ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.12.2017 Справа № 904/8641/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 3618,36 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: юрисконсульт 1 категорії ОСОБА_1, довіреність № 1785 від 26.10.2017;

від відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність № 14/2466 від 23.12.2016; представник ОСОБА_3, довіреність № 14/12470 від 26.12.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач), у якому заявило вимогу про стягнення плати за користування вагонами в сумі 3618,36 грн.

07.11.2017 відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, оскільки випадок затримки вагонів на станції Інгулець за актом №672 від 31.03.2017 відбувався з причин, що залежали від залізниці (в зв'язку з порушенням встановленого договором №ПР/М-14-2/12-1757/НЮдч від 02.06.2014 інтервалу), і вини відповідача в затримці вагонів немає. Тому, на думку відповідача, підстави для нарахування на ПРАТ "ІНГЗК" плати за користування вагонами були відсутні.

На підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у судовому засіданні 07.11.2017 було оголошено перерву до 15.11.2017.

Позивач 15.11.2017 подав до суду пояснення на відзив, у якому зазначив, що факти затримки вагонів на станції Інгулець з вини відповідача засвідчені в актах загальної форми ГУ-23, які наведені в якості доказу правомірності нарахування спірної суми у позовній заяві. В договорі про експлуатацію залізничної під'їзної колії, в ЄТП, в Правилах перевезень вантажів і в інших нормативних документах відсутня інформація про дозвіл перевищувати з будь-яких причин передбачений час для забирання з колій залізниці вагонів для перевезення і забирання вагонів, які надійшли на адресу одержувачу, знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів. Позивач також вказує, що вагони: №61017000 призначенням Сартана, маршрути №78, 79, 80 призначенням ст. Берегова, №11 призначенням ст. Терни, №80 ст. Маріуполь - забиралися залізницею раніше, ніж розпочалася затримка вагонів за актами ГУ-23 №666, 672, 675, 678. При цьому, як пояснює позивач, на коліях станції Інгулець цілодобово проводиться приймання поїздів, які прибувають на адресу ПАТ "ІНГЗК" та відправляються комбінатом на інші станції залізниці і несвоєчасне забирання комбінатом вагонів з колій станції Інгулець призводить до порушення всього технологічного процесу роботи станції.

Відповідач від цієї ж дати подав до суду доповнення до відзиву на позовну заяву, в якому навів додаткові доводи того, що під час початку затримки вагонів на станції Інгулець на під'їзній колії ПрАТ "ІНГЗК" простоювали вагони в очікуванні дозволу на передавання їх залізниці. У зв'язку з чим відповідач зауважив, що саме неприйняття станцією Інгулець пред'явлених до перевезення вагонів унеможливило прийняття ПрАТ "ІНГЗК" вагонів, що прибули на його адресу, адже простій вагонів на під'їзних коліях відповідача позбавляє останнього технічної можливості прийняття прибулих на його адресу вагонів.

З огляду на вищенаведене, відповідач заявив клопотання про витребування у позивача документів, необхідних, на його думку, для підтвердження часу фактичного здавання комбінатом вагонів на станцію Інгулець, а саме: журналу диспетчерських розпоряджень по ст. Інгулець, журналу руху поїздів по ст. Інгулець та журналу поїзних телефонограм по ст. Інгулець за проміжок часу з 30.03.2017 по 03.04.2017.

Вказане клопотання судом розглянуто та задоволено.

27.11.2017 сторонами подано додаткові документи щодо руху поїздів по станції Інгулець, забирання спірних вагонів.

Ухвалою суду від 27.11.2017 строк розгляду справи було продовжено на 15 днів.

