ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Справа № 922/3068/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

апелянта - не з'явився,

арбітражний керуючий - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпро (вх.№3493 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.10.2017 у справі №922/3068/16

за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпро

до Акціонерного товариства закритого типу "СТИЛЬ ЛЕНЬО", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.10.2016 порушено провадження у справі №922/3068/16 про банкрутство Акціонерного товариства закритого типу "Стиль Леньо"; визнано розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора в сумі 4 699 781, 32грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Тихончук Лесю Хотіївну (свідоцтво №248 від 02.04.2013), встановлено розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна АТЗТ "Стиль Леньо" у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, визначено, що джерелами сплати грошової винагороди розпоряднику майна є авансування кредитором, що вноситься на депозитний рахунок нотаріусу.

13.11.2016 опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство АТЗТ "Стиль Леньо".

Ухвалою суду від 18.01.2017 відсторонено керівника боржника та покладено виконання обов'язків керівника АТЗТ "Стиль Леньо" на розпорядника майна - арбітражного керуючого Тихончук Л.Х.

09.02.2017 розпорядником майна подано до суду реєстр вимог кредиторів у складі ініціюючого кредитора ПАТ КБ "Приватбанк" (т.1 а.с.179).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.04.2017 (попереднє засідання) затверджено реєстр вимог кредиторів у складі ПАТ КБ "Приватбанк" на загальну суму 32 174 220, 10грн, з яких, основного боргу: 14 653 588, 90грн (четверта черга) та 2 756, 00 (перша черга), 17 517 875, 20грн неустойки (штрафу, пені) - шоста черга; зобов'язано ПАТ КБ "Приватбанк" здійснити оплату послуг розпорядника майна АТЗТ "Стиль Леньо", призначену ухвалою суду від 11.10.2016 у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

У серпні 2017 року до місцевого господарського суду надійшло клопотання розпорядника майна - арбітражного керуючого Тихончук Л.Х. (т.2 а.с.187-219), в якому просить суд затвердити звіт розпорядника майна про роботу станом на 17.08.2017; затвердити звіт розпорядника майна про грошову винагороду за період з 11.10.2016 по 17.08.2017 в сумі 56 374, 22грн та витрати у справі в сумі 6 003, 44грн; зобов'язати ініціюючого кредитора здійснити оплату грошової винагороди та витрат по справі за період з 11.10.2016 по 17.08.2017 в сумі 62 377, 60грн та відшкодувати моральну шкоду за невчасну оплату в сумі 10 000, 00грн.

Постановою господарського суду Харківської області від 14.09.2017 закінчено процедуру розпорядження майном боржника; визнано АТЗТ "Стиль Леньо" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; припинено повноваження розпорядника майна Тихончук Лесі Хотіївни; призначено ліквідатором боржника Яворського В.М. та встановлено йому оплату послуг в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати щомісячно.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.10.2017 у справі №922/3068/16 (суддя Міньковський С.В.) клопотання арбітражного керуючого Тихончук Л.Х. задоволено частково; затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна) Тихончук Л.Х. у справі №922/3068/16 про банкрутство АТЗТ "Стиль Леньо" та відшкодування витрат за період з 11.10.2016 по 17.08.2017 в загальному розмірі 58 287, 70грн, з якої: основна грошова винагорода - 56 374, 22грн, відшкодування витрат - 1 913, 48грн; зобов'язано ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити оплату грошової винагороди та витрат по справі №922/3068/16 арбітражному керуючому Тихончук Л.Х. за період з 11.10.2016 по 17.08.2017 в загальній сумі 58 287, 70грн; в решті вимог відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що законодавством передбачено здійснення оплати грошової винагороди розпорядника майна за рахунок заявника - ініціюючого кредитора; розрахунок арбітражного керуючого за період з 11.10.2016 по 17.08.2017 про нарахування та виплату грошової винагороди є вірним, а тому підлягає задоволенню. Суд дійшов висновку, що такі витрати, як отримання витягів з реєстру нерухомого та рухомого майна в загальній сумі 59, 00грн, відрядження в сумі 1 472, 84грн, канцтовари на суму 100, 00грн, поштові витрати на загальну суму 281, 64грн підтверджені матеріалами справи, отже, мають бути задоволені; у задоволенні інших витрат судом відмовлено, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами; витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 031, 60грн суд за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, якою визнано вимоги ініціюючого кредитора, суд покладає на розпорядника майна, оскільки звернення зі скаргою було ініціативою арбітражного керуючого. Розпорядник майна не зазначила, в чому полягає моральна шкода, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди та якими доказами розмір моральної шкоди підтверджується, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду від 19.10.2017, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині зобов'язання ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити оплату витрат у справі №922/3068/16 арбітражному керуючому Тихончук Л.Х. в сумі 1 913, 48грн.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ПАТ КБ "ПриватБанк" не погоджував витрати арбітражного керуючого в розмірі 1 913, 48грн; вважає, що відшкодування витрат розпорядника майна у зв'язку з виконанням нею повноважень у справі про банкрутство можливо за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.11.2017 прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 04.12.2017 об 11:00год.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 задоволено клопотання арбітражного керуючого про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; доручено господарському суду Рівненської області забезпечити проведення судового засідання, яке відбудеться 04.12.2017 об 11:00год., в режимі відеоконференції.

