РІШЕННЯ

13 грудня 2017 року Справа № 913/916/17

Провадження № 9/913/916/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" в особі філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" ПАТ "Укртранснафта", м. Кременчук Полтавська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ

про стягнення 8493 грн. 08 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Медуниця Р.І.,

у засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 139 від 23.12.2016,

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 153 від 03.07.2017,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором про спільне використання технологічних електромереж № ДВС/155 від 29.12.2009 в сумі 6660,00 грн., інфляційних нарахувань в сумі 763,87 грн., пені у розмірі 894,24 грн. та 3% річних у сумі 174,97 грн.

У засідання суду прибули повноважні представники сторін у справі.

Представник відповідача, ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання", у судовому засіданні висловив в усній формі заперечення проти позову.

Оцінивши обставини справи та надані сторонами докази, вислухавши доводи учасників судового процесу, судом встановлене наступне.

Судом встановлено, що 29.12.2009 між позивачем та відповідачем було укладено договір про спільне використання технологічних електромереж № ДВС/155 (далі - договір) (а.с. 16-25), згідно з умовами якого власник (позивач) зобовязується надавати послуги з утримання технологічних мереж спільного використання для забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії (послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання) в точки приєднання електроустановок користувача або інших субєктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач (відповідач) своєчасно сплачувати вартість послуг власника з утримання технологічних мереж спільного використання відповідно до умов договору (п.1.1.)

Оплата відповідачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання має здійснюватися на підставі рахунку, виставленого позивачем, позивач має виставляти рахунок після підписання сторонами акту про обсяг переданої електричної енергії та акту прийому здачі наданих послуг, а відповідач має сплачувати рахунок протягом десяти днів, починаючи з дня його отримання від власника (п.7.3)

За порушення терміну оплати відповідач має сплатити позивачу пеню у розмірі 0,1 %, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (пп.8.2.1.).

Пунктом 9.4 договору сторони передбачили його автоматичну пролонгацію, якщо за місяць до закінчення цього строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від договору або його перегляд.

У подальшому додатковими угодами до договору були внесені зміни в назву підприємства в тексті договору, в редакцію Кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання власника мереж.

Позивачем було надано послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання протягом жовтня грудня 2016 року на загальну суму 6660,00 грн., що підтверджується рахунками позивача на їх оплату, актами прийому-здачі наданих послуг, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи, та які підписані представниками сторін без будь - яких зауважень (а.с. 26-37).

У порушення умов договору відповідач своє грошове зобов'язання не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 6660,00 грн.

На підставі п. 8.2.1 договору позивачем за період з 30.11.2016 по 15.11.2017 нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в загальній сумі 894,24 грн.

Крім того, на підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати за кожним окремим актом прийому-здачі наданих послуг за період грудень 2016 року - жовтень 2017 року в загальній сумі 763,87 грн. та 3% річних за період з 30.11.2016 по 15.11.2017 в загальній сумі 174,97 грн.

Під час судового розгляду справи доказів повної або часткової сплати суми боргу відповідачем надано не було.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність повного задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір виник через порушення відповідачем грошового зобовязання за договором про спільне використання технологічних електромереж.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору та наявності боргу перед позивачем в сумі 6660,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність наданих позивачем розрахунків сум пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного вище позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають повному задоволенню, з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору, згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", 91021, м. Луганськ, кв. Гайового, 35-А, код 31443937 (поштова адреса: 92702, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Горького, 123) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" в особі філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи", 39605, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Перемоги, 32/5, код 26113233, борг в сумі 6660,00 грн., інфляційні втрати в сумі 763,87 грн., пеню в розмірі 894,24 грн. та 3% річних у сумі 174,97 грн., крім того, судовий збір у розмірі 1600,00 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 14.12.2017.

Суддя А.Г. Ворожцов