ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Справа № 909/577/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Мирутенко О.Л.,

при секретарі судового засідання Коростенській О.І.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача (скаржника) ОСОБА_3

від третьої особи не зявився

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 міської ради Івано-Франківської області, вих.№2146/0/02-24 від 03 листопада 2017 року

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2017 року (підписане 26.10.2017 року), суддя Калашник В.О.

у справі №909/577/17

за позовом Громадської молодіжної організації «Братство Демократичної української молоді», м. Бурштин, Івано-Франківська область

до відповідача ОСОБА_4 міської ради Івано-Франківської області, м. Бурштин, Івано-Франківська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго», м. Львів

про визнання недійсною реєстрації про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації

в с т а н о в и в :

19 червня 2017 року Громадська молодіжна організація «Братство Демократичної української молоді» звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача ОСОБА_4 міської ради Івано-Франківської області про визнання недійсною реєстрації про право власності на нерухоме майно нежитлова будівля, громадський туалет, який знаходиться за адресою: вул. Міцкевича, 41Б, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, загальною площею 35,9 кв. м, що належить територіальній громаді міста Бурштин на підставі свідоцтва серії САВ №733891 від 21 липня 2008 року та скасування державної реєстрації на зазначене вище нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2017 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго».

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2017 року по справі №909/577/17 позов задоволено. Суд вирішив: визнати недійсною реєстрацію про право власності на нерухоме майно нежитлова будівля, громадський туалет, який знаходиться за адресою: вул. Міцкевича, 41Б, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, загальною площею 35,9 кв. м, що належить територіальній громаді міста Бурштин на підставі свідоцтва серії САВ №733891 від 21 липня 2008 року та скасувати державну реєстрацію на зазначене вище нерухоме майно.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач, зареєструвавши право власності територіальної громади міста Бурштин в особі ОСОБА_4 міської ради Івано-Франківської області на нежитлову будівлю громадський туалет на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні позивача на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ №000608 від 04.01.1996 року, порушив право позивача на володіння і користування його земельною ділянкою. Разом з тим, суд у рішенні зазначив, що оскільки, ОСОБА_4 міська рада є власником обєкту нерухомого майна, який зареєстрований на земельній ділянці, яка вибула з її оперативного управління, на земельній ділянці, яка не виділялась для цієї мети, є всі ознаки протиправної діяльності ОСОБА_4 міської ради щодо самовільного зайняття земельної ділянки та незаконної реєстрації права власності на нежитлову будівлю громадський туалет, розташований на спірній земельній ділянці. Суд також вказав, що реєстрація об'єкта громадського туалету здійсненна на підставі рішення органу, який не наділений правом виконання розпорядчих функцій щодо комунальної власності та без належно оформленої заяви про таку реєстрацію від органу уповноваженого управляти комунальним майном, крім того, реєстрація вказаного об'єкта проведена на земельній ділянці, що належить позивачу, після державної реєстрації права на землю та наступного його посвідчення, а також без виконання обов'язкових умов щодо кадастрового плану земельної ділянки та всупереч порядку вилучення земельних ділянок, передбаченого ст.149 ЗК України.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_4 міська рада Івано-Франківської області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2017 року по справі №909/577/17 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що на момент прийняття виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ради рішення №325 від 06 грудня 2007 року про реєстрацію обєкта за територіальною громадою, виконавчі комітети були наділені повноваженнями щодо оформлення права власності, відтак, вказане рішення не суперечить законодавству, яке було чинне на момент його прийняття. Одночасно, апелянт вказує, що після залучення третьої особи під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач не надіслав третій особі копію позовної заяви і додатків до неї та не подав суду доказів такого надсилання, а суд не надав можливості представнику третьої особи ознайомитись з матеріалами справи та завершив її розгляд. Разом з цим, скаржник зазначає про наявність в даній справі публічно-правового спору, що свідчить про необхідність її розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2017 року по справі №909/577/17 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Представники позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечили, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (б/н від 04 грудня 2017 року). Зокрема, зазначали, що реєстрація відповідачем обєкту нерухомості на ділянці, яка перебуває у володінні іншої особи, земельне право якої посвідчене державним актом та у встановлений спосіб зареєстроване, свідчить про самовільне захоплення земельної ділянки, що унеможливлює подальше породження інших прав на землю у порушника, зокрема, визначених ст.120 ЗК України. Разом з тим, наголошували, що даний спір підлягає вирішенню саме господарським судом, зважаючи на попередні судові рішення у справі, яка розглядалась загальним судом.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду від 17 листопада 2017 року (арк. справи 81).

Оскільки явка представника третьої особи не визнавалась обовязковою, а остання належним чином повідомлена про судове засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності її представника.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення ОСОБА_4 міської Ради народних депутатів від 09 червня 1995 року позивачу Громадській організації «Братство демократичної української молоді» надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,8128 га та видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ №000608 від 04 січня 1996 року.

