ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.12.2017 Справа № 904/9152/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил",

с. Надеждівка, Криворізький район, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення 66 544,37 грн. за договором поставки товарів

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача:не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил" звернулось до господарського суду з позовом в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" суму основного боргу у розмірі 60 619,20 грн., 3% річних 1 302,93 грн., інфляційні втрати - 4 622,24 грн. за договором № З 11901117/17-0117-02 від 12.01.2017.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № З 11901117/17-0117-02 від 12.01.2017 щодо своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.

Позивач у судове засідання, призначене на 04.12.2017, не з'явився, в ході розгляду справи підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 04.12.2017 не з'явився, у відзиві на позов зазначив, що фактично він не здійснював попередню оплату спірної продукції, що вказує на те, що сторони частково відступили від умов договору. Як вбачається з документів, що супроводжували спірну продукцію: за видатковою накладною № З 10117, що оформлена позивачем 12.01.2017, продукцію ввезено на склад ПАТ "ДМК" 13.01.2017; за видатковою накладною № З50117, що оформлена позивачем 24.01.2017, продукцію ввезено на склад ПАТ "ДМК" 25.01.2017.

Також відповідач зазначає, що на підставі пункту 3.4. договору датами поставки спірної продукції є відповідно 13.01.2017 та 25.01.2017.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачем визначено початок періоду прострочення грошового зобов'язання в день оформлення ним видаткових накладних, що не відповідає наведеним вище вимогам закону. На підставі чого, відповідач вважає, що нарахована сума 3% річних є завищеною.

14.11.2017 у судовому засіданні оголошувалась перерва до 04.12.2017.

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи не заявлялись.

В судовому засіданні 04.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил" (далі - Позивач, Продавець) та Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (далі - Відповідач, Покупець) укладено договір № З 11901117/17-0117-02 (далі Договір). 02.02.2017 сторонами підписано зміни до договору та 16.05.2017 укладено додаткову угоду № 1 до спірного договору.

Продавець зобовязується поставляти покупцеві нафтопродукти (далі товар) погодженими партіями. Покупець зобовязується прийняти їх у власність і оплатити (п. 1.1. Договору в редакції Додаткової угоди № 1).

Відповідно до п. 1.3. Договору кількість, номенклатура, ціна, умови, терміни поставок товару та умови оплати, узгоджуються сторонами додатково в специфікації, прикладеної до даного договору, що становить його невідємну частину. .

Згідно п. 2.1. Договору ціна товару, погоджується в специфікації до даного договору і вказується на умовах відповідно до Інкотермс правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної ОСОБА_1 в редакції 2010 року.

Розрахунки за даним договором здійснюються в національній валюті (п. 2.2. Договору).

Оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця відповідно до виставленого рахунку на умовах, додатково зазначених у специфікації, прикладеної до договору (п. 2.3. Договору).

Продавець поставляє товар на умовах. Зазначених у специфікації, прикладеній до даного договору та є його невідємною частиною, відповідно до Інкотермс правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної ОСОБА_1 в редакції 2010 (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.4. Договору датою поставки вважається дата, зазначена покупцем у товарно-супровідних накладних при поставках автотранспортом, або дата станції призначення - при поставках залізничним транспортом.

Пунктом 3.5. Договору встановлено, що право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту передачі товару і оформлення накладних на товар: - на складі продавця при поставця на умовах EXW; - на складі покупця при поставці на умовах СРТ, DDР автотранспортом або на станції призначення у разі постачання на умовах СРТ, DDР залізничним транспортом.

Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і скріплення печаткою та діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п. 9.6. Договору).

12.01.2017 сторонами підписано специфікацію №1, в якій зазначено:

- ціна на умовах: DDР склад покупця;

- умови поставки: DDР склад покупця м. Дніпродзержинськ (м. Камянське);

- термін поставка: впродовж 5 календарних днів з моменту перерахування попередньої оплати в розмірі 100%;

- поставка здійснюється відповідно до письмової заявки покупця за погоджену партію товару;

- умови оплати: попередня оплата 100% на підставі виставленого рахунку на попередню оплату;

- попередня оплата здійснюється за погоджену партію товару.

Позивачем відповідачеві були виставлені рахунки-факрури на оплату товару № З10117 від 12.01.2017 на суму 32 863,20 грн. (а.с. 31) та № З 50117 від 24.01.2017 на суму 27 756,00 грн. (а.с. 36).

