ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р.Справа № 916/2754/17

За позовом: ОСОБА_1 акціонерного товариства „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком

до відповідача: Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації

про стягнення 72 981,38грн.

Суддя: Власова С.Г.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_2 згідно довіреності №1936 від 10.08.2017р.;

від відповідача: не зявився.

В засіданні 07.12.2017р. приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_2 згідно довіреності №1936 від 10.08.2017р.;

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 акціонерне товариство „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком звернулося до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації про стягнення 72 981,38грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2017р. справу №916/2754/17 розподілено до розгляду суддею Власовою С.Г.

Ухвалою суду від 14.11.2017р. порушено провадження у справі №916/2754/17, справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Клопотання позивача від 07.12.2017р. за вх.№26131/17 про нездійснення технічної фіксації судового процесу було судом задоволено.

Клопотання представника відповідача за вх.№25909/17 від 05.12.2017р. про розгляд справи за відсутністю представника Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації, судом задоволено.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що позивачем - ПАТ „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком в період з 01.01.2016р. по 01.01.2017р. надано телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, які повинен відшкодувати відповідач - Управліня праці та соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрацїї у розмірі 72 981,38грн. (про що було підписано акти звіряння розрахунків за надані телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги відповідно до законодавства. Згідно ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Однак, всупереч положенням норм чинного законодавства відповідач не виконує обов'язки щодо відшкодування витрат, які понесені позивачем в результаті надання послуг на пільгових умовах, зокрема відповідачем не відшкодовано витрати понесені внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в період з 01.01.2016 по 01.01.2017р.р., внаслідок чого заборгованість за надані на пільгових умовах телекомунікаційні послуги становить 72 981,38грн.

Відповідач проти позову заперечує, 05.12.2017р. подав відзив на позов за вх.№25910/17, в обґрунтування заперечень зазначає, що із позовними вимогами не погоджується, посилаючись на ч.1 ст.23, п.п. б п.4 ч.1 ст.89, ст.102 Бюджетного кодексу України, постанову КМУ №256 від 04.03.2002р., Закону „Про Державний бюджет України вказує, що Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації є бюджетною установою і діє відповідно до вимог чинного законодавства України, всі платежі які здійснює Управляння проводиться на підставі кошторисних призначень та коштів передбачених на конкретні цілі відповідно до ч.1 ст.23 Бюджетного Кодексу України будь які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено ЗУ „Про державний бюджет України. Однак, у вказаному законі не визначені бюджетні призначення на субвенції з Державного бюджету України місцевим бюджетам та надання пільг з послуг звязку, тому за твердженнями відповідача, Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації не мало права укладати договір на відшкодування компенсації за встановлення телефонів та надання пільг по абонплаті за користування телефонами громадянам, які користуються пільгами, згідно Законів України. З огляду на що, відповідачем, листами від 02.02.2016р. №01/07-700-137 та від 06.05.2016р. №01/07-700-783 було попереджено позивача про те, що у 2016р. в Державному бюджеті України не передбачено видатки на фінансування пільг з послуг звязку за рахунок субвенції з Державного бюджету України категоріям громадян та про неможливість виділення таких коштів з районного бюджету у звязку із відсутністю фінансового ресурсу.

Крім того, 07.12.2017р. позивачем подано до матеріалів справи додаткові пояснення, в яких останній зазначає, що ПАТ „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком надає телекомунікаційні послуги (встановлення телефону, абонплата за користування телефоном) громадянам, які мають пільги відповідно до чинного законодавства України на кредитній основі, а тому, враховуючи, що послуги надаються на кредитній основі, тобто, за твердженнями позивача, оплата проводиться у місяці, наступному за місяцем, в якому надавалися послуги, розрахунки форми -2 пільга охоплюють період з грудня 2015р. по листопад 2016р. включно. А відтак, відповідна заборгованість з компенсації, як і обовязок щодо оплати наданих послуг за надані у період з грудня 2015 року по листопад 2016 року включно виникла відповідно у наступних місяцях, тобто, загальний період заборгованості становить січень-грудень 2016р., що, за твердженнями позивача, підтверджується залученими до матеріалів справи актами звірки розрахунків та не спростовується відповідачем. Зважаючи на викладене вище, позивач просить суд стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації заборгованість за період січень-грудень 2016р. за фактично надані послуги з грудня 2015р. по листопад 2016р.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представників сторін та їх правові позиції, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 акціонерне товариство Укртелеком є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України Про телекомунікації, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295, інших законодавчих актів України.