30.11.2017 позивач надав до суду пояснення, у яких зазначив, що факт прийняття вантажу до перевезення підтверджується підписанням пам'яток про подавання/забирання вагонів, у яких міститься вся інформація про час фактичного дозволу на здавання вагонів, що зазначені у відзиві на позовну заяву, з колій підприємства на колії станції Інгулець та час здавання вагонів на станцію.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2014 між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі - залізниця, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії, відповідач) було укладено договір про експлуатацію залізничної підїзної колії публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" №ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч (далі - договір), за умовами п. 1 якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій Інгулець ДП "Придніпровська залізниця": стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2. Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею підїзної колії є знаки "Межа підїзної колії", які встановлено на продовженні колії №3 біля вхідного сигналу "Н-І", на продовжені колії №2 біля вхідного сигналу "Н-ІІ".

Цей договір укладається терміном на пять років і діє з моменту його підписання сторонами (п. 19 договору).

Відповідно до п. 4 договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на підїзній колії.

Здавання вагонів для підїзної колії здійснюється: порожні під навантаженням концентрату залізорудного через інтервал часу 1,5 години; інші за повідомленням, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ "ІНГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до предявлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форми ГУ-2 (п.5. договору).

Згідно з п. 6 договору, вагони для підїзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні; подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Пунктом 10 договору сторони передбачили, що час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Власник колії сплачує залізниці: за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги (Тарифного керівництва №1); за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів; інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами; збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ Залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтами підвищення (п.14 договору).

15.12.2015 між сторонами укладена додаткова угода №3 до договору, якою у звязку з проведенням реєстрації ПАТ "Укрзалізниця", яке є правонаступником Укрзалізниці та підприємств і установ, реорганізованих шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" назву договору викладено в новій редакції: "Договір про експлуатацію залізничної підїзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниці".

27.09.2017 позивач звернувся до господарського суду з цим позовом, в обгрунтування якого зазначив, що залізницею було прийнято до перевезення за накладними №№ 49202534, 49202526, 49202518, 49202500, 49202492, 49202484, 49202476, 49202450, 49202443, 49202435, 49202427, 49202419, 49202401, 49202393, 49202385, 49202377, 49202369, 49202351, 49202344, 49202336, 49202310, 49202302, 49202294, 49202286, 49202278, 49202260, 49202252, 49202245, 49202237, 49202229, 49202211, 49202195, 49202187, 49202179, 49202054, 49202047, 49202039, 49202021, 49202013, 49201999, 49201981, 49201973, 49201965, 49201957, 49201940, 49201932, 49201924, 49201916, 49201908, 49201882, 42782623, 45892825, 45898210, 45934270, 45890803, 45974482, 45969755, 45951068, 45824778, 42684191, 42684183, 42684340, 42684365, 42684175, 42684209, 42684217, 42684134, 42684381, 42690636, 42690651, 42690669, 45998507, 42768127, 42748251, 42742478, 42798223, 42798231, 49227788, 49201890, 49202005, 42798231, 45966140, 45935335, 45966124, 45966108, 45930625, 45966157, 15966272, 45966207, 45936929, 45966223, 45966132, 45936762, 45935038, 45935079, 45938974, 45937059, 45942976, 45966249, 42747170, 42747162, 49202328, 49202468, 49227648, 49227523, 49227762, 49227770, 49228034, 49227515, 49227580, 49227853, 49227598, 42765545, 42733147, 42733204, 42733212, 42733170, 42733188, 49202542, 49220296, 42746214, 42773572, 42773564, 42757294, 42773556, 42773549, 42773515, 42773507, 42757286, 42773499, 42728972, 42756403, 42773481, 42728964, 42773465, 42747188, 42728949, 42753707, 42757278, 42756361, 42747154, 42793950, 42773408, 42753681, 42753665, 42757260, 42747147, 42756346, 42773374, 42747139, 42733139, 42753657, 42733113, 42773358, 42773341, 42773333, 42728790, 42753640, 32109605, 45968781, 45968823, 45998507, 42684357, 45990975, 45969755, 45890803, 42789628, 42790063, 42755850, 42778472, 42789594, 42790014, 42789602, 42789586, 42789859, 42789768, 42779033, 42778464, 42784371, 42790048, 42737270, 42789941, 42790204, 42789958, 42737270, 42789834, 42789792, 42790030, 42737270, 42779959, 42794149, 42789818, 42790212, 42789917, 42790006, 42789909, 42789800, 42790071, 42789974, 42789644, 430389, 430371, 430363, 430355, 430348, 430330, 430637, 430629, 430611, 430603, 30824, 36351278, 430389, 430371, 430363, 430355, 430348, 430330, 430637, 430629, 430611, 430603, 30824, 36351278 - порожні власні вагони на адресу одержувача - ПрАТ "Інгулецький ГЗК".