У зв'язку з тим, що позивач здійснив поставку товару без 100% передоплати вартості товару, він вчинив конклюдентні дії спрямовані на виконання умов договору без передоплати, тим самим виконав взяті на себе зобов'язання за Договором № З 11901117/17-0117-02 від 12.01.2017 в повному обсязі, та здійснив поставку товару на загальну суму 60 619,20 грн., що підтверджується видатковими накладними, товаро-транспортними накладними та податковими накладними (а.с.32-34, 37-40), товар по видатковим накладним отриманий відповідачем, що підтверджується підписом та відтиском печатки відповідача.

Відповідач за поставлений товар не розрахувався, в наслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 60 619,20 грн., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору поставки, згідно якого та в силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивачем на адресу відповідача направлявся лист № 2140817 від 04.08.2017 з проханням погасити суму заборгованості (а.с. 44).

Відповідач відповіді на лист не надав, суму боргу не оплатив, що стало причиною для повторного звернення позивача до відповідача з листом № 1280817 від 21.08.2017 про повернення суми боргу (а.с. 47).

05.10.2017, у звязку з несплатою заборгованості та не наданням відповіді, позивач знову звернувся до відповідача з листом № 2 від 05.10.2017, в якому просив сплатити суму боргу у розмірі 60 619,20 грн.

Однак, відповідач відповіді на лист не надав, суму боргу не оплатив.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу у сумі 60 619,20 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 1 302,93 грн. та інфляційні втрати 4 622,24 грн. за період з 12.01.2017 по 05.10.2017.

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3 % річних за період з 13.01.2017 по 05.10.2017 становлять 1 297,94 грн. та підлягають до стягнення.

В частині стягнення 3 % річних у сумі 4,99 грн. слід відмовити.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати за період з лютого 2017 року по вересень 2017 року становлять 5 466,43 грн., однак, суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем 4 622,24 грн.

Господарський суд не приймає заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, з наступних підстав.

Як зазначалось вище, пунктом 2.3. Договору встановлено, що оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця відповідно до виставленого рахунку на умовах, додатково зазначених у специфікації, прикладеної до договору .

Продавець поставляє товар на умовах, зазначених у специфікації, прикладеній до даного договору та є його невідємною частиною, відповідно до Інкотермс правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної ОСОБА_1 в редакції 2010 (п. 3.1. Договору).

Специфікацією №1 від 12.01.2017 встановлено, що:

- термін поставки: впродовж 5 календарних днів з моменту перерахування попередньої оплати в розмірі 100%;

- умови оплати: попередня оплата 100% на підставі виставленого рахунку на попередню оплату.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти цей товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосування загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не передбачено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

У зв'язку з тим, що позивач здійснив поставку товару без 100% передоплати вартості товару, він вчинив конклюдентні дії спрямовані на виконання умов договору без передоплати, тим самим виконав взяті на себе зобов'язання за Договором № З 11901117/17-0117-02 від 12.01.2017.

Стаття 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Накладні, за якими відповідач отримав цей товар, є підставами виникнення обов'язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

Крім того, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України.

Також, суд зазначає, що на копіях видаткових накладних, наданих позивачем (а.с. 32, 37), відсутні записи, вчинені службовими особами ПАТ "ДМК" при оформлені ввезення продукції через контрольно-пропускний пункт на територію складу, зазначені записи є лише на копіях видаткових накладних наданих відповідачем (а.с. 59, 61). Тому, копії цих накладних, наданих відповідачем, не можуть бути належним доказом підтвердження факту отримання ним товару в іншу дату.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В силу вказаної норми обовязок доведення обставин покладається на сторону, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

На підставі викладеного, суд вважає дату складення видаткових накладних датою поставки товару.

Отже, позивач мав право вимагати від відповідача оплату після підписання видаткових накладних.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 60 619,20 грн., 3% річних 1 297,94 грн., інфляційних втрат - 4 622,24 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 267 525, 526, 527, 530, Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 33, 34,36, 38, 43, 49, 82-87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, б. 18-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил" (53042, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Степова, 2Д, ) суму основного боргу у розмірі 60 619,20 грн. (шістдесят тисяч шістсот дев'ятнадцять грн. 20 коп.), 3% річних 1 297,94 грн. (одна тисяча двісті дев'яносто сім грн. 94 коп.), інфляційні втрати - 4 622,24 грн. (чотири тисячі шістсот двадцять дві грн. 24 коп.), витрати по сплаті судового збору 1 599,88 грн. (одна тисяча п'ятсот дев'яносто дев'ять грн. 88 коп.), про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 07.12.2017

Суддя ОСОБА_2