номер провадження справи 28/78/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

11.12.2017 справа № 908/2029/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Інтер ОСОБА_1 (49027, м.Дніпро, вул. Гоголя, б. 15, оф. 428)

до відповідача: селянського (фермерського) господарства Прогрес (71651, Запорізька область, Василівський район, с. Долинка, вул. Перемоги, 1)

про стягнення суми боргу

Суддя Федорова О.В.

Представники сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився.

До господарського суду Запорізької області 09.10.2017р. надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Інтер ОСОБА_1 до відповідача селянського (фермерського) господарства Прогрес про стягнення за договором оренди транспортних засобів №17 від 11.09.2014р. заборгованості у розмірі 42000,00 грн., інфляційних втрат в розмірі 9234,77 грн., та 3% річних в розмірі 2305,00 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 549, 629, 759, 798 Цивільного кодексу України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №908/2029/17 призначено до розгляду судді Федорової О.В.

Ухвалою суду від 10.10.2017р. порушено провадження у справі №908/2029/17, присвоєно справі номер провадження 28/78/17, судове засідання призначено на 08.11.2017 р. В порядку ст. 65 ГПК України, суд зобовязав сторони надати документи для всебічного та повного зясування фактичних обставин справи.

Ухвалою суду від 08.11.2017р. відкладено розгляд справи на 27.11.2017р.

Ухвалою суду від 27.11.2017р. відкладено розгляд справи на 11.12.2017р.

В судове засідання 11.12.2017р. представники сторін не зявилися.

27.11.2017р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява про затвердження мирової угоди.

Розглянувши матеріали справи та мирової угоди, суд встановив:

11.09.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю Інтер ОСОБА_1 (орендодавець, позивач у справі) та селянським (фермерським) господарством Прогрес (орендар, відповідач у справі) укладено договір оренди транспортних засобів №17 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець зобовязується передати орендареві в строкове платне користування автомобіль вантажний фургон марки MAN, модель М 03, номер кузова НОМЕР_1, з державним реєстраційним номером АЕ 1979 НО, а орендар зобовязується прийняти названий автомобіль та використовувати його виключно з метою здійснення господарської діяльності, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Пунктом 3.1 договору встановлено розмір орендної плати за цим договором у розмірі 2000,00 грн. в т.ч. ПДВ на місяць.

Орендар сплачує орендну плату шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок орендодавця в такий строк: до 25 числа поточного місяця (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору за прострочення у внесенні орендодавцю орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі не менше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від простроченої суми.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014р. (п. 6.1 договору).

Доказів припинення дії договору сторони не надали, отже на час розгляду справи судом умови договору є чинними, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2014р. відповідно до акту прийому-передачі предмета оренди (автомобіля) згідно з договором №17 від 05.09.2014р. автомобіль вантажний фургон марки MAN, модель М 03, номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 1998, колір білий був переданий орендарю.

Судом встановлено, що відповідач користувався предметом оренди з вересня 2014р. по серпень 2017р., що підтверджується наданим актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2017р., який підписаний директорами підприємств та скріплений мокрою печаткою, наданими позивачем актами, які також підписані та скріплені печатками обома сторонами та актом прийому-передачі предмета оренди (автомобіля) згідно з договором №17 від 05.09.2014р., відповідно до якого орендар 10.09.2017р. повернув орендодавцеві автомобіль вантажний фургон марки MAN, модель М 03, номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 1998, колір білий, що належить йому на праві власності згідно з технічним паспортом серія СХХ №371024 від 04.09.2014р.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків відповідачем здійснено оплату в розмірі 27266,77 грн. Решта суми в розмірі 44000,00 грн. відповідачем не сплачена.

Наявність заборгованості в сумі 44000,00 грн. за договором оренди транспортних засобів №17 від 11.09.2014р. відповідач визнав у мировій угоді.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

В резолютивній частині позову позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 42000,00 грн., однак у заяві про затвердження мирової угоди позивач та відповідач зазначають, що сума основного боргу складає 44000,00 грн. за 22 місяці користування транспортним засобом.

Розглянувши вказану заяву, суд розцінює її як заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу. Розгляду підлягають вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 44000,00 грн.

Відповідно до п. 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Також відповідно до заяви про затвердження мирової угоди позивач погодився на сплату відповідачем заборгованості в розмірі 44000,00 грн. без врахування штрафних санкцій.

Отже, фактично позивач відмовляється від стягнення штрафних санкцій, а саме інфляційних втрат у розмірі 9234,77 грн. та 3% річних у розмірі 2305,00 грн.

За таких обставин заява про затвердження мирової угоди в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних розцінена судом як відмова позову в цій частині в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

В наслідок вищезазначеного розгляду підлягають вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача лише суми основного боргу в розмірі 44000.00 грн. В заяві про затвердження мирової угоди сторонами також вирішений порядок розподілу судових витрат між ними.