У судове засідання Харківського апеляційного господарського суду 04.12.2017 представник апелянта не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином завчасно повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Арбітражний керуючий Тихончук Л.Х. також в судове засідання не з'явилась, у тому числі і до господарського суду Рівненської області, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду скарги, крім того, усі судові рішення є відкритими на офіційному веб-сайті Єдиний державний реєстр судових рішень.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, учасники провадження у справі про банкрутство про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, а також повідомлені, що нез'явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою перенесення розгляду справи на іншу дату та не перешкоджає розгляду справи по суті, з огляду на строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, передбачені статтею 102 Господарського процесуального кодексу України, та відсутності правових підстав для відкладення розгляду скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, після порушення 11.10.2016 провадження у справі про банкрутство АТЗТ "Стиль Леньо" та призначення розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Тихончук Л.Х., 22.05.2017 були проведені збори кредиторів АТЗТ "Стиль Леньо" (т.2 а.с.56), на яких були присутні представники розпорядника майна та ПАТ КБ "Приватбанк"; обрано комітет кредиторів у складі ПАТ КБ "Приватбанк".

На зборах комітету кредиторів 22.05.2017 (т.2 а.с.58) були присутні представники розпорядника майна та ПАТ КБ "Приватбанк"; слухали звіт розпорядника майна, у тому числі про грошову винагороду та відшкодування витрат розпорядника майна понесених у справі станом на 19.05.2017; вирішили звіт взяти до відома.

На зборах комітету кредиторів 14.06.2017 (т.2 а.с.95) були присутні розпорядник майна та представник ПАТ КБ "Приватбанк"; слухали звіт розпорядника майна, у тому числі про грошову винагороду, яка складає 43 051, 19грн та відшкодування витрат розпорядника майна понесених у справі, які станом на 14.06.2017 складають 6 003, 44грн; вирішили звіт взяти до відома.

На зборах комітету кредиторів 08.08.2017 (т.2 а.с.191-195) були присутні розпорядник майна та представник ПАТ КБ "Приватбанк"; слухали звіт про роботу розпорядника майна, а також звіт про грошову винагороду, яка складає 54 516, 00грн та відшкодування витрат розпорядника майна понесених у справі, які станом на 08.08.2017 складають 6 003, 44грн; вирішили звіт взяти до відома.

Як повідомила розпорядник майна на зборах комітету кредиторів, за період процедури розпорядження майном боржника було проведено роботу по формуванню реєстру вимог кредиторів, притягнення до відповідальності керівника боржника, встановлено відсутність активів боржника; зазначила, що за фактичним місцем реєстрації боржник відсутній, майна та грошових коштів немає, відтак, розпорядник майна вважає доцільним перехід до ліквідаційної процедури.

Розпорядник також доповіла звіт про грошову винагороду та відшкодування витрат розпорядника майна понесених у справі.

Як зазначено вище, постановою суду від 14.09.2017 закінчено процедуру розпорядження майном боржника; визнано АТЗТ "Стиль Леньо" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; припинено повноваження розпорядника майна Тихончук Лесі Хотіївни; призначено ліквідатором боржника Яворського В.М.

Як свідчать матеріали справи, а апелянтом доказів іншого не надано, арбітражному керуючого Тихончук Л.Х. у процедурі розпорядження майна боржника оплата послуг та відшкодування витрат, у тому числі ініціюючим кредитором, не здійснювалась.

У поданому клопотанні арбітражний керуючий зазначає, що розмір грошової винагороди за період з 11.10.2016 по 17.08.2017 становить 56 374, 22грн, виходячи із розміру двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання нею своїх повноважень.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до положень статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство), грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.

Ліквідатор звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат перед комітетом кредиторів.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Як свідчить наданий суду звіт розпорядника майна та клопотання про затвердження звіту, розпорядник майна доводила на засіданнях комітету кредиторів 22.05.2017, 14.06.2017, 08.08.2017 звіт арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування її витрат, на яких комітетом кредиторів у складі ініціюючого кредитора було вирішено прийняти до відома звіт про роботу розпорядника майна станом на 08.08.2017 та звіт розпорядника майна про грошову винагороду та відшкодування витрат, понесених у справі №922/3068/16 станом на 08.08.2017.

