РІШЕННЯ

06.12.2017Справа №910/17879/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/17879/17

за позовом ОСОБА_1, с. Гора,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр», м. Київ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, с. Хлепча, ОСОБА_3, м. Вишневе, товариство з обмеженою відповідальністю «Світ-Сервіс», м. Київ,

про визнання недійсним рішення,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (особисто; паспорт серія НОМЕР_1); ОСОБА_4 (довіреність від 27.07.2017 № б/н); ОСОБА_5 (довіреність від 27.07.2017 № б/н);

відповідача - Діденко Ю.О. (довіреність від 10.06.2017 № б/н); Лукошкіної Ю.Ю. (довіреність від 10.06.2017 №б/н);

третіх осіб-1,2 - не з'явилися;

третьої особи-3 - Лапаєвої О.П. (довіреність від 01.12.2017 №2).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» (далі - Товариство) про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства від 28.05.2014, оформленого протоколом № 37.

Ухвалою Господарського суду від 18.10.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 28.11.2017; залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3.

22.11.2017 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

28.11.2017 позивач подав суду документ на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

28.11.2017 Товариство подало суду заяву про залучення як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариства з обмеженою відповідальністю «Світ-Сервіс» (далі - ТОВ «Світ-Сервіс»).

Ухвалою Господарського суду від 28.11.2017 відкладено розгляд справи на 05.12.2017 та залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ «Світ-Сервіс».

05.12.2017 Товариство подало суду додаткові письмові пояснення, в яких просило суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

У судовому засіданні 05.12.2017 було оголошено перерву до 06.12.2017 відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

06.12.2017 позивач подав суду заяву про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Товариство 06.12.2017 подало суду додаткові пояснення, в яких виклало заперечення щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1

06.12.2017 ОСОБА_1 подала суду письмові пояснення та додаткові документи до матеріалів справи, в яких виклала обґрунтування позовних вимог та просила суд задовольнити позовну заяву.

Позивач зазначила, що відсутня згода і уповноваження загальних зборів ТОВ "Світ-Сервіс", як учасника відповідача на участь керівника в зборах ТОВ "Сервіс-Центр".

ТОВ «Світ-Сервіс» 06.12.2017 подало суду письмові пояснення, в яких зазначило про те, що 28.05.2014 загальні збори учасників Товариства в реалії не проводилися, а підписи на оспорюваному протоколі №37 ставилися у липні 2014 року; третя особа-3 заперечує щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву; Товариством порушено норми Закону України «Про господарські товариства» та порушено корпоративні права.

У судовому засіданні 06.12.2017 представники позивача надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представники відповідача надали пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечили.

Представник третьої особи-3 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники третіх осіб-1,2 в судове засідання 06.12.2017 не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані сторонам на адреси, зазначені в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцезнаходженням позивача. До матеріалів справи долучено конверти-повернення з юридичних адрес третіх осіб-1,2 з відміткою відділення поштового зв'язку «адрес. не прожив.».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова №18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 06.12.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи та здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Розглянувши подані учасниками процесу документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи-3, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до абзацу другого пункту 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» (далі - Постанова № 13) право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується.

Судом встановлено, що Товариство відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має такий перелік учасників станом на день прийняття оскаржуваного рішення (28.05.2014): ОСОБА_1 володіє часткою у розмірі 14,1% статутного капіталу Товариства; ТОВ «Світ-Сервіс» - 32,2%; ОСОБА_2 - 26,85%; ОСОБА_3 - 26,85%.

27.08.2015 позивач звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів; 12.07.2017 ухвалою Подільського районного суду міста Києва у справі №758/9587/15-Ц (категорія 58) було ухвалено провадження у справі закрити, так як суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства з урахуванням пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України.

Позивач мотивує позовні вимоги таким:

- у липні 2014 року до позивача звернулись третя особа-1 та третя особа-2, з вимогою підписати протокол №37 загальних зборів учасників Товариства від 28.05.2014 з порядком денним: про звільнення з посади генерального директора Товариства ОСОБА_1 з 31.05.2014 та призначення на посаду нового генерального директора Товариства;

- позивач відмовлялась підписувати протокол №37, наголошуючи третій особі-1 та третій особі-2, про те, що:

по-перше, він датується 28.05.2017, а нині липень місяць;

по-друге, дата звільнення також не може бути 31.05.2017, так як станом на липень місяць генеральний директор відповідача виконує свої трудові обов'язки, в т.ч. укладає договори він імені Товариства, звітує перед податковими органами і т.п. та станом на липень 2014 року заява про звільнення не писалась та не подавалась загальним зборам учасників Товариства;

по-третє, своєю вимогою вони порушують порядок (процедуру) скликання зборів учасників, порядок прийняття рішення, складання протоколу №37 та його підписання;