Статтею 78 ГПК України встановлено, що відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд затверджує мирову угоду між сторонами, яка визначає порядок та умови сплати боргу відповідача (суми основного боргу у розмірі 44000,00 грн. за договором оренди транспортних засобів №17 від 11.09.2014р.), оскільки мирова угода у даній справі підписана уповноваженим представниками сторін, а саме: з боку позивача генеральним директором ТОВ Інтер ОСОБА_1 ОСОБА_2, а з боку відповідача головою СФГ Прогрес ОСОБА_3, текст мирової угоди стосується прав та обовязків сторін щодо предмета позову та не порушує ні чиїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Суд розяснює учасникам судового процесу, що відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Частиною 3 статті 80 ГПК України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарським витрат.

У заяві про затвердження мирової угоди сторони просили суд судові витрати по справі розподілити між ними порівну.

Враховуючи викладене, суд задовольняє дану заяву сторін.

Керуючись ст. 78, п. 4, 7 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Затвердити мирову угоду від 23.11.2017р., укладену між товариством з обмеженою відповідальністю Інтер ОСОБА_1 (49027, м. Дніпро, вул. Гоголя, 15, офіс 428, ідентифікаційний код 35544407) та селянським (фермерським) господарством Прогрес (71651, Запорізька обл., Василівський район, с. Долинка, вул. Перемоги, 1, ідентифікаційний код 22134994) наступного змісту:

«Ми, товариство з обмеженою відповідальністю Інтер ОСОБА_1 (далі - позивач) та селянське (фермерське) господарство Прогрес (далі - відповідач), сторони у справі №908/2029/17, яка знаходиться в провадженні господарського суду Запорізької області, домовились про укладання мирової угоди на наступних умовах:

1. Сторони домовились врегулювати спір по справі №908/2029/17 шляхом підписання та виконання даної мирової угоди.

2. Відповідач визначає, що фактичне користування транспортним засобом складає 22 місяці, а загальна сума заборгованості 44000,00 (сорок чотири тисячі) гривень 00 копійок.

3. Відповідач сплачує боргу, зазначений у п. 2 мирової угоди на умовах наступної розстрочки:

№Дата погашення заборгованостіСума погашення заборгованості (грн.)
1до 25 серпня 2018 року4000,00
2до 25 вересня 2018 року4000,00
3до 25 жовтня 2018 року4000,00
4до 25 листопада 2018 року4000,00
5до 25 грудня 2018 року4000,00
6до 25 серпня 2019 року4000,00
7до 25 вересня 2019 року5000,00
8до 25 жовтня 2019 року5000,00
9до 25 листопада 2019 року5000,00
10до 25 грудня 2019 року5000,00

4. Виплата заборгованості або частин заборгованості у вигляді платежів, здійснюється шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на рахунок позивача за реквізитами: р/р 9375 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, отримувач: ТОВ Інтер ОСОБА_1, .

5. Датою отримання платежу вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, зазначений у п. 4 даної мирової угоди.

6. Відповідач має право достроково погасити заборгованість в повному обсязі або частково.

7. За письмовою згодою позивача та відповідача, дати виплати окремих платежів, можуть бути відстрочені, але не пізніше ніж на 10 днів від дат, які вказані у п. 3 цієї мирової угоди. При цьому, письмова згода сторін про відстрочення окремого платежу повинна бути укладена між позивачем та відповідачем не пізніше запланованої дати виплати такого платежу, яка вказана у п. 3 мирової угоди.

8. Позивач заявляє, що з моменту підписання цієї мирової угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних майнових претензій до відповідача з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди.

9. Вищий господарський суд України пунктом 3.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснив, що у разі ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обовязків за цією угодою ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», і є виконавчим документом у розмінні пункту 2 статті 3 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою.

10. Дана мирова угода направляється сторонами до суду для її затвердження.

11. Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобовязання, передбаченого цією мировою угодою.

12. У разі несплати відповідачем сум заборгованості, у порядку визначеному п. 3 цієї мирової угоди, позивач має право направити ухвалу суду про затвердження цієї мирової угоди до виконавчої служби для виконання шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі, вказаному у п. 2 цієї мирової угоди за вирахуванням здійснених відповідачем платежів за цією мировою угодою, про що позивач вказує у заяві про відкриття виконавчого провадження.

13. Наслідки припинення провадження в справі у звязку з укладанням мирової угоди, у відповідності до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, сторонам зрозумілі.»

2. Припинити провадження у справі № 908/2029/17.

3. У випадку невиконання боржником - селянським (фермерським) господарством Прогрес (71651, Запорізька обл., Василівський район, с. Долинка, вул. Перемоги, 1, ідентифікаційний код 22134994) умов п. 3 цієї мирової угоди ухвала може бути предявлена стягувачем - товариством з обмеженою відповідальністю Інтер ОСОБА_1 (49027, м.Дніпро, вул. Гоголя, 15, офіс 428, ідентифікаційний код 35544407) до примусового виконання в порядку ст. 12 Закону України Про виконавче провадження, а саме протягом трьох років.

4. Стягнути з селянського (фермерського) господарства Прогрес (71651, Запорізька обл., Василівський район, с. Долинка, вул. Перемоги, 1, ідентифікаційний код 22134994) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Інтер ОСОБА_1 (49027, м. Дніпро, вул. Гоголя, 15, офіс 428, ідентифікаційний код 35544407) судовий збір у розмірі 800,00 грн. (вісімсот грн.00 коп.). Видати наказ.

Ухвала суду набрала законної сили 11.12.2017р.

Суддя О.В. Федорова