Відповідно до п.3 ст.63 Закону України Про телекомунікації та п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ №295 від 11.04.2012, споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг звязку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги. У відповідності до ст. 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Так, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №35551-ХІІІ, Законом України "Про жертви нацистських переслідувань" від 23.03.2000 №1584-ІІІ, Законом України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ, Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" від 24.03.2008, №203/98-ВР, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ та Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 №2402-ІІІ встановлені пільги з оплати послуг зв'язку для окремих категорій осіб.

Згідно вищезазначених вимог чинного законодавства, за твердженнями позивача ОСОБА_1 акціонерним товариством „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком щомісячно через канцелярію відповідача - Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації нарочно надавались акти звіряння розрахунків, однак, як вказує позивач, відповідач зазначені акти не приймав, аргументуючи це тим, що у останнього відсутнє фінансування з державного бюджету за відповідною бюджетною програмою та у нього відсутня можливість здійснювати сплату компенсацій за надані пільги. Тому, позивач зазначає, що вищезазначені документи направлялися поштою рекомендованим поштовим відправленням, а саме листами від ПАТ „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком до Начальника управління соціального захисту населення УСЗН Ізмаїльської РДА: №623 від 20.06.2017р., №624 від 20.06.2017, №625 від 20.06.2017р., №626 від 20.06.2017р., №627 від 20.06.2017р., №628 від 20.06.2017р., №629 від 20.06.2017р., №630 від 20.06.2017р., №631 від 20.06.2017р., №632 від 20.06.2017р., №633 від 20.06.2017р., №634 від 20.06.2017р., №635 від 20.06.2017р., №636 від 20.06.2017р., №637 від 20.06.2017р., №638 від 20.06.2017р., №639 від 20.06.2017р., №640 від 20.06.2017р., №641 від 20.06.2017р., №642 від 20.06.2017р., №643 від 20.06.2017р., №644 від 20.06.2017р., №645 від 20.06.2017р., №646 від 20.06.2017р., належним чином копії яких залучені до матеріалів справи, оригінали яких судом оглянуті в судових засіданнях 23.11.2017р. та 07.12.2017р.

На підтвердження надання населенню Ізмаїльського району Одеської області послуг зв'язку на пільгових умовах за період з грудня 2015р. по листопад 2016р. позивачем подано до матеріалів справи Форми-2 пільги, в яких зазначено перелік пільговиків, яким надано зазначені вище послуги.

Крім того, на підтвердження наявної заборгованості у відповідача перед ПАТ „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком за період з січня 2016р. по грудень 2016р. позивачем надано акти звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ „Укртелеком та розпорядником коштів місцевого бюджету УПСЗН Ізмаїльської РДА за надані послуги, на які надаються пільги, що підписані та скріплені печаткою уповноваженими особами ПАТ „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком, з яких вбачається наступне:

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УСЗН Ізмаїльської РДА за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.02.2016р. заборгованість, яка станом на 01.02.2016р. складає 6 875,38грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УСЗН Ізмаїльської РДА за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.03.2016р. заборгованість, яка станом на 01.03.2016р. складає 12 669,64грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УСЗН Ізмаїльської РДА за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.04.2016р. заборгованість, яка станом на 01.04.2016р. складає 19 160,12грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УСЗН Ізмаїльської РДА за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.05.2016р. заборгованість, яка станом на 01.05.2016р. складає 25 418,48грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УСЗН Ізмаїльської РДА за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.06.2016р. заборгованість, яка станом на 01.06.2016р. складає 31 893,97грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УСЗН Ізмаїльської РДА за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.07.2016р. заборгованість, яка станом на 01.07.2016р. складає 38 095,56грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УСЗН Ізмаїльської РДА за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.08.2016р. заборгованість, яка станом на 01.08.2016р. складає 44 295,84грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УСЗН Ізмаїльської РДА за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.09.2016р. заборгованість, яка станом на 01.09.2016р. складає 50 143,24грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УСЗН Ізмаїльської РДА за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.10.2016р. заборгованість, яка станом на 01.10.2016р. складає 55 909,59грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УСЗН Ізмаїльської РДА за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.11.2016р. заборгованість, яка станом на 01.11.2016р. складає 61 451,19грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УСЗН Ізмаїльської РДА за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.12.2016р. заборгованість, яка станом на 01.12.2016р. складає 67 277,50грн;

