ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Справа № 910/3452/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Картере В.І. (доповідач),

суддів: Барицької Т.Л.,

Губенко Н.М.

за участю представників:

позивача - не з'явилися,

відповідача - Крижановського І.В.,

третьої особи - не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Євробанк"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2017

та на рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2017

у справі № 910/3452/17

за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Євробанк"

до Приватного підприємства "Немо МБ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Евровет"

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Євробанк" (далі - Банк, позивач) звернулася до господарського суду м. Києва з позовом до Приватного підприємства "Немо МБ" (далі - ПП "Немо МБ", відповідач) про визнання недійсним правочину щодо погашення заборгованості по овердрафту Приватного підприємства "Немо МБ", здійсненого Банком 15.06.2016 за договором кредиту за овердрафтом № ЮЛ-168/2011-0 від 14.10.2011 в сумі 599 178,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, перерахування грошових коштів та їх зарахування на погашення заборгованості ПП "Немо МБ" по овердрафту, як правочин, є нікчемним в силу положень п. 1, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та, враховуючи, що такий правочин порушує права Банка, останній просить визнати його недійсним.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.03.2017 до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Евровет" (далі - ТОВ "Евровет").

23.03.2017 позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову №01-24/253-БТ від 22.03.2017, в якій просив суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину щодо переказу коштів, в якості фінансової допомоги від клієнта Банку - ТОВ "Евровет" на користь ПП "Немо МБ" згідно з договором № 1 ФД від 15.06.2016 про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 5 000 000,00 грн (переказ з рахунку № 2600.8.17572.0001 ТОВ "Евровет" на рахунок № 2600.4.01939.01 ПП "Немо МБ"), зокрема, визнати наявність у Банку права вимоги до ПП "Немо МБ" за договором кредиту за овердрафтом № ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011 в сумі 599 178,22 грн станом на 15.06.2017.

Подана заява була прийнята господарським судом м. Києва до розгляду.

В обґрунтування позовних вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину позивач посилається на нікчемність правочину, а саме перерахування грошових коштів в рахунок погашення кредиту ПП "Немо МБ" в силу приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що відповідно до положень ст. 215, 216 ЦК України є підставою для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та існування у Банку права вимоги до ПП "Немо МБ" за договором кредиту за овердрафтом № ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011 в сумі 599 178,22 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 20.04.2017 (суддя Привалов А.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2017 (колегія суддів у складі: суддя Жук Г.А. - головуючий, судді Калатай Н.Ф., Мальченко А.О.), у задоволенні позовних вимог відмовлено. Господарські суди, відмовляючи у задоволенні позову, дійшли висновку про те, що операція з виконання Банком платіжного доручення № 8 від 15.06.2016 ТОВ "Евровет" про перерахування на користь ПП "Немо МБ" грошових коштів в розмірі 5 000 000,00 грн. та відповідно подальше зарахування частини з цих коштів в якості погашення заборгованості по овердрафту не є окремим правочином, а є діями, вчиненими Банком на виконання взятих зобов'язань за договором банківського рахунку, укладеним Банком з ТОВ "Евровет", а тому такі операції Банку не можуть вважатись нікчемними відповідно до ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Також господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що не може вважатися нікчемним і договір про надання фінансової допомоги від 15.06.2016, на підставі якого здійснено переказ коштів, оскільки Банк не є стороною даного правочину. Право Банку вимагати від ПП "Немо МБ" повернення кредитних коштів виникло на підставі договору (правочину) кредиту за овердрафтом № ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011, а тому будь-які правові наслідки для банку та клієнта за цим договором можуть настати виключно, якщо буде визнана дійсність чи навпаки недійсність саме договору овердрафту, а не іншого правочину, укладеного банком з іншою особою. Однак, позивачем не наведено жодного обґрунтування недійсності чи нікчемності договору кредиту за овердрафтом №ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011, укладеного з ПП "Немо МБ". Крім того, заявляючи вимогу про визнання за Банком права вимоги стягнення коштів з ПП "Немо МБ", позивач безпідставно не врахував, що станом на момент звернення з позовом до суду кредит відповідачем погашено повністю, а договір кредиту за овердрафтом №ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011 є розірваним за взаємною згодою сторін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2017, рішення господарського суду м. Києва від 20.04.2017 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Касатор стверджує, що судові рішення господарських судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням ст. 202 ЦК України. Так, на думку касатора, операція з виконання Банком платіжного доручення № 8 від 15.06.2016 ТОВ "Евровет" про перерахування на користь ПП "Немо МБ" грошових коштів в розмірі 5 000 000,00 грн. та відповідно подальше зарахування частини з цих коштів в якості погашення заборгованості по овердрафту в розумінні ч. 1 ст.202 ЦК України є правоприпиняючим правочином у відношенні ТОВ "Евровет" та правоутворюючим у відношенні ПП "Немо МБ". Крім того, касатор зауважив на тому, що господарськими судами не було належним чином та в повному обсязі досліджено обставин, на які посилався позивач, як на підстави нікчемності спірного правочину в силу положень ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У відзиві на касаційну скаргу ПП "Немо МБ" просить рішення господарського суду першої інстанції від 20.04.2017, постанову господарського апеляційного суду від 16.08.2017 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення. Відповідач зазначає про те, що доводи Банку щодо неправильного застосування судами положення ч. 1 ст. 202 ЦК України є необґрунтованими, оскільки дія щодо перерахування коштів не є правочином; зобов'язання ПП "Немо МБ" перед Банком за договором кредиту за овердрафтом № ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011 є припиненим у зв'язку з його виконанням, проведеним відповідачем належним чином, грошові кошти за цим договором повернуто Банку в повному обсязі із нарахованими процентами, а тому наслідки недійсності правочину до даних правовідносин не можуть бути застосовані; вимога про визнання недійсним правочину не заявлялась; Акт перевірки № 9 від 29.07.2016 Комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом Фонду № 26 від 21.06.2016 "Про організаційні заходи щодо перевірки договорів" не є наказом або розпорядженням в розумінні ч. 4 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відтак не є правовим актом індивідуальної дії та не породжує будь-яких правових наслідків для ПП "Немо МБ" і ТОВ "Евровет".