по-четверте, всі їх дії є протизаконними та протиправними, так як порушують права інших учасників Товариства, як корпоративні так і особисті немайнові;

- проте, окрему думку позивача не було враховано, про голосування не йшло й мови, а далі під психологічним тиском та примусом третіх осіб-1,2, позивач змушена була поставити підпис на вказаному протоколі навпроти свого імені як учасника;

- відсутня згода і уповноваження загальних зборів ТОВ "Світ-Сервіс", як учасника відповідача на участь керівника в зборах ТОВ "Сервіс-Центр"

- державну реєстрацію змін до відомостей про Товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо зміни керівника було проведено 25.11.2014;

- тривалий час позивач, знаходячись під впливом психологічного тиску, який здійснили треті особи-1,2 під час підписання протоколу №37, дуже хвилювалась за свою особисту безпеку та безпеку своєї родини;

- 27.03.2017 ОСОБА_1 звернулась до правоохоронних органів із заявою - повідомленням про вчинення злочину;

- 31.03.2017 органом досудового розслідування Подільського районного управління поліції у м. Києві порушено кримінальне провадження №0001380 за ознаками злочину передбаченого частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України;

- 05.05.2017 за результатами проведення слідчих дій, за запитом слідчого Подільського районного управління поліції у м. Києві до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної Служби України було встановлено, що третя особа-1 26.05.2014 у 9 год. 00 хв. через пункт пропуску - аеропорт Бориспіль перетнув на виїзд (виліт) державний кордон України рейсом Київ-Мадрид №941, а на в'їзд (повернення) - 01.06.2014 рейсом Валенсія-Київ №WAU6184 через пункт пропуску - аеропорт Київ (Жуляни). Даний документ визнаний як доказ, про що свідчить ухвала Господарського суду міста Києва від 31.05. 2017 у справі №910/25157/15 (суддя Князьков В.В.);

- так як треті особи-1,2 заперечують наявність явних порушень при прийнятті рішення, оформленого протоколом №37 загальних зборів учасників Товариства від 28.05.2014, а позивач наполягає, що рішення прийняте з порушення норм чинного законодавства та корпоративних прав інших учасників, тому виник конфлікт не тільки між учасниками та Товариством, а й між учасниками Товариства.

З огляду на викладене, позивач вважає, що третіми особами-1,2 не лише порушено закон при прийнятті рішення, але й порушено її права, а саме:

- щодо порядку скликання загальних зборів учасників Товариства:

позивач не отримувала жодних повідомлень про скликання загальних зборів учасників Товариства, в зв'язку з чим була позбавлена права ознайомитись з питаннями порядку денного, направити свої пропозиції для включення їх до нього та підготуватись до зборів, що є одним з порушень корпоративних прав позивача;

- щодо кворуму на загальних зборах учасників Товариства:

якщо один з учасників (третя особа-1), який має 26,85% голосів фактично відсутній, а учасник - позивач (який має 14,1% голосів) підписала протокол лише у липні 2014 року (тобто 28.05.2014 на зборах позивач фактично була відсутня), частки яких у сукупності складають 40,95% статутного капіталу Товариства, збори вважаються не повноважними приймати будь-які рішення, так як відповідно до підпункту 6.5.2 пункту 6.5 статуту відповідача, загальні збори мають право вирішувати питання, якщо на них присутні учасники, які володіють в сукупності більш як 60% голосів.

Отже, на думку ОСОБА_1, існує безумовна підстава для визнання недійсним рішення загальних зборів у силу прямої вказівки на закон, а саме прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 59, 60 Закону України «Про господарські товариства»).

Крім того, позивач наголошує, що протокол №37 загальних зборів учасників Товариства від 28.05.2014 містить неправдиву інформацію, а саме:

- місце проведення зборів - місто Київ та дата проведення зборів - 28.05.2014 (дана інформаціє є неправдивою, так як один з учасників зборів фактично знаходився на той час за межами країни);

- по першому питанню порядку денного слухали: «ОСОБА_2 (третя особа-1, якого на той час не було на території України), який повідомив про те, що від генерального директора Товариства ОСОБА_1 надійшла заява про звільнення з посади з 31.05.2014 та запропонував учасникам задовольнити заяву Генерального директора Товариства» (зазначена заява про звільнення генеральним директором не складалась, не підписувалась та не подавалась до розгляду загальним зборам учасників відповідача та іншим учасникам не надавалась для ознайомлення).

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Відповідно до частини п'ятої статті 61 Закону України «Про господарські товариства» (далі - Закон) про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Слід зазначити, що статутом Товариства не передбачено особливого порядку скликання загальних зборів учасників.

Доводи ОСОБА_1, що протокол від 28.05.2014 було підписано нею під впливом психічного тиску, документально не підтверджені.

