ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017р. Справа № 914/2338/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Самбірського міськрайонного центру зайнятості, м.Самбір
до відповідача:Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, м.Самбір
про:стягнення 12958,70грн.

Представники сторін:

Від позивача : ОСОБА_2 - представник,

Від відповідача : ОСОБА_3 - представник.

Суть спору: Самбірський міськрайонний центр зайнятості звернувся до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, м.Самбір 12958,70грн. виплаченої допомоги по безробіттю. Позовні вимоги мотивовано нормами ст.ст.34,35,39 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.45 Закону України «Про зайнятість населення», ст.530 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 16.11.2017р. порушено провадження у справі та розгляд справи по суті призначено на 11.12.2017р.

Представник позивача у судове засіданя 11.12.2017р. з»явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на виконання вимог ухвали суду від 16.11.2017р., скерував суду докази, які вимагались судом.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву від 08.12.2017р. № 243/10-1004.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону, загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі страхування на випадок безробіття) це система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Страховим випадком є подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття (п.8 ст.1 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності; допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні.

Пунктом 1 ст. 34 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Як встановлено п. 4 ст. 35 Закону, із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, положеннями статей 34, 35 Закону передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та кореспондуючий йому обовязок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України Про зайнятість населення реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Як розяснено п. 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 Про практику розгляду судами трудових спорів, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті четвертої Цивільного кодексу України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон). Цивільні відносини можуть регулюватись актами Президента України у випадках, встановлених Конституцією України. Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Суд вважає, що зобовязання між сторонами у справі виникли безпосередньо із актів законодавства України.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Наказом Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 15.03.2017 р. №11-0 Про звільнення з роботи ОСОБА_4 звільнено з посади головного державного інспектора відділу обслуговування платників Самбірської ОДПІ.

06.04.2017 р. ОСОБА_4 звернулася до Самбірського міськрайонного центру зайнятості з заявою про надання їй статусу безробітного.

На підставі наказу Самбірського міськрайонного центру зайнятості від 12.04.2017 р. №НТ170412 ОСОБА_4 було надано статус безробітного та з 13.04.2017р. призначено виплату допомоги з безробіття.

За період з 13.04.2017 р. по 09.10.2017 р. включно ОСОБА_4 було виплачено допомогу по безробіттю на загальну суму 12958.70грн. Вказане підтверджується розрахунком, додатком №4 до персональної картки Нарахування допомоги по безробіттю та платежі та листом ПАТ «КредоБанк» від 28.11.2017р. № 170-41379/17.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулася з адміністративним позовом до Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просила визнати протиправним і скасувати наказ Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 15.03.2017р. № 11-0 «Про звільнення з роботи», поновлення її на посаді головного державного інспектора відділу обслуговування платників з 16.03.2017р. та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16.03.2017р. до дня поновлення на посаді. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2017р. в задоволенні адміністравтиного позову відмовлено. Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 оскаржила його в апеляційному порядку.

Згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017р. у справі №876/6911/17 апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 задоволено, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2017р. у справі № 813/1451/17 скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано протиправним і скасовано наказ Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 15.03.2017р за №11-0 «Про звільнення з роботи» ОСОБА_4. Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного державного інспектора відділу обслуговування платників Самбірської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області з 16.03.2017р. Присуджено до стягнення з Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2017р. по 21.09.2017р. в сумі 33540,00грн. (з урахуванням ухвали про виправлення описки).

05.10.2017 р. Самбірською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017р. №876/6911/17 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду з питання внесення виправлення в судове рішення від 26.09.17р. № 876/6911/17 видано наказ №73-0, відповідно до якого скасовано наказ Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 15.03.2017 р. №11-0 Про звільнення з роботи, поновлено ОСОБА_4 на посаді головного державного інспектора відділу обслуговування платників Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області з 16.03.2017 р., виплачено ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2017р. по 21.09.2017р. в сумі 33540,00грн.., встановлено ОСОБА_4 посадовий оклад згідно штатного розпису та підтверджено спеціальне звання Інспектора податкової та митної справи І рангу.

19.10.2017р. позивач надіслав відповідачу претензію за вих. №2139/06 від 12.10.2017р. про відшкодування матеріального забезпечення у розмірі 12958,70грн., виплаченого ОСОБА_4, котру поновлено на роботі.

Враховуючи те, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017р. у справі №876/6911/17 визнано протиправним та скасовано наказ Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області стосовно звільнення ОСОБА_4, який став підставою для втрати нею заробітної плати, що в подальшому призвело до призначення та виплати їй позивачем допомоги по безробіттю, суд прийшов до висновку, що позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченої допомоги по безробіттю.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають до задоволення в розмірі 12958,70грн.

Пунктом 4.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду від 21.02.2013 р. №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України розяснено, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: якщо позов залишено без задоволення судовий збір не стягується; у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, а згідно з п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір органи Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, в число яких входить і Самбірський міськрайонний центр зайнятості, звільняються від сплати судового збору, судовий збір слід покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, ст.ст. 4, 11, 509, 526, 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, м. Самбір, вул. Чорновола, 2 А, Львівська область (ідентифікаційний код 39509429) на користь Самбірського міськрайонного центру зайнятості, м. Самбір, вул. Шевченка, 55/3, Львівська область (ідентифікаційний код 22394560) 12958,70грн. виплаченої допомоги по безробіттю.

3. Стягнути з Самбірської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, м. Самбір, вул. Чорновола, 2 А, Львівська область (ідентифікаційний код 39509429) в доход державного бюджету 1600 грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 12.12.2017 р.

Суддя Бортник О.Ю.