По прибуттю вагонів на станцію Інгулець, відповідно до п. 4 Правил користування вагонами, вантажоодержувача було повідомлено про прибуття вантажу та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблені відповідні записи в книзі ф. ГУ-2.

Однак, вищевказані вагони ПрАТ "Інгулецький ГЗК" не забиралися на під'їзну колію, про що були складені акти загальної форми ГУ-23: № 666 від 31.03.2017, № 668 від 31.03.2017, № 672 від 31.03.2017, № 675 від 01.04.2017 та № 678 від 02.04.2017.

За змістом акту № 666 від 31.03.2017 позивачем було повідомлено відповідача про готовність подавання вагонів 31.03.2017 о 05 год. 00 хв., затримка вагонів на коліях станції Інгулець відбулась 31.03.2017 за час з 07 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., в результаті чого позивачем і була нарахована плата за користування вагонами за цей період.

За актом № 668 від 31.03.2017 позивачем було повідомлено відповідача про готовність подавання вагонів 31.03.2017 о 12 год. 00 хв., затримка вагонів на коліях станції Інгулець відбулась 31.03.2017 за час з 13 год. 35 хв. до 15 год. 30 хв., в результаті чого позивачем і була нарахована плата за користування вагонами за цей період. Проте позивач зауважив, що плата ним перерахована на 0 год. 25 хв. менше часу, ніж зазначено в цьому акті, з урахуванням часу на підготовку до забирання вагонів.

За актом № 672 від 31.03.2017 позивачем було повідомлено відповідача про готовність подавання вагонів 31.03.2017 о 17 год. 55 хв., затримка вагонів на коліях станції Інгулець відбулась 31.03.2017 за час з 19 год. 55 хв. до 22 год. 25 хв., в результаті чого позивачем і була нарахована плата за користування вагонами за цей період.

За актом № 675 від 01.04.2017 позивачем було повідомлено відповідача про готовність подавання вагонів 31.03.2017 о 16 год. 45 хв., затримка вагонів на коліях станції Інгулець відбулась з 31.03.2017 о 18 год. 45 хв. до 01.04.2017 о 02 год. 45 хв., в результаті чого позивачем і була нарахована плата за користування вагонами за цей період.

За актом № 678 від 02.04.2017 позивачем було повідомлено відповідача про готовність подавання вагонів 01.04.2017 о 01 год. 40 хв., яке передано до початку затримки за 2 год. 35 хв. затримка вагонів на коліях станції Інгулець відбулась з 01.04.2017 о 04 год. 15 хв. до 02.04.2017, в результаті чого позивачем і була нарахована плата за користування вагонами за цей період.

За час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами у розмірі 3618,36 грн за відомостями ф. ГУ-46: №№ 02049218, 02049219, 03049222, 02049221, 03049223, 01049214, 01049205, 01049207, 02049217, 01049211, 02049216, 01049215, 01049206, 01049210, 02049220, 01049208.