Так, на день розгляду даного господарського спору відсутній обвинувальний вирок, який би підтверджував вчинення злочину проти ОСОБА_1 третіми особами-1,2.

Крім того, слід звернути увагу, що позивач звернувся з відповідною заявою про вчинення злочину після спливу трирічного строку з моменту вчинення, за її словами, психічного тиску зі сторони інших учасників Товариства.

Також, суду не подано жодного експертного висновку, який би підтверджував, що підпис на протоколів було вчинено ОСОБА_1 в стані психічного тиску.

Таким чином, жодного документального підтвердження того, що волевиявлення позивача на підписання вказаного протоколу було відсутнє, і він підписувався під психічним тиском, суду не подано.

У частині першій статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтями 116 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та 10 Закону визначено, що учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; здійснити відчуження часток у статутному капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 145 ЦК України та частиною першою статті 58 Закону встановлено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до статті 59 Закону до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах «а», «б», «г - ж», «и - й» статті 41 цього Закону, належить: а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; в) виключення учасника з товариства; г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів.

З питань, зазначених у пунктах «а», «б» статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

Відповідно до абзаців другого та третього пункту 17 Постанови № 13 судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Згідно з пунктом 21 Постанови № 13 рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства.

Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

З протоколу від 28.05.2014 № 37 вбачається, що загальні збори учасників Товариства були проведені за наявності кворуму, необхідного для прийняття рішення, а відтак підстав для визнання рішень недійсними немає.

Слід зазначити, що навіть відсутність на зборах ОСОБА_2 або ж голосування ним «проти» по суті не вплинуло б на прийняте рішення.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що у даному випадку не відбулося порушення порядку скликання та проведення загальних зборів учасників Товариства, оскільки ОСОБА_1 приймала участь у зборах, що підтверджується документально, а тому порушень корпоративних прав позивача по суті не відбулося; доказів протилежного суду не подано.

Посилання позивача та її представників, що представник ТОВ "Світ-Сервіс" на зборах 24.05.2014 діяв за відсутності відповідних повноважень не приймаються як доказ відсутності кворуму враховуючи таке.

Як встановлено, у складі учасників ТОВ "Сервіс-Центр" є ТОВ «Світ-Сервіс» з часткою 32,2% статутного капіталу.

Відповідно до п.6.2 Статуту ТОВ "Сервіс-Центр" учасники домовились, що під час проведення загальних зборів учасників вони беруть участь лише особисто або через своїх довірених осіб.

Відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Світ-Сервіс" код 31955171 має такий перелік учасників станом на день прийняття оскаржуваного рішення (28.05.2014): ОСОБА_1 володіє часткою у розмірі 100%, підписантом та керівником є ОСОБА_1.

Отже, позивач одночасно є самостійним учасником ТОВ "Сервіс-Центр" та опосередковано учасником через ТОВ "Світ-Сервіс". Крім того, позивач станом на 24.05.2014 одночасно являлась керівником ТОВ "Сервіс-Центр" і ТОВ "Світ-Сервіс", а отже була відповідальною з документообіг в обох юридичних особах.

Позивачем не надано жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував особливий порядок уповноваження громадянкою ОСОБА_1, як учасником, ТОВ "Світ -Сервіс" саму себе на участь в зборах учасників ТОВ "Сервіс-Центр" 24.05.2014, хід яких відображено у протоколі №37, а також в зборах учасників, що мали місце раніше.

Статтею 58 Закону України ""Про господарські товариства" установлено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник має право в будь-який час змінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників.

Учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства.

Учасники мають кількість голосів, пропорційну до розміру її часток у статутному (складеному) капіталі.

Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Як встановлено, 24.05.2014 у зборах ТОВ "Сервіс-Центр" взяли участь, зокрема, від імені ОСОБА_1 як учасника - особисто, від ТОВ "Світ-Сервіс" - ОСОБА_1 в якості генерального директора і учасника, а також як запрошений генеральний директор ТОВ "Сервіс-Центр"- ОСОБА_1, як генеральний директор.

Відповідно до частини першої статті 257 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Поєднання в одній особі двох сторін в даному разі виключає застосування інституту представництва, оскільки в такому разі одна і та ж особа діє від свого імені та у власних інтересах.

Отже, немає підстав для висновку, що ОСОБА_1 будучи одночасно учасником ТОВ "Сервіс-Центр", його керівником, учасником ТОВ "Світ-Сервіс" і його керівником діяла на зборах учасників ТОВ "Сервіс-Центр", оформлених протоколом№37 від 24.05.2014 в порушення власних інтересів та з перевищенням повноважень і не довіряла собі.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Пункту 2.3 Постанови № 18 передбачено, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Позивач не подав суду належних та допустимих доказів (у розумінні статі 32 ГПК України) наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене у позові слід відмовити.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з частиною п'ятою статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 12.12.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук