ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" грудня 2017 р.Справа № 924/928/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Крамар С.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтологістика плюс", м. Одеса

до Фізичної особи-підприємця Підфігурної Людмили Іванівни, с. Вербка-Мурована Ярмолинецького району Хмельницької області

про стягнення 6508,07грн., з яких: 5000,00грн. основної заборгованості, 452,89грн. пені, 151,18грн. інфляційних втрат, 904,00 грн. річних

Представники сторін:

від позивача: Левицька Ю.О. за довіреністю від 06.11.2017 року (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: ТОВ "Укравтологістика плюс" звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця Підфігурної Л.І. 6508,07 грн., з яких 5000,00грн. основної заборгованості, 452,89грн. пені, 151,18грн. інфляційних втрат та 904,00 грн. річних у зв'язку із неналежним виконанням умов договору транспортно-експедиторського обслуговування №190517/1 від 19.05.2017р.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягає на його задоволенні. У надісланих суду поясненнях від 30.10.2017 року позовні вимоги підтримує, наголошує, що ОСОБА_3 є співробітником ТОВ "Укравтологістика Плюс" та саме здійснював перевезення на умовах укладеного між сторонами у справі договору, що також підтверджується даними GPS-навігатора. У поясненнях від 17.11.2017 року звернув увагу суду, що вказані в актах та рахунках-фактурах вказівки на невірний номер договору є технічною помилкою.

Відповідач в судові засідання не з'явився, повноважного представника не направив, відзиву на позов не надав. Ухвали суду по даній справі, надіслані на його адресу, зазначену у позовній заяві та витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернулися до суду із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Судом враховується, що в разі, якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу судами першої інстанції").

Таким чином, оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте письмового відзиву на позов не подав, причин не повідомив, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Як вбачається із договору-заявки №190517/1 на транспортно-експедиторське обслуговування (далі - договору), ТОВ "Укравтологістика плюс" (експедитор) та замовник домовилися, що замовник замовляє, а експедитор надає послуги, пов'язані з організацією перевезення вантажу замовника автомобільним транспортом територією України, а також пов'язані з таким перевезенням додаткові послуги, згідно наступних параметрів:

маршрут: Галич-Хмельницький; найменування вантажу: шпон на палетах; вага: 20,86; спосіб завантаження та вивантаження: бічне/заднє; тип транспортного засобу: тент; місце, дата та час завантаження: Галич, згідно ТТН; місце, дата та час вивантаження: Хмельницький, згідно ТТН; вартість транспортно-експедиторських послуг: 5000 грн. у день вивантаження.

Замовник відповідно до п. 2.1. договору забезпечує завантаження автомобіля з врахуванням встановлених у державах, по території яких виконуються перевезення вантажу, обмежень щодо загальної ваги вантажів та навантаження на осі транспортного засобу. Замовник відшкодовує збитки, завдані експедитору невиконанням чи неналежним виконанням вказаного обов'язку.

Замовник зобов'язаний повідомити експедитору всю необхідну для здійснення перевезення інформацію про вантаж і своєчасно надати в його розпорядження всі супровідні документи, необхідні для належного здійснення перевезення. У випадку ненадання необхідної інформації та документів експедитор вправі не приступати до виконання своїх обов'язків (п. 2.3. договору).

Згідно п. 2.3. договору місце завантаження/розвантаження змінюється тільки після письмового узгодження із експедитором.

У п. 3.1. договору передбачено, що розмір винагороди експедитора визначається різницею між вартістю транспортно-експедиторських послуг і витратами, здійсненими експедитором в інтересах замовника, з урахуванням оплати послуг третіх осіб, залучених експедитором до виконання зобов'язань за цим договором.

Замовник оплачує всі додаткові витрати, які поніс експедитор у зв'язку з перевезенням вантажу (в тому числі, але не виключно: фумігація, страхування тощо) за наявності відповідних документів, які підтверджують, що ці платежі були здійснені з метою виконання умов цього договору (п. 3.2. договору).

У випадку несвоєчасної оплати коштів, передбачених даним договором, замовник сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від несплаченої суми за кожен день прострочення (п. 4.4. договору).

У п. 5.1. договору передбачено, що враховуючи звичаї ділового обороту, що склалися в галузі вантажних перевезень, сторони визнають юридичну силу факсимільних та електронних (переданих за допомогою електронної пошти (e-mail) копій даного договору і погоджуються, що вказані копії мають силу оригіналу. Підтвердженням юридичної сили таких копій є наявність в документах факсимільного або електронного відображення печаток сторін і підписів їх посадових осіб.