Судова колегія зазначає, що на засіданнях комітету кредиторів ініціюючий кредитор не висловлював заперечень щодо грошової винагороди арбітражного керуючого та понесених нею витрат.

Частиною 2 статті 115 Закону про банкрутство передбачено, що грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному в цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Частиною 7 статті 115 Закону про банкрутство передбачено, що звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури розпорядження майном подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою.

Отже, Законом про банкрутство передбачено обов'язкову оплату послуг розпорядника майна; сплата грошової винагороди здійснюється за рахунок заявника (кредитора або боржника).

Ухвалою суду від 11.10.2016 встановлено розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна АТЗТ "Стиль Леньо" у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень; ухвалено, що джерелами сплати грошової винагороди розпоряднику майна є авансування кредитором, що вноситься на депозитний рахунок нотаріусу.

Дана ухвала суду не оскаржувалась і набрала законної сили.

Крім того, ухвалою господарського суду Харківської області від 24.04.2017 затверджено кредиторські вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" та зобов'язано ініціюючого кредитора здійснити оплату послуг розпорядника майна АТЗТ "Стиль Леньо", призначену ухвалою суду від 11.10.2016, у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Дана ухвала також не оскаржувалась, у тому числі ПАТ КБ "Приватбанк", і набрала законної сили.

Судова колегія апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, зазначає, що заявником та єдиним кредитором у даній справі є ініціюючий кредитор - ПАТ КБ "Приватбанк"; із матеріалів справи вбачається, що у боржника відсутнє майно, за рахунок якого можливо було б сплатити розпоряднику майна грошову винагороду за виконання нею своїх повноважень; доказів наявності майна боржника апелянтом не надано.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що оплата послуг розпорядника майна - арбітражного керуючого Тихончук Л.Х. має бути здійснена за рахунок ініціюючого кредитора - ПАТ КБ "Приватбанк".

Перевіривши наданий розпорядником майна розрахунок про нарахування та виплату грошової винагороди в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати за період з 11.10.2016 по 17.08.2017 в загальній сумі 56 374, 22грн, судова колегія вважає його вірним і таким, що підлягає виплаті.

Щодо витрат арбітражного керуючого, понесених у ході здійснення нею своїх повноважень розпорядника майна у даній справі, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

У звіті про відшкодування витрат розпорядник майна зазначає, що понесені нею витрати складають 6 003, 44грн, а саме: 59, 00грн - отримання витягу з реєстру рухомого та нерухомого майна; 500, 00грн - господарські витрати (канцтовари); 300, 00грн - поштові витрати; 640, 00грн - відрядження (проїзд Рівне-Київ-Рівне, добові); 1 472, 84грн - відрядження (проїзд Рівне-Харків-Рівне, добові); 3031, 60грн - судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу про визнання грошових вимог ПАТ КБ "ПриватБанк".

Відповідно до частини 4 статті 115 Закону про банкрутство, витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом.

Судова колегія зазначає, що відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження понесених витрат розпорядником майна надані звіти про використання коштів виданих на відрядження або під звіт, форма яких затверджена Наказом Міністерства фінансів України у редакції від 10.03.2016 №350 та копії відповідних документів.

Порядок складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт затверджений наказом Міністерства фінансів України №841 та статтею 170.9 Податкового кодексу України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Порядку, звіт складається платником податку (підзвітною особою), що отримав(ла) такі кошти на підприємствах усіх організаційно-правових форм або в самозайнятої особи.

Як зазначено у пункті 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.1995 №88, первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади.

Відповідно до пункту 4.1. Положення №88, у тексті та цифрових даних первинних документів, облікових регістрів і звітності підчистки і необумовлені виправлення не допускаються.

Пунктом 4.2. Положення №88 передбачено, що помилки в первинних документах, облікових регістрах і звітності, що створені ручним способом, виправляються способом "червоного сторно", додаткових бухгалтерських проведень або коректурним способом, відповідно до якого неправильний текст або цифри закреслюються і над закресленим надписується правильний текст або цифри. Закреслення здійснюється однією рискою так, щоб можна було прочитати виправлене.