Перевіривши правильність застосування господарськими судами норм процесуального та матеріального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого:

Господарські суди попередніх інстанцій, ґрунтуючись на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності встановили наступні обставини:

- 26.02.2009 Банк та ПП "Немо МБ" уклали договір банківського рахунку № 365-2009/Ю, відповідно до п. 1.1. якого Банк відкриває клієнту поточний рахунок (рахунки) № 01 в українській гривні, доларах США, євро, російських рублях, і здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку (ів) клієнта у відповідності до норм чинного законодавства України в тому числі до нормативно-правових актів НБУ та умов договору;

- згідно з п.п. 2.1.2. п. 2.1. договору банк приймає на себе зобов'язання здійснювати всі види розрахунково-касових операцій за рахунком (ами) клієнта відповідно до умов договору та чинного законодавства України;

- договір набирає чинності від дати підписання його сторонами та діє до моменту закриття рахунку (ів) (пункт 9.1. договору);

- 14.10.2011 Банком (кредитодавець) та ПП "Немо МБ" (позичальник) укладено договір кредиту за овердрафтом № ЮЛ-168/2011-О (далі - договір овердрафту), згідно з п. 1.1. якого (в редакції договору про внесення змін від 12.10.2012 №1) кредитодавець зобов'язався надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку позичальника, відкритого у кредитодавця, на підставі розрахункових документів на суму, що перевищує фактичний залишок коштів на такому поточному рахунку, але в межах визначеного договором ліміту овердрафту, а позичальник, у свою чергу, зобов'язується сплатити проценти за користування овердрафтом, комісії кредитодавця, що передбачені тарифами кредитодавця, виконати інші умови договору овердрафту та повернути кредитодавцю заборгованість за овердрафтом у строки, встановлені договором овердрафту;