Договір-заявка містить підписи сторін справи та їх печатки.

На підтвердження позовних вимог позивачем подано підписаний позивачем та скріплений його печаткою акт №6712 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20.05.2017 року згідно якого ТОВ "Укравтологістика плюс" надано відповідачу послуги згідно договору №150517 від 19.05.2017 року на суму 5000,00 грн. Підпис представника відповідача на даному акті відсутній.

Відповідно до підписаного позивачем та скріпленого його печаткою рахунку-фактури №6712 від 20.05.2017 року, останнім надано відповідачу транспортно-експедиційні послуги: Галич - м. Хмельницький, згідно договору №150517 від 19.05.2017 року на суму 5000,00 грн.

Аналогічні акт на рахунок-фактура надані позивачем із посиланням на договір №190517/1 від 19.05.2017 року.

Як вбачається із накладної №15 від 19.05.2017 року, ТОВ "Галфарма" відпущено ОСОБА_3 шпон лущений буковий на суму 143850,00 грн.

ТОВ "Укравтологістика Плюс" надіслано Підфігурній Людмилі Іванівні претензію щодо оплати отриманих послуг №30.06.2017/2 від 30.06.2017 року, у якій просять останню здійснити погашення заборгованості згідно договору №190517 від 19.05.2017 року транспортно-експедиторського обслуговування в розмірі 5000,00 грн.

Вказана претензія не вручена Підфігурній Л.І. та повернута відділенням поштового зв'язку із відміткою "не проживає".

У відповідь на лист позивача GSN-GPS Технологии відповіла листом від 31.10.2017 року, що автомобіль НОМЕР_1 за період з 19.05.2017 року по 20.05.2017 року слідував через міста Хмельницький, Тернопіль та Івано-Франківськ.

З огляду на зазначене, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Пунктом 1 статті 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Як встановлено ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Аналогічне положення міститься і в ст.627 ЦК України, згідно якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 ГК України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Позивачем надано в матеріали справи договір-заявку №190517/1 на транспортно-експедиторське обслуговування, за умовами якої позивач взяв на себе зобов'язання надати відповідачу послуги, пов'язані з організацією перевезення вантажу автомобільним транспортом, а відповідач - оплатити різницю між вартістю транспортно-експедиторських послуг і витратами, здійсненими експедитором в інтересах замовника, а також оплатити всі додаткові витрати за їх наявності. При цьому, у договорі-заявці передбачено, що вартість транспортно-експедиційних послуг складає 5000,00 грн.

Частиною 2 статті 12 Закону України "Про транспортно-експедиційну діяльність" визначено, що клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (стаття 43 ГПК України).

В якості підтвердження надання послуг за договором-заявкою позивачем надано підписаний лише зі сторони товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтологістика плюс", м. Одеса акт здачі-прийняття робіт та рахунок-фактуру. Достовірних доказів проведення робіт та прийняття їх фізичною особою-підприємцем Підфігурною Л.І. с. Вербка-Мурована Ярмолинецького району позивачем не подано та матеріали справи не містять.

Дослідивши надані докази, суд не може вважати їх достатніми для встановлення факту надання позивачем послуг відповідачем на вказану суму та виникнення обов'язку відповідача з оплати наданих послуг.

Аналогічно критично судом оцінюються і дані навігатора та накладна №15 від 19.05.2017 року, оскільки вони жодним чином не пов'язані із виконанням договору-заявки та не підтверджують ні суму робіт, ні їх обсяг, ні особу замовника - фізичну особу-підприємця Підфігурну Л.І. с. Вербка-Мурована.

З наведеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено надання послуг відповідачу на суму 5000,00 грн., тому у стягненні вказаної суми слід відмовити. Аналогічно безпідставними є вимоги про стягнення пені, інфляційних втрат та річних.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтологістика плюс", м. Одеса до Фізичної особи-підприємця Підфігурної Людмили Іванівни, с. Вербка-Мурована Ярмолинецького району Хмельницької області про стягнення 6508,07грн., з яких: 5000,00грн. основної заборгованості, 452,89грн. пені, 151,18грн. інфляційних втрат, 904,00 грн. річних відмовити.

Повне рішення складено 05.12.2017 року.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 3 прим.: 1- до справи, 2 - позивачу (65104, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, б. 72, офіс 201; 65122, м. Одеса-122, вул. Ільфа та Петрова, 63/1, а/с №81) реком., 3 - відповідачу (32142, АДРЕСА_1) простим.