- згідно акту звірки розрахунків між Одеською філією ПАТ «Укртелеком» та УСЗН Ізмаїльської РДА за встановлення та користування телефоном (телекомунікаційні послуги), на які надаються пільги окремим категоріям громадян з послуг звязку, нараховано з початку поточного року по 01.01.2017р. заборгованість, яка станом на 01.01.2017р. складає 72 981,38грн.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачем було надано послуги звязку пільговим категоріям абонентів з грудня 2015р. по листопад 2016р., а заборгованість за вказані послуги існує за період січень-грудень 2016р. за фактично надані послуги загалом на суму 72 981,38грн.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладені ними правові позиції, суд вважає заявлені ОСОБА_1 акціонерним товариством Укртелеком в особі Одеської філії ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 72 981,38грн. заборгованості правомірними, такими, що відповідають дійсним обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

В силу вимог статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із наданням телекомунікаційних послуг здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про телекомунікації, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.19 Закону України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії виключно законами України визначаються: - мінімальний розмір заробітної плати; - мінімальний розмір пенсії за віком; - неоподатковуваний мінімум доходів громадян; - величина порогу індексації грошових доходів громадян; - пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг звязку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону України «Про телекомунікації телекомунікаційні послуги» споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Так, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №35551-ХІІІ, Законом України "Про жертви нацистських переслідувань" від 23.03.2000 №1584-ІІІ, Законом України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ, Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" від 24.03.2008, №203/98-ВР, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ та Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 №2402-ІІІ встановлені пільги з оплати послуг зв'язку для окремих категорій осіб.

У вище перелічених законах закріплені норми, що реалізують державні гарантії певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов'язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Таким чином, чинне законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов'язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажання.

Згідно з ст. 2 Бюджетного кодексу України видатки бюджету це кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом.

Положеннями ст. 30 цього ж кодексу визначено, що видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що повязані з реалізацією державних програм, перелік яких визначено статтею 87 цього Кодексу.

Відповідно до п. 9 ст. 87 цього ж кодексу до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі на державні програми соціальної допомоги.

У відповідності до підпункту „б пункту 4 статті 89 цього ж кодексу до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, зокрема, державні програми соціального захисту.

За змістом статті 102 цього ж кодексу видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті „б пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Порядок та механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету встановлений Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256.

Пунктами 2, 3 Порядку передбачено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно з п. 5 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): зокрема, щодо пільг з послуг звязку.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, Кабінет Міністрів України постановою від 29 січня 2003 року № 117 затвердив Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Згідно п. 3 Положення Управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі уповноважені органи): організовують збирання, систематизацію і зберігання інформації про осіб, які мають право на пільги та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою „1-пільга, в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів; вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Пунктом 11 Положення визначено, що уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою „ 5-пільга та реєстр розрахунків згідно з формою „ 7-пільга; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою „ 3-пільга; 3) до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою „ 3-пільга; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, головним управлінням праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами „ 4-пільга та „ 6-пільга.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг Ізмаїльського району Одеської області є Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації, а отже відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання населенню Ізмаїльського району Одеської області послуг зв'язку на пільгових умовах, по даній справі повинен здійснювати відповідач за рахунок державних субвенцій.

Факт надання позивачем пільговій категорії населення Ізмаїльського району Одеської області послуг зв'язку підтверджується оформленим позивачем актами звіряння розрахунків за надані населенню послуги.

Заперечення відповідача судом відхиляються виходячи з наступного.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "ОСОБА_3 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Отже, неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування витрат, понесених Позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення Ізмаїльського району Одеської області та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання.

При цьому суд зауважує, що чинне законодавство України не передбачає обов'язкової наявності договірних відносин сторін для здійснення відшкодування витрат за послуги, надані пільговим категоріям громадян, оскільки зобов'язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із вищеперелічених нормативних актів і не залежать від волевиявлення постачальників послуг та відповідних органів .

У встановленому законодавством порядку і станом на час розгляду справи відповідач свій обовязок щодо відшкодування позивачу витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, не виконав і станом на 01.01.2017 р. його заборгованість перед позивачем по витратам, понесеним внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, складає 72 981,38грн.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 72 981,38грн. по витратам, понесеним внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

При цьому, згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у відповідній постанові від 15.05.2012р. у справі №11/466, який є обовязковим для суду згідно до ст.ст.82, 111-28 ГПК України, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Позивачу за рахунок відповідача згідно ст. 49 ГПК України відшкодовуються судові витрати, а саме 1600,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 акціонерного товариства „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Ізмаїльської районної державної адміністрації (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Покровська, буд. 48, корп. А, ) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства „Укртелеком в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, , н/р 6401 в ПАТ „Альфа-Банк, МФО 300346) 72 981 (сімдесят дві тисячі девятсот вісімдесят одну) грн. 38коп. заборгованості, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 11 грудня 2017 р.

Суддя С.Г. Власова