організації можуть бути засновниками та учасниками господарських товариств нарівні з громадянами та юридичними особами України, крім випадків, встановлених законодавчими актами України.

З матеріалів реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» вбачається, що рішенням зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро», оформленим протоколом №1 від 18.07.2005 було, зокрема, ухвалено прийняти до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» громадянина Канади ОСОБА_1, в зв'язку із чим до Статуту відповідача були внесені відповідні зміни.

Згідно Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро», затвердженого протоколом №3-2016 зборів учасників ТОВ «Унірем Агро» від 22.06.2016 року до складу учасників станом на 22.06.2016 входили ОСОБА_1 із внеском до Статуного капіталу - 99,00% та ОСОБА_5 із внеском до Статутного капіталу - 1,00%.

Статтею 115 Цивільного кодексу України визначено, що господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначає позивач, перебуваючи у складі учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» ним були внесені інвестиції до статутного капіталу ТОВ «Унірем-Агро» у вигляді грошових коштів у іноземній валюті, на загальну суму 2 271 797 дол. США, та рухомого майна, а саме :

- Сівалки 5710 Bourgault Airhoe Drill б/у 2005 року виробництва S/N 38218АН-03 (вартістю 100 500,00 дол. США);

- Візку сівалки 6450 Bourgault AirSeeder нового 2006 року виготовлення (вартістю 57 575,00 дол. США).

- Оприскувача самохідного SP 2010 SprayAir Trident Sprayer нового 2005 року виготовлення S/N РС-А051146Т1029 (вартістю 177 000,00 дол. США);

- Культиватора Model 8810 Bourgault cultivator б/у 1997 року виготовлення (вартістю 31 385,00 дол. США);

- Колес до трактора NEW Holland 710/70R42 з дисками (вартістю 45 347,00 дол. США);

- Трактора New Holland TJ 425 бувшого у використанні 2003 року виготовлення S/N RVS001955 (вартістю 166 600,00 дол. США);

- Трактора New Holland TJ 425 бувшого у використанні 2002 року виготовлення S/N RVS001516 (вартістю 158 100,00 дол. США);

- Комбайна зернозбирального марки СХ880, серійний номер 321484015 (вартістю 230 900,00 дол. США);

- Комбайна зернозбирального марки СХ880, серійний номер 321484011 (вартістю 230 900,00 дол. США);

- Жатки зернової до збирального комбайну СХ880, серійний номер 303792009 (вартістю 22 200, 00 дол. США);

- Жатки зернової до збирального комбайну СХ880, серійний номер 303792008 (вартістю 22 200, 00 дол. США);

- Візків до жаток збирального комбайну СХ880 в кількості 2 шт. (вартістю 10 800,00 дол. США);

- Телескопічного підйомника JBC 535-95 базова модель, укомплектованого вилами, ковшом для земельних робіт, ковшом для легких матеріалів (вартістю 80 360,00 дол. США);

- Бетонозмішувача ДИЕЧИ L3500 вартістю 75200 (вартістю 75 200,00 дол. США);

- Зерносушильного обладнання моделі Grain Handler 2411, з пальником типу Вентури потужністю 30т/год з вертикальним завантаженням (вартістю 645 000,00 дол. США);

- Накопичувального бункера Bourgault Grain Gart 1100 2006 року (вартістю 86 200,00 дол. США).

- Зерносушильного обладнання моделі WESTEEL 4217 (вартістю 605 000,00 дол. США) в тому числі:

Перегрузочного скребкового конвейера пот. 100т/час -1 шт.

Промислового силосу - 10шт.

Комплекту обладнання для силосу - 1 коми. Система моніторингу темпетат - 1 шт.

Очисної системи - 10 шт.

Силосу вивантаження на транспорт - 1 шт. Система взвішування - 2 шт.

Силосу з розвантаження на ж/д - 1 шт.

Силосу з конусним днищем для вологого зерна -2 шт.

На підтвердження зазначених обставин позивачем надано копії інформаційних повідомлень про внесення іноземної інвестицій від 26.04.2006, 27.04.2006, 03.05.2006, 25.07.2006, 27.07.2006, 22.08.2006, 23.08.2006, 20.02.2007, 10.01.2007, 16.02.2007, 20.07.2007, а також копії митних декларацій.

Відповідно до ст. 148 Цивільного кодексу України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, заявивши про це не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Справжність підпису на заяві про вихід з товариства підлягає нотаріальному засвідченню.

Частиною 2 ст.148 Цивільного кодексу України визначено, що учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі.

Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди.

Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

У п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» №13 від 24.10.2008 зазначено, що при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства. У випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про режим іноземного інвестування» у разі припинення інвестиційної діяльності іноземний інвестор має право на повернення не пізніше шести місяців з дня припинення цієї діяльності своїх інвестицій в натуральній формі або у валюті інвестування в сумі фактичного внеску (з урахуванням можливого зменшення статутного капіталу) без сплати мита, а також доходів з цих інвестицій у грошовій чи товарній формі за реальною ринковою вартістю на момент припинення інвестиційної діяльності, якщо інше не встановлено законодавством або міжнародними договорами України.

Як вбачається з матеріалів рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» оформленим протоколом №2-2017 від 12.06.2017 було вирішено задовольнити заяву про добровільний вихід ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро»

Враховуючи вихід ОСОБА_1 зі складу учасників відповідача та припинення ним інвестиційної діяльності, з огляду на вищевказані положення Цивільного кодексу України, Закону України «Про господарські товариства», Закону України «Про режим іноземного інвестування» позивач має право на повернення внесених ним інвестицій.

Проте, позивач при зверненні до суду заявив вимогу про визнання його права на вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» на умовах повернення йому майна, внесеного ним до статутного капіталу відповідача та визнання за ним права власності на це майно.

У той же час, як вже встановлено судом, позивач вийшов зі складу учасників відповідача 12.06.2017, а рішення щодо повернення йому інвестицій приймалось на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» ще 21.11.2016 та 22.11.2016, які є вищим органом ТОВ «Унірем-Агро» згідно п.5.2. статуту відповідача, який був чинним на час прийняття відповідних рішень.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що право на вихід позивача на умовах повернення йому інвестицій вже реалізоване відповідачем.

Дійсно, у повідомленні про неможливість повернення інвестицій внесених до статутного капіталу ТОВ «Унірем-Агро» від 05.05.2017 відповідач заперечує передачу позивачем майна, зазначеного у заяві від 28.04.2017 про повернення інвестицій та інформаційних повідомленнях та взагалі наявність у відповідача такого майна.

Проте у даному випадку має місце невиконання відповідачем рішень загальних зборів 21.11.2016 та 22.11.2016 та, зокрема, вимог ст.11 Закону України «Про режим іноземного інвестування», ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», у зв'язку із чим позивач не позбавлений права звернутись до суду із позовом про зобов'язання відповідача повернути йому зазначене майно.

Таким чином, враховуючи що право на вихід зі складу учасників ТОВ «Унірем -Агро» вже реалізовано позивачем, рішення про повернення йому інвестицій приймалось загальними зборами відповідача 21.11.2016 та 22.11.2016, у суду відсутні підстави для задоволення позову про визнання права на вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» на умовах повернення майна, внесеного до статутного капіталу та визнання права власності на це майно.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 12.12.2017

Суддя Щербаков С.О.