- відповідно до п. 2 договору овердрафту, в редакції договору про внесення змін №1 ліміт овердрафту, розрахований згідно з умовами надання овердрафтів, що діють у кредитодавця (внутрішніми документами кредитодавця) на підставі даних про фінансові показники діяльності позичальника/групи юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, пов'язаних з позичальником (групи позичальника), середньомісячні чисті грошові надходження на рахунки позичальника/групи позичальника у кредитодавця, кількість контрагентів у позичальника/групи позичальника, диверсифікованість та регулярність надходжень на рахунки позичальника/групи позичальника, показники кредитного навантаження позичальника/групи позичальника, оцінку вартості і характер застави, та інших показників, встановлених внутрішніми документами кредитодавця і нормативними актами НБУ, складає 600 000 грн. та може змінюватись у порядку, передбаченому пунктом 15 договору овердрафту;

- строк дії овердрафту закінчується відповідно до п. 4 договору (в редакції договору про внесення змін № 1) - 11.10.2013 або в інший строк, визначений договором овердрафту, законодавством України або нормативно-правовими актами НБУ. В подальшому строк дії овердрафту сторонами змінювався, зокрема, договором про внесення змін № 3 від 08.10.2013 встановлено, що строк дії овердрафту закінчується 07.10.2014, договором про внесення змін № 4 від 07.10.2014 встановлено, що строк дії овердрафту закінчується 07.10.2015, договором про внесення змін № 8 від 07.10.2015 встановлено, що строк дії овердрафту закінчується 06.10.2016;

- відповідно до п. 5 договору овердрафту, в редакції договору про внесення змін №1, кошти, надані у рахунок овердрафту за договором овердрафту, можуть бути використані для поповнення оборотних коштів позичальника та на будь-які цілі, що не суперечать законодавству України;

- належне виконання позичальником зобов'язань за договором овердрафту забезпечується: неустойкою (пенею, штрафом), що передбачені договором овердрафту; порукою юридичної особи - ТОВ "Технопласт"; порукою юридичної особи - ТОВ "Техноком"; порукою фізичної особи - ОСОБА_4; порукою фізичної особи - ОСОБА_5; порукою фізичної особи - ОСОБА_6; заставою рухомого майна (устаткування - виробниче обладнання для виготовлення кольорових та модифікуючих концентратів для термопластів, місцезнаходження - Київська обл., м. Ірпінь, вул. Дзержинського, 1-в) ринковою вартістю 11 066 145,00 грн.; заставою (іпотекою) нерухомого майна, а саме квартири 19, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить майновим поручителям ОСОБА_5 і ОСОБА_6, ринковою вартістю 1 519 194,00 грн. (п. 6 договору овердрафту в редакції договору про внесення змін № 2 від 08.10.2013);

- п. 10 договору овердрафту, в редакції договору про внесення змін № 2 від 08.10.2013, сторони визначили, що право використати овердрафт надається позичальнику з дня, коли виконані усі такі умови, а саме: укладені у належній формі і набули чинності усі документи забезпечення; нотаріально засвідчений (засвідчені) договір (договори) застави/іпотеки майна; у зв'язку з нотаріальним посвідченням договору (договорів) застави/іпотеки майна накладена заборона його відчуження; відомості про обтяження майна внесені до Державного реєстру іпотек/Державного реєстру обтяжень рухомого майна; майно застраховане на користь кредитодавця відповідно до умов документів забезпечення, договір страхування майна набув чинності та кредитодавцю надані документи, що підтверджують набуття ним чинності; застава рухомого майна та/або майнових прав зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, і кредитодавець має відповідний витяг з вказаного реєстру; кредитодавцю відшкодовані витрати, сплачені останнім за внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про реєстрацію застави згідно з документами забезпечення;

- згідно з п.п. 11, 13 договору овердрафту, в редакції договору про внесення змін №1 від 12.10.2012, овердрафт за договором надається позичальнику у вигляді кредитного ліміту до поточного рахунку позичальника у кредитодавця, на загальну суму відповідно до п. 2 договору овердрафту. Овердрафт надається шляхом проведення платежів з поточного рахунку позичальника відповідно до пункту 11 договору овердрафту на підставі розрахункових документів на переказ коштів (видачу готівки) у сумах, що перевищують залишок коштів на поточному рахунку, але не перевищують невикористаний ліміт овердрафту; при цьому дебетове сальдо, що виникло на поточному рахунку внаслідок оплати коштів за рахунок овердрафту, у будь-який момент часу не може перевищувати ліміту овердрафту зазначеного у п. 2 договору овердрафту;