Отже, предметом спору у цій справі є стягнення плати за користування вагонами у сумі 3618,36 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, з подальшими змінами , взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Положеннями абз. 1 ст. 42 Статуту визначено, що залізниця зобовязана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Статтею 46 Статуту передбачено, що одержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно ч.ч.1, 2 та 7-9 ст. 119 Статуту, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками підїзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами субєктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків, зазначених розмірів плати. Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Пунктом 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва №1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобовязана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обовязки, передбачені Статутом, зокрема, обовязок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обовязки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

За приписами п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Памяток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а, Актів загальної ф.ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, зокрема, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди предявлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобовязаний підписати відомість із зауваженнями. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам'ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій. Пам'ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласника.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п. 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з п. 9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим звязком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Згідно з п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

З огляду на викладене, станцією призначення були оформлені відповідні документи, у тому числі акти загальної форми ГУ-23: № 666 від 31.03.2017, № 668 від 31.03.2017, № 672 від 31.03.2017, № 675 від 01.04.2017 та № 678 від 02.04.2017, на підставі яких за час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами у розмірі 3618,36 грн за відомостями ф. ГУ-46: №№ 02049218, 02049219, 03049222, 02049221, 03049223, 01049214, 01049205, 01049207, 02049217, 01049211, 02049216, 01049215, 01049206, 01049210, 02049220, 01049208.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач своєчасно повідомив відповідача про свою готовність передати вагони на підїзну колію, стосовно яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника; відповідні записи-повідомлення відображені у Книгах форми ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Інгулець Придніпровської залізниці.

В силу приписів ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Відповідач належних і допустимих доказів відсутності своєї вини у скупченні вагонів на станції призначення суду не надав. Натомість його вина підтверджується наступним.

Так, факти скупчення вагонів через несвоєчасне забирання відповідачем з колій станції призначення на свою підїзну колію вантажів, які прибули на його адресу, підтверджується вказаними вище актами загальної форми ГУ-23 та є порушенням вимог п.33 Правил видачі вантажів та ст.ст.46, 47 Статуту, якими визначено, що одержувач зобовязаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом, договором, контрактом, замовленням тощо.

В п. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 №411 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854 чітко вказано, що: "Черговий по станції зобов'язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів". До того ж, в п. 14.2.1 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України ЦД-0058, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку від 31.08.2005 №507 зазначено: "Приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії". З чого слідує висновок, що на станції не можливе постійне зайняття колій вагонами, обов'язково повинні бути вільні колії.

Не знайшов свого підтвердження матеріалами справи і той факт, що саме залізницею своєчасно не забиралися з під'їзної колії вагони через що виникла їх затримка на коліях станції Інгулець.

Згідно п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорта України від 21.11.2000 № 644, факт приймання вантажу до перевезення, завантаженого у вагон (контейнер) відправником, підтверджується підписанням Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, видачу/приймання контейнерів працівниками відправника і залізниці.

Отже, саме пам'ятка є основним документом приймання передачі-вагонів.

При цьому, дослідження судом пам'яток про забирання вагонів ф.ГУ-45 за №№ 933, 935, 936, 938, 939, 940, 941, 942, 945,946, які містяться в матеріалах справи, показало, що останні підписані відповідачем без заперечень.

Таким чином, залізницею наведені належні доводи, що підтверджені доказами, про час подання повідомлення ПАТ "Інгулецький ГЗК" про готовність здавання вагонів залізниці та час фактичного забирання вагонів останньою.

Наявність вільних підїзних колій на станції Інгулець, з урахуванням відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження вживання ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього у такому скупченні, внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних підїзних колій.

Відтак, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме своєчасного повідомлення відповідача про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу, неприйняття цих вагонів відповідачем, що призвело до їх затримки на станції призначення, суд вважає правомірним нарахування залізницею плати за користування вагонами в сумі 3618,36 грн.

Отже, відповідачем наявними матеріалами справи не доведена відсутність своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станціях призначення. Крім того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 03.09.2013 у справі 904/2287/13.

Таким чином, відповідач не надав належних доказів на спростування доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача, як на сторону з вини якої виник спір.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1 Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) плату за користування вагонами у сумі 3618,36 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн, наказ видати позивачу після набрання судовим рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 12.12.2017.

Суддя ОСОБА_4