РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 Справа № 910/16645/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

про стягнення 19 886,00 грн.

за участю представників:

від позивача:Білоконь І.В. - представник за довіреністю № 3368/18 від 29.12.2016 р.
від відповідача :Басюк Б.І. - представник за довіреністю №3920 від 12.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аха Страхування» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Аха Страхування», позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», відповідач) про стягнення 19 886,00 грн.

Свої позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Аха Страхування» обґрунтовує тим, що 22.04.2017 р. у місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля марки "Сузукі", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням страхувальника ОСОБА_3 та автомобіля "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого був пошкоджений застрахований транспортний засіб марки "Сузукі". У подальшому позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на загальну суму 19 886,00 грн.

У позові ПрАТ «Страхова компанія «Аха Страхування» просило стягнути з відповідача, який є страхувальником відповідальності винної особи, суму страхового відшкодування в розмірі 19 886,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував свої позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача зазначив про часткову сплату страхового відшкодування у сумі 16 016,30 грн., яка була здійснена останнім з урахуванням коефіціенту зносу пошкодженого автомобіля. У інший частині позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» № 7596а6ко від 24.06.2016 р., укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Аха Страхування» та ОСОБА_3, були застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме - автомобілем марки "Сузукі", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 11.07.2017 р. по справі № 756/6048/17 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту експертного дослідження № 367/17 від 07.10.2017 р. загальний розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Сузукі", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 17 125,62 грн., а згідно з рахунком-фактурою СТО № 106 від 02.05.2017 р. - становить 19 886,00 грн.

У подальшому, на підставі страхового акту № АХА2205114 від 05.05.2017 р. позивач перерахував страхувальнику (на користь СТО) страхове відшкодування у сумі 19 886,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 330 911 від 10.05.2017 р.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Також пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Хюндай", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6303213.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду, а згідно з положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача - ПрАТ «Страхова компанія «Аха Страхування» (як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі) в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачу сплаченої ним суми, суд виходить з наступного.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Водночас, виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, з положень статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 22.03.2017 р. по справі № 910/3650/16.

Так, розмір (коефіцієнт) зносу розраховується за порядком, передбаченим Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 р. (далі - Методика).

Відповідно до п. 1.6 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Згідно з пунктом 7.38 Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З договору добровільного страхування № 7596а6ко від 24.06.2016 р., вбачається, що роком випуску пошкодженого автомобіля "Сузукі", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - є 2009 рік, а отже, на момент ДТП (22.04.2017) строк його експлуатації перевищував 7 років, а тому при розрахунку страхового відшкодування є підстави для застосування коефіціенту фізичного зносу.

Відповідно до п. 8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу визначається за наступною формулою: Сврз = Ср + См + Сс * (1-Ез), де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн; См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, Ез - коефіціент фізичного зносу.

Із наданого позивачем у судовому засіданні звіту експертного дослідження № 367/17 від 07.10.2017 р., складеного за результатами технічного огляду автомобіля "Сузукі", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вбачається, що Ср дорівнює 6 175,00 грн.; См = 6 286,63 грн.; Сс = 9 518,36 грн., а Ез = 0,51.

За таких обставин, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Сузукі", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіціенту фізичного зносу дорівнює 17 125,62 грн. (6 175,00 + 6 286,63 + 9 518,36 * (1-0,51)), а тому сума збитку, заявлена позивачем у 19 886,00 грн., суд вважає необгрунтованою.

Натомість, вказаний звіт суд приймає в якості належного доказу вартості понесеного збитку, а наданий відповідачем розрахунок страхового відшкодування на суму 16 016,30 грн. - відхиляє, оскільки розрахунок був складений відповідачем самостійно без огляду автомобіля "Сузукі", проте із застосуванням коефіціентів фізичного зносу, які можуть бути застосовані суб'єктом оціночної діяльності.

У той же час, судом встановлено, що під час розгляду даної справи відповідач сплатив позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 16 016,30 грн. за власним розрахунком суми матеріального збитку, що підтверджується платіжним дорученням № 1013 від 09.10.2017 р. Отже, сплативши страхове відшкодування у вказаній сумі, відповідач припинив у такий спосіб відповідне грошове зобов'язання, а тому провадження в цій частині позовних вимог (на суму 16 016,30 грн.) підлягає припиненню згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Що стосується іншої частини позовних вимог у сумі 3 869,70 грн. (19 886,00 грн. - 16 016,30 грн.) суд вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, а саме - у межах встановленого звітом розміру збитку, який складає 17 125,62 грн. та був сплачений відповідачем неповністю - 16 016,30 грн.

Виходячи з викладеного, задоволенню підлягає вимога про стягнення 1 109,32 грн. (17 125,62 грн. - 16 016,30 грн.), а у решті позовних вимог - суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позовних вимог покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 35, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення 19 886,00 грн. в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхового відшкодування в сумі 16 016,30 грн. припинити.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення 3 869,70 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул. Кирілівська, буд. 40, ідентифікаційний код 20602681) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в сумі 1 109 (одна тисяча сто дев'ять) грн. 32 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 458 (чотириста п'ятдесят вісім) грн. 67 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 30 листопада 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 7 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.