- відповідно до п. 28 договору овердрафту, в редакції договору про внесення змін № 1 від 12.10.2012, позичальник повинен повернути кредитодавцю заборгованість за овердрафтом в межах договору овердрафту не пізніше останнього дня строку дії овердрафту, зазначеного у п. 4 договору овердрафту; у випадках, передбачених договором овердрафту або чинним законодавством України, позичальник зобов'язаний на вимогу кредитодавця повністю або частково повернути заборгованість за овердрафтом достроково; сума заборгованості за овердрафтом, що не повернена у зазначений строк, переноситься кредитодавцем на рахунки простроченої заборгованості за короткостроковими кредитами;

- п. 44 договору овердрафту сторони погодили, що цей договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами та скріплення їх печатками і діє до повного виконання зобов'язань позичальника за договором овердрафту;

- відповідно до п. 46 договору овердрафту, даний договір не є договором приєднання та може бути змінений або розірваний тільки за взаємною згодою сторін крім випадків, передбачених договором овердрафту або законодавством України; правочин про його зміну або розірвання повинен бути вчинений у письмовій формі та скріплений печатками сторін;

- у забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника перед кредитодавцем було оформлено наступні договори забезпечення:

- іпотечний договір від 08.10.2013, посвідчений ОСОБА_7, приватним нотаріусом КМНО та зареєстрований в реєстрі за № 940, предметом іпотеки якого є квартира № АДРЕСА_1, що належить майновим поручителям позичальника - ОСОБА_6 та ОСОБА_5, заставною вартістю 1 519 194,00 грн., з наступними змінами та доповненнями до нього;

- договір застави від 08.10.2013, посвідчений ОСОБА_7, приватним нотаріусом КМНО та зареєстрований в реєстрі за №939, предметом застави якого є обладнання, що належить ПП "Немо МБ", заставною вартістю 780 521,00 грн, з наступними змінами та доповненнями до нього;

- договір застави від 08.10.2013, посвідчений ОСОБА_7, приватним нотаріусом КМНО та зареєстрований в реєстрі за №938, предметом застави якого є обладнання, що належить TOB "Техноком", заставною вартістю 9 518 471,00 грн., з наступними змінами та доповненнями до нього;

- договір застави від 08.10.2013, посвідчений ОСОБА_7, приватним нотаріусом КМНО та зареєстрований в реєстрі за №937, предметом застави якого є обладнання для виготовлення концентратів, що належить ТОВ "Технопласт" і за згодою сторін оцінене в сумі 767 153,00 грн. з наступними змінами та доповненнями до нього;

- Банком були надані позичальнику кошти, які використовувались ПП "Немо МБ" згідно умов договору та які останнє зобов'язувалося повернути в установлені договором строки;

- 15.06.2016 ПП "Немо МБ" (позичальник) і ТОВ "Евровет" (позикодавець) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №1ФД, відповідно до п. 1 якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов'язався повернути її у порядку та на умовах, передбачених договором;

- поворотна фінансова допомога надається у національній валюті України у сумі 5 000 000,00 грн. без податку на додану вартість (п. 2.1. договору);

- згідно з п. 2.3. договору поворотна фінансова допомога надається позикодавцем одним траншем шляхом перерахування коштів позикодавцем з розрахункового рахунку № 0001 в ПАТ КБ "Євробанк" на поточний рахунок позичальника № 01 в ПАТ КБ "Євробанк" в строк не пізніше 2-х банківських днів з моменту підписання договору;

- сторонами у п.п. 2.4., 2.5. договору узгоджено, що кошти, перераховані позикодавцем як поворотна фінансова допомога, повертаються у строк 14 місяців від дати підписання договору, а саме до 15.08.2017. Позичальник має право повернути фінансову допомогу достроково;

- відповідно до п. 5.1. договору, він набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором;

- 15.06.2016 на виконання вищезазначеного договору про надання фінансової допомоги, ТОВ "Евровет", згідно платіжного доручення №8 від 15.06.2016, перерахувало на рахунок ПП "Немо МБ" кошти в розмірі 5 000 000,00 грн. із призначенням платежу: "Фінансова допомога згідно договору про надання поворотної фінансової допомоги № 1ФД від 15.06.2016 без ПДВ";

