КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття апеляційної скарги до провадження

"11" грудня 2017 р. Справа №910/14230/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Сотнікова С.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „КВИТА" на рішення господарського суду міста Києва від 31.10.2016 року

у справі № 910/14230/14 (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ніка Холдінг Інвест"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 31.10.2016 року у справі № 910/14230/14 визнано конкурсними кредиторами ТОВ „Ніка Холдінг Інвест": - першої черги: ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" на суму 7 308,00 грн.; - четвертої черги: ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" на суму 43 056 322,22 грн., ТОВ „Об'єднання „Укрфарм" на суму 13 739 790,95 грн., ТОВ „Аптечна компанія" на суму 13 069 131,00 грн., ТОВ „АК Аптека № 7" на суму 13 702 375,00 грн.; - шостої черги: ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" на суму 1 531 382,82 грн., ТОВ „Об'єднання „Укрфарм" на суму 5 007 918,49 грн., ТОВ „Аптечна компанія" на суму 4 603 785,90 грн., ТОВ „АК Аптека № 7" на суму 4 732 787,90 грн. Визнано вимоги ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", які забезпечені заставою майна боржника на суму 31 959 970,00 грн. Затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ „Ніка Холдінг Інвест" на загальну суму 131 410 772,19 грн. Відмовлено у визнанні кредиторських вимог ТОВ „Київ Лімітед Інвест" на суму 29 956 230,00 грн., ТОВ „Об'єднання „Укрфарм" на суму 35 624 559,30 грн., ТОВ „Інформаційний центр „Браво" на суму 30 966 804 грн., ТОВ „Аптечна компанія" на суму 36 586 349,87 грн., ТОВ „АК Аптека № 3" на суму 14 516 563,46 грн., ТОВ „АК Аптека № 7" на суму 35 955 510,70 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду в чистині грошових вимог ТОВ „АК Аптека № 3" та ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", ТОВ „КВИТА" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 31.10.2016 року.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду вищевказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Сотніков С.В.

Одночасно апелянт просив поновити строк для подання апеляційної скарги.

Досліджуючи матеріали апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Приписами ст. 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України „Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Так, в обґрунтування свого права на звернення до суду з даною апеляційною скаргою скаржник зазначає, що оскаржуваною ухвалою судом вирішено питання про права та обов'язки ТОВ „КВИТА", оскільки, за його твердженням, останнє є кредитором ТОВ „Ніка Холдінг Інвест" за договором доручення № 18041н від 18.04.2008 року на підставі укладеного з ТОВ „АК Аптека № 3" договору про відступлення права вимоги №17/10-14 від 17.10.2014 року.

Відповідно до п. 5-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 № 7 у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК України підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

В той же час, розглянувши клопотання скаржника про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", статтею 93 ГПК встановлено, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою. Заява розглядається, якщо вона надійшла до винесення ухвали про повернення апеляційної скарги.

Заява про поновлення строку розглядається одноособово одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений у встановленому законом порядку.

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини першої статті 53 ГПК.

Про поновлення або про відмову у поновленні пропущеного строку може зазначатися в ухвалі як окремому документі (за підписом судді, який розглядав відповідне питання у порядку частини другої статті 93 ГПК) або в ухвалах (за підписами суддів) про повернення апеляційної скарги (частина друга статті 93, пункт 4 частини першої статті 97 ГПК) чи про прийняття її до провадження (стаття 98 ГПК).

Відповідно до статті 53 ГПК України відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. Виходячи зі змісту статті 53 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно із п. 8 ч. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Отже, наведені норми пов'язують можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК."

Так, обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження вищевказаного рішення місцевого господарського суду, товариство посилається на те, що воно не було учасником справи № 910/14230/14 та відповідно не приймало в ній участі, а про зміст оскаржуваної ухвали дізналось з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 28.11.2017 року, що в свою чергу позбавило можливості подати апеляційну скаргу у визначені ГПК України строки.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник не є учасником провадження у даній справі, під час винесення оскаржуваного рішення в суді першої інстанції участі не приймав, судом у якості учасника у справі не залучався та жодних повідомлень про судові засідання, як і оскаржуване рішення, на його адресу не направлялось.

Відтак, розглянувши клопотання, суддя - доповідач у справі вважає його таким, що підлягає задоволенню, оскільки скаржником наведено суду поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції в розумінні ст. 53 ГПК України.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду визнає подані матеріали достатніми для прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 86, 98, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю „КВИТА" строк для подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „КВИТА" на ухвалу господарського суду міста Києва від 31.10.2016 року у справі № 910/14230/14 прийняти до провадження.

3. Розгляд справи № 910/14230/14 призначити на 26.12.2017 року о 12 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1, зал судових засідань № 1.

4. Запропонувати іншим учасникам провадження у справі подати завчасно відзив на апеляційну скаргу у відповідності до вимог статті 96 ГПК України із документальним обґрунтуванням своїх доводів та заперечень.

5. Викликати для участі в судовому засіданні повноважних представників учасників провадження у справі та ТОВ „КВИТА".

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

С.В. Сотніков