ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017р. Справа № 917/1719/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (проспект Павла Тичини, буд. 1В, офіс "В", м.Київ, 02152)

до Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Т.Шевченка (вул. Леніна, буд. 106, м. Лохвиця, Лохвицький район, Полтавська область, 37200)

про стягнення 64620,93 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача не зявився

від відповідача не зявився

Розглядається позовна заява про стягнення 64620,93 грн. за кредитним договором від 13.11.2012р. № 50006722, у тому числі: 25242,09 грн. процентів за користування кредитними коштами, 30018,72 грн. інфляційних, 9360,12 грн. 3% річних.

Ухвали від 18.10.2017р., від 09.11.2017р., від 23.11.2017р., надіслані відповідачу на адресу: вул. Леніна, буд. 106, м. Лохвиця, Лохвицький район, Полтавська область, 37200, повернулися до суду з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання.

Згідно витягу від 10.11.2017р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю ім. Т.Шевченка зареєстровано як юридична особа за адресою: вул. Леніна, буд. 106, м. Лохвиця, Лохвицький район, Полтавська область, 37200. На вказану адресу судом надсилалися ухвали по справі.

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місце проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Господарським судом було створено сторонам належні умови для реалізації їх процесуальних прав у відповідності до статей 43 , 22 ГПК України.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Встановлений статтею 69 ГПК УКраїни строк розгляду справи закінчується, підстави для її відкладення відсутні, справа розглядаєтсья за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 12.12.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

13.11.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю ім. Т. Шевченка (відповідачем) було укладено кредитний договір № 50006722 (надалі Договір).

Згідно свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого 02.07.2009р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, позивач зареєстрований як фінансова установа.

За умовами Договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 113 669,99 грн., що еквівалентно на дату укладання Договору 13 761,50 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою (надалі за текстом - кредит) з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов №XW8ZZZ61ZDG024053, об'єм двигуна 1598 куб. см, рік випуску 2012 (надалі за текстом - «автомобіль»), а відповідач зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути позивачеві кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно із графіком погашення кредиту, що становить невід'ємну частину договору (надалі за текстом - «Графік погашення»).

Крім того, за Договором позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі еквіваленту 4 128,45 дол. США в українських гривнях, що на дату укладання становило 34101,00 гривень, (надалі - додатковий кредит). Цільове призначення додаткового кредиту: сплата страхових платежів за договором страхування, укладеним на виконання умов Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3.1. Загальних умов кредитування, які є додатком до Договору (надалі - Умови кредитування), відповідач зобов'язався здійснювати щомісячні платежі відповідно до Графіку погашення. Розмір платежів, що підлягають сплаті відповідачем, визначено відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в договорі.

Між сторонами також був укладений договір застави транспортного засобу №50006722 від 16.11.2012 р. (далі - Договір застави), за яким для забезпечення виконання зобов'язань за Договором відповідачем було передано у заставу транспортний засіб VW, модель Polo Sedan, кузов №XW8ZZZ61ZDG024053, об'єм двигуна 1598 куб. см, рік випуску 2012, реєстраційний номер - ВІ3447ВН.

Відповідно до п. 1.2. Договору відповідач зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору.

Згідно з п. 1.4.2. та пп. 2.4, 2.5 Умов кредитування, повернення кредиту та процентів за його використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту по Договору та Додаткової угоди № 1 не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом « 30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в і році 360 днів) відповідно до Графіку погашення кредиту.

Відповідно до п. 3.2.1. Умов кредитування, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (або його частини) з повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше один календарний місяць позивач мав право визнати термін повернення кредиту таким, що настав.

У зв'язку з систематичним невиконанням відповідачем умов Договору, 22.06.2015 р. позивачем відповідачу було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50006722 від 17.06.2015 р. з вимогою повернути суму кредиту.

Вказану вимогу отримано відповідачем 24.06.2015 p., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення виплату поштового переказу № 715.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу в повному обсязі суму кредиту та додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником.

В п. 9.4 Договору передбачено, що будь-які повідомлення та вимоги, передбачені Загальними умовами кредитування, повинні бути надіслані у письмовій формі рекомендованим поштовим відправленням на адресу сторони, вказану в кредитному договорі (або іншу адресу, про яку сторона повідомить у письмовій формі); відправлене таким чином повідомлення вважатиметься отриманим стороною на третій робочий день з дня відправлення.

З огляду на вищевикладене, терміном повернення суми кредиту є 23 липня 2015 року. Проте у зазначений строк сума кредиту повернена не була.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.03.2016 p., яке набрало законної сили, у справі № 917/7/16 між тими ж сторонами, встановлені наступні обставини:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" свої зобов"язання за кредитним договором № 50006722 від 13.11.2012р. виконало, надавши Товариству з обмеженою відповідальністю ім. Т. Шевченка кредит у сумі 113669,99 грн.;

- терміном повернення кредиту є 23 липня 2015 року;

- відповідач належно не виконував умов договору щодо сплати платежів по погашенню кредиту;

-відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 19138,80 грн. - прострочених платежів за кредитом, 174071,74 грн. - боргу з кредиту, 7228,33 - процентів за користування кредитними коштами за період 25.07.2015р. - 22.12.2015р.

Отже, факт видачі кредиту, факт наявності простроченої заборгованості відповідача, що стало підставою для надсилання вимоги, а також факт належного повідомлення відповідача про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за кредитним договором встановлені рішенням Господарським судом Полтавської області по справі № 917/7/16 від 10.03.2016 p., яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.03.2016 р. по справі № 917/7/16, яке набрало законної сили, суд присудив до стягнення з відповідача на користь позивача 200438,87 грн. заборгованості за кредитом, 24487,16 грн. штрафу, 1168,30 грн. пені за кредитом, 2952,42 грн. - 3 % річних за кредитом, 4134,22 грн. інфляційних за кредитом, а також судові витрати.