- у цей же день частина отриманої фінансової допомоги у розмірі 599 178,22 грн. була зарахована Банком в рахунок погашення заборгованості ПП "Немо МБ" за овердрафтом згідно договору овердрафту, що підтверджується випискою з особового рахунку ПП "Немо МБ";

- згідно з довідкою Банку № 01-10.1/2445/1-БТ від 15.06.2016, заборгованість ПП "Немо МБ" по договору овердрафту була погашена в повному обсязі, а відтак зобов'язання позичальника по договору кредиту за овердрафтом № ЮЛ-168/2011-О від 14.10.2011р. було виконано за рахунок надходження фінансової допомоги від ТОВ "Евровет";

- 15.06.2016 Банком та ПП "Немо МБ" підписано додаткову угоду про розірвання договору овердрафту, згідно якої сторони домовились з 15 червня 2016 року достроково розірвати договір. З моменту набрання чинності цією додатковою угодою сторони не вважають себе пов'язаними будь-якими правами та зобов'язаннями за договором та не мають одна до одної будь-яких претензій щодо його виконання;

- додаткова угода підписана від імені Банка заступником начальника Дирекції кредитної адміністрації ОСОБА_8, яка діяла на підставі довіреності, посвідченої 20.03.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трубінською О.О., зареєстрованою в реєстрі за №660, та від імені ПП "Немо МБ" - директором ОСОБА_6, який діяв на підставі Статуту. Підписи уповноважених осіб сторін засвідчені печатками юридичних осіб.

- у зв'язку з поверненням відповідачем, як позичальником кредитних коштів та відсутністю заборгованості за договором, за взаємною згодою сторін договір овердрафту є розірваним;

- на підставі рішення Правління НБУ від 17.06.2016 № 73-рш "Про віднесення публічного акціонерного товариства комерційного банку "Євробанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.06.2016 №1041 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Згідно з вказаним рішенням розпочато процедуру виведення Банка з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17.06.2016 до 16.07.2016 включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 07.07.2016 № 1183 продовжено строки тимчасової адміністрації у Банку з 17.07.2016 по 16.08.2016 включно;

- відповідно до рішення Правління НБУ від 16.08.2016 №215-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ "Євробанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.08.2016 №1523 "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "Євробанк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Відповідно до цього рішення процедуру ліквідації Банка розпочато з 17.08.2016 до 16.08.2018 включно;

- за результатами проведеної робочою комісією з перевірки правочинів (договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.06.2016 № 26 "Про організаційні заходи щодо перевірки договорів", на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених в ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", було встановлено, що правочин з переказу коштів в якості надання поворотної фінансової допомоги згідно договору №1ФД від 15.06.2016 в сумі 5 000 000,00 грн на рахунок ПП "Немо МБ" містить ознаки нікчемності; правочин щодо погашення заборгованості по овердрафту ПП "Немо МБ", здійснений банком 15.06.2016 за договором кредиту за овердрафтом в сумі 599 178,22 грн. містить передбачені чинним законодавством ознаки нікчемності;

- 01.08.2016 позивачем на адресу ТОВ "Евровет" направлено повідомлення № 01-24.3/2022 про нікчемність правочину, відповідно до якого переказ коштів в якості фінансової допомоги від ТОВ "Евровет" на користь ПП "Немо МБ" згідно договору №1ФД від 15.06.2016 є нікчемним на підставі п.п. 1, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вищий господарський суд України вважає, що місцевий та апеляційний господарські суди дали належну оцінку встановленим обставинам справи та дійшли обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення заявленого позову, з огляду на таке:

Статтею 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Частинами 1, 2, 4 ст. 38 Закону встановлено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції яка діяла на момент здійснення спірного переказу грошових коштів) правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог (п.1);

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (п.7).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 2.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, господарський суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а має дати належну оцінку відповідним доводам позивача.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач стверджує, що операція з переказу коштів в якості фінансової допомоги від клієнта Банку TOB "Евровет" на користь ПП "Немо МБ" згідно з договором № 1ФД від 15.06.2016 про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 5 000 000,00 грн. є правочином в розумінні вимог Цивільного кодексу України та в силу підпунктів 1, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є нікчемним, оскільки наслідком його проведення є зменшення ліквідної маси банку, і його вчинення надало кредитору переваги перед іншими кредиторами, не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку. Вважаючи такий правочин недійсним, Банк вказує і на нікчемність правочину щодо погашення заборгованості по овердрафту ПП "Немо МБ".