Досліджуючи надані розпорядником майна звіти про використання коштів виданих на відрядження або під звіт, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що арбітражним керуючим підтверджено належними та допустимими доказами наступні витрати: отримання витягів з реєстру нерухомого та рухомого майна в загальній сумі 59, 00грн (звіт про використання коштів від 04.11.2016 та від 24.11.2016); відрядження (проїзд Рівне-Харків-Рівне, добові) в загальній сумі 1 472, 84грн, що підтверджується наказом арбітражного керуючого від 02.01.2017 №01-03/01 "Про порядок оформлення та нарахування добових", звітом про використання коштів від 23.05.2017; господарські витрати (канцтовари) на суму 100, 00грн, що підтверджене звітом про використання коштів від 03.07.2017; поштові витрати на загальну суму 281, 64грн, що підтверджені звітами про використання коштів, та обґрунтовано відмовлено в сумі поштових витрат 18, 36грн, господарських витрат (канцтовари) на суму 400, 00грн, витрат на відрядження (проїзд Рівне-Київ-Рівне, добові) на суму 640, 00грн, оскільки у звітах від 24.11.2016, 04.12.2016, 19.05.2017, які були надані розпорядником майна на підтвердження даних понесених витрат, містяться виправлення не у спосіб, передбачений пунктом 4.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що є недопустимим згідно із зазначеним пунктом 4.1. Положення №88, у зв'язку з чим обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, розпорядником майна був сплачений судовий збір у розмірі 3 031, 60грн за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 24.04.2017, якою визнано грошові вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" на суму 27 471 682, 78грн та включено їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі 9 953 807, 58грн - заборгованість по відсотках (4 черга задоволення вимог кредиторів) та 17 517 875, 20грн - пеня (6 черга задоволення вимог кредиторів); включено до першої черги реєстру вимог кредиторів по сплаті судового збору у розмірі 2 756, 00грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду від 24.04.2017 - без змін.

Статтею 98 Закону про банкрутство встановлені засади діяльності арбітражного керуючого, однією із яких є сумлінно та розумно, з урахування інтересів боржника та його кредиторів виконувати свої права та обов'язки.

Тобто, під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Арбітражний керуючий має самостійні права й інтереси, самостійну волю і тому діє у правовідносинах від свого імені; подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду є правом розпорядника майна боржника, а не обов'язком.

Отже, здійснюючи незалежну професійну діяльність арбітражного керуючого, Тихончук Л.Х. несе відповідні ризики.

Судова колегія зазначає, що в силу статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання апеляційної скарги в разі відмови у задоволенні апеляційної скарги покладається на апелянта.

Отже, в даному випадку, витрати розпорядника майна по сплаті судового збору у розмірі 3 031, 60грн не можуть бути покладені на кредитора ПАТ КБ "ПриватБанк", оскільки звернення з апеляційною скаргою та відповідна сплата судового збору за подання апеляційної скарги було актом самостійної волі арбітражного керуючого, який згідно діючого законодавства несе ризик діяльності самозайнятої особи в разі не задоволення судом апеляційної скарги.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів розпорядника майна про виплату їй моральної шкоди у розмірі 10 000, 00грн.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди заявником має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Арбітражний керуючий Тихончук Л.Х. зазначила, що нарахування моральної шкоди у розмірі 10 000, 00грн за відсутність авансування виплати винагороди арбітражному керуючому вважає обґрунтованим з посиланням на статтю 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтю 43 Конституції України.

Проте, розпорядник майна у своєму клопотанні не зазначила, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань вона виходила, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Крім того, Законом про банкрутство передбачено право арбітражного керуючого подати до суду заяву про дострокове звільнення його від обов'язків розпорядника майна, однак, такої заяви розпорядником майна - арбітражним керуючим Тихончук Л.Х. подано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що клопотання арбітражного керуючого Тихончук Л.Х. про нарахування та виплату грошової винагороди та відшкодування витрат за період з 11.10.2016 по 17.08.2017 слід задовольнити частково, а саме, в сумі основної грошової винагороди в розмірі 56 374, 22грн та в сумі відшкодувань понесених розпорядником майна витрат в сумі 1 913, 48грн; зобов'язати ініціюючого кредитора здійснити розпоряднику майна оплату цих виплат; в решті вимог слід відмовити, оскільки такі вимоги розпорядником майна належними та допустимими доказами не підтверджені.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта, що він не погоджував витрати арбітражного керуючого в розмірі 1 913, 48грн, що, на думку апелянта, є підставою для відмови розпоряднику майна у відшкодуванні понесених нею витрат, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 7 статті 115 Закону про банкрутство, розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та має бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Як вбачається із матеріалів справи, розпорядником майна тричі були скликані збори комітету кредиторів, на яких розпорядник майна (її представник) звітували про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат, ініціюючий кредитор заперечень щодо звіту розпорядника майна не надав, як і не заперечував щодо окремих витрат розпорядника майна, за таких обставин, судова колегія вважає, що звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат погоджені ініціюючим кредитором; матеріали справи доказів іншого не містять та апелянтом таких доказів не надано.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта, що відшкодування витрат розпорядника майна у зв'язку з виконанням нею повноважень у справі про банкрутство необхідно здійснити за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, оскільки із матеріалів справи не вбачається наявності у боржника майна, за рахунок якого можна було б відшкодувати витрати розпоряднику майна; доказів наявності майна боржника апелянтом також не надано суду.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 19.10.2017 у справі №922/3068/16 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 19.10.2017 у справі №922/3068/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 11.12.2017.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.