При цьому в межах розгляду справи № 917/7/16 не розглядалося питання щодо стягнення з ТОВ ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами за період з 23.12.2015 р. по 13.09.2017 р.

Позивач зазначає, що з дня набрання законної сили рішення по справі №917/7/16, по даний час рішення суду не виконане в повному обсязі.

Отже, позивач має право на відшкодування відповідачем відсотків за користування кредитними коштами (сумою кредиту за договором, яка підлягала поверненню) за період з 23.12.2015 р. по 13.09.2017 p. Станом на момент написання позовної заяви, з урахуванням виплат, сума кредиту за Договором, яка підлягає поверненню становить еквівалент у гривнях 5 603,75 доларів США (рядок 39 Графіку погашення кредиту).

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В п. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України вказано, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1. ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Укладаючи Договір, сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в доларах США.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу суму кредиту у розмірі еквіваленту 13 761,50 доларів США в українських гривнях.

Згідно з п. 1.3. Договору сторони погодили, що кошти у повернення кредиту відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання позивачем очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.03.2016 р. вирішено стягнути з ТОВ «Ім.Т.Шевченка» на користь ТОВ «Порше Мобіліті» 200 438,87 грн. заборгованості за кредитом.

Позивач посилаєтсья на те, що відповідач рішення суду не виконав у повному обсязі, неповернута сума кредиту становить еквівалент 5 603,75 доларів США, що станом на дату підготовки даної позовної заяви (курс ПАТ «Креді ОСОБА_2» - 26,000) становить 145697,50 грн. (довідка з сайту про курс валют за вересень 2017 р. додана до матеріалів справи).

Дані обставини відповідачем не спростовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку.

Згідно із умовами Кредитного договору, процентна ставка становить 9,90 %.

Виходячи з того, що сума Кредиту, яка залишається неповернутою становить 145697,50 грн., кількість днів прострочення сплати суми кредиту становить 630 днів (з 23.12.2015 р. по 13.09.2017 p.), розмір процентів за користування кредитними коштами становить 25242, 09 грн.

Відповідач в порушення умов договору вказану суму процентів за користування кредитними коштами позивачу не сплатив.

Отже, позовні вимоги про стягнення 25 242,09 грн. боргу з процентів за користування кредитними коштами є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки рішення рішення Господарського суду Полтавської області від 10.03.2016 p.,

по справі №917/7/16, яке набрало законної сили, не виконане в повному обсязі, заборгованість Відповідачем погашена частково 23.09.2016 р., то період нарахування 3% річних на суму заборгованості за кредитом у розмірі 200 438,87 грн., яка встановлена судом у рішенні буде з 28.03.2016 по 23.09.2016 року. Після врахування виплат, сума заборгованості, яка залишилася не сплаченою становить 145 697,50 грн. на яку період нарахування 3% річних становить з 28.03.2016 по 13.09.2017 року.

За вказані періоди відповідач має сплатити позивачу 9360,12 грн. - 3 % річних.

Загальна сума втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за цим Договором за вказані періоди прострочення складає 30018,72 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляційних є обгрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі, до яких включає витрати на оплату судового збору та витрати на правову допомогу.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1600,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 21.09.2017р. № 2397.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, покладаються на відповідача.

Витрати на правову допомогу відшкодуванню не підлягають з таких мотивів.

Відповідно до ст.44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, повязаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, повязаних з розглядом справи.

В п. 6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» розяснено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

За приписом частини третьої статті 48 ГПК витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія цього Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Таким чином, стаття 44 ГПК передбачає відшкодування як судових витрат сум, що були сплачені стороною за отримання лише послуг адвокатів, а не будь-яких представників.

Рішенням Конституційного Суду України від 16.11.2000 року по справі №1-17/2000 визначено, що положення частини першої ст. 59 Конституції України про те, що "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав" треба розуміти як конституційне право, з метою отримання правової допомоги, вибирати захисником своїх прав, крім адвоката, ще й особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги, особисто чи за дорученням юридичної особи.

В підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010р., укладений з ТОВ "Юрична фірма Вернер і Партнери" з додатковими угодами, заявку на надання юридичних послуг від 11.09.2017р., рахунок ТОВ "Юрична фірма Вернер" від 12.09.2017р. на оплату юридичних послуг, акт надання юридичних послуг від 12.09.2017р. та платіжне доручення від 26.09.2017р. № 2452 на оплату на користь ТОВ "Юрична фірма Вернер" 6000,00 грн. за юридичні послуги.

Зазначені докзази свідчать, що позивачем проводилася оплата витрат не на адвоката, а іншим фахівцям у галузі права. Отже, відсутні підстави для стягнення з відповідача цих витрат.

Суд розяснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення незалежно від наявності виконавчого провадження згідно ст. 121 ГПК України.

Керуючись статтями 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Т. Шевченка (вул. Леніна, буд. 106, м. Лохвиця, Лохвицький район, Полтавська область,37200, ідентифікаційний код 34235919) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (проспект Павла Тичини, буд. 1В, офіс "В", м.Київ, 02152, ідентифікаційний код 36422974) 25242грн. 09 коп. процентів за користування кредитом, 9360грн. 12 коп. - 3% річних, 30018грн. 72 коп. інфляційних, 1600грн. 00 коп. відшкодування судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 14.12.2017року

Суддя Безрук Т.М.