Господарські суди обґрунтовано визнали ці ствердження позивача безпідставними з огляду на таке:

Положеннями ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відмежування правочинів від інших юридичних актів (подій, фізичних дій і вчинків, правопорушень) має істотне значення, оскільки законом встановлюється різний режим породжуваних ними правовідносин.

Як встановлено господарськими судами, ТОВ "Евровет" та Банком 28.11.2014 укладено договір № 2600.8.17572.0001/ЄВРО КБ про відкриття банківського рахунку та його розрахункове обслуговування, відповідно до умов якого Банк відрив ТОВ "Евровет" поточний рахунок та взяв на себе зобов'язання щодо здійснення розрахунково-касового обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За змістом ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

При цьому, переказом коштів відповідно до п. 1.24 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Враховуючи викладені вимоги закону, господарські суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що операція з виконання банком платіжного доручення № 8 від 15.06.2016 ТОВ "Евровет" про перерахування на користь ПП "Немо МБ" грошових коштів в розмірі 5 000 000,00 грн. та відповідно подальше зарахування частини з цих коштів в якості погашення заборгованості по овердрафту не є окремим правочином, а є діями, вчиненими Банком на виконання взятих зобов'язань за договором банківського рахунку, укладеним банком з ТОВ "Евровет", а тому такі операції ПАТ КБ "Євробанк" не можуть вважатись нікчемними відповідно до ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Господарські суди попередніх інстанцій правомірно вказали, що переказ грошових коштів міг бути здійснений Банком 15.06.2016, оскільки рішення про визнання Банку неплатоспроможним та введення тимчасової адміністрації в банку було прийнято 17.06.2016, відтак жодних заборон щодо вчинення спірного переказу грошових коштів станом на 15.06.2016 у позивача не існувало.

Згідно з приписами ст. 598, 604, ч. 2 ст. 653 ЦК України зобов'язання (тобто існування прав та обов'язків у сторін договору) припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Статтею 653 ЦК України передбачено, в тому числі, наслідки розірвання договору. Частиною 4 означеної статті ЦК України унормовано, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем повністю сплачено кредит по овердрафту, що підтверджено довідкою Банку № 01-10.1/2445/1-БТ від 15.06.2016, а також те, що договір овердрафту є розірваним за взаємною згодою сторін, господарські суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про те, що у ПАТ КБ "Євробанк" відсутні будь-які права позикодавця, які виникли у нього з укладенням даного договору, зокрема, відсутнє право вимоги до позичальника та відповідно відсутній обов'язок позичальника сплати коштів на користь банку, так як з моменту розірвання договору зобов'язання сторін припинились, що відповідно є ще однією із підстав необґрунтованості позовних вимог позивача в частині визнання наявності у Банку права вимоги до ПП "Немо МБ".

З огляду на викладене, Вищий господарський суд погоджується з висновками господарських судів про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 1115 ГПК України у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням. Згідно з ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки господарських судів попередніх інстанцій ґрунтуються на доказах, наведених в оскаржуваних рішенні та постанові, і відповідають положенням чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що господарськими судами з дотриманням норм процесуального законодавства до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права та враховуючи висловлену Верховним Судом України у постанові від 13.04.2016 у справі № 908/4804/14 правову позицію про те, що суд касаційної інстанції повинен використовувати свої повноваження на виправлення фундаментального порушення, яке допустили суди попередніх інстанцій, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність правових підстав для зміни або скасування прийнятих у справі рішень.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Євробанк" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2017 та рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2017 у справі № 910/3452/17 залишити без змін.

Головуючий суддя: В. Картере
Судді: Т. Барицька Н. Губенко