Поряд з тим, встановлено, що згідно з додатком №1 до акту прийому-передачі №1 окремого майна ВАТ «Західенерго» у комунальну власність територіальної громади м. Бурштин від 30 вересня 2005 року, складеного між ВАТ «Західенерго» та ОСОБА_4 міською радою, на підставі ЗУ «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», ВАТ «Західенерго» безоплатно передало індивідуально визначене майно, що було у його власності, а ОСОБА_4 міська рада прийняла у власність територіальної громади м. Бурштина індивідуально визначене майно в кількості 133 об'єктів основних засобів, згідно переліку в Додатку №1 до акта прийому-передачі від 30 вересня 2005 року.

06 грудня 2007 року виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ради прийнято рішення №325 «Про розгляд клопотання КП «Житловик» щодо функціонування громадського туалету в міському парку по вул. Міцкевича в м. Бурштині», яким, зокрема, вирішено оформити право власності на приміщення громадського туалету в міському парку по вул. Міцкевича, 41Б в м. Бурштині за територіальною громадою міста Бурштина в особі ОСОБА_4 міської ради (п.1 рішення).

На підставі вказаного рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради територіальна громада міста Бурштин в особі ОСОБА_4 міської ради 21 липня 2008 року зареєструвала за собою право власності на громадський туалет за адресою: вул. Міцкевича, 41Б в м. Бурштин, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.07.2008 року.

Громадська молодіжна організація «Братство Демократичної української молоді» звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_4 міської ради Галицького району Івано-Франківської області та просить визнати недійсною реєстрацію про право власності на нерухоме майно нежитлова будівля, громадський туалет, який знаходиться за адресою: вул. Міцкевича, 41Б, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, загальною площею 35,9 кв. м, що належить територіальній громаді міста Бурштин на підставі свідоцтва серії САВ №733891 від 21 липня 2008 року та скасувати державну реєстрацію на зазначене вище нерухоме майно.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Статтею 152 ЗК України передбачено способи захисту права на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно з ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою (ст.ст.125, 126 ЗК України).

Право позивача (Громадської організації «Братство демократичної української молоді») постійного користування землею площею 0,8128 га для виробничої діяльності посвідчується державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ №000608 від 04 січня 1996 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, територіальна громада міста Бурштин в особі ОСОБА_4 міської ради 21 липня 2008 року зареєструвала за собою право власності на громадський туалет за адресою: вул. Міцкевича, 41Б в м. Бурштин, що знаходиться на земельній ділянці, яка належить позивачу на праві постійного користування. Вказане підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21 липня 2008 року.

Згідно з ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції від 29.01.2006 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ч.5 ст.4 вказаного вище Закону державна реєстрація прав на нерухоме майно територіальної громади здійснюється за заявою органу, уповноваженого управляти комунальним майном.

Частиною 3 ст.17 зазначеного Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

Судом встановлено, що реєстрація права власності за територіальною громадою міста Бурштин в особі ОСОБА_4 міської ради нежитлової будівлі (громадського туалету) здійснена на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради №325 від 06 грудня 2007 року «Про розгляд клопотання КП «Житловик» щодо функціонування громадського туалету в міському парку по вул. Міцкевича в м. Бурштині», яким, зокрема, вирішено оформити право власності на приміщення громадського туалету в міському парку по вул. Міцкевича, 41Б в м. Бурштині за територіальною громадою міста Бурштина в особі ОСОБА_4 міської ради.

У відповідності до ч.5 ст.16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на момент прийняття виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ради рішення №325 від 06.12.2007 року) від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Разом з тим, чинна на той час редакція ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачала повноважень виконавчого комітету рад щодо розпорядження чи набуття у власність майна територіальної громади.

Набуття права власності, в тому числі і на нерухоме майно, територіальною громадою є неможливим без прийняття на пленарному засіданні ради (а не виконавчим комітетом ради) рішення про право на таке майно.

Як вбачається з матеріалів справи реєстрація права власності об'єкта громадського туалету здійсненна на підставі рішення органу, який не наділений правом виконання розпорядчих функцій щодо комунальної власності та без належно оформленої заяви про таку реєстрацію від органу уповноваженого управляти комунальним майном, разом з тим, реєстрація права власності спірного об'єкта проведена, незважаючи на факт знаходження такого обєкта на земельній ділянці, що належить позивачу на праві постійного користування, без виконання обов'язкових умов щодо кадастрового плану земельної ділянки та всупереч порядку вилучення земельних ділянок, передбаченого ст.149 ЗК України.

Слід також зазначити, що рішення №325 від 06 грудня 2007 року прийнято виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ради за результатами розгляду клопотання Комунального підприємства «Житловик» (№304 від 30 жовтня 2007 року) про виділення коштів на капітальний ремонт громадського туалету та вирішення питання вільного доступу до даного приміщення.

Так, судом встановлено, що згідно з додатком №1 до акту прийому-передачі №1 окремого майна ВАТ «Західенерго» у комунальну власність територіальної громади м. Бурштин від 30 вересня 2005 року, складеного ВАТ «Західенерго» та ОСОБА_4 міською радою, на підставі ЗУ «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності», ВАТ «Західенерго» безоплатно передало індивідуально визначене майно, що було у його власності, а ОСОБА_4 міська рада прийняла у власність територіальної громади м. Бурштина індивідуально визначене майно в кількості 133 об'єктів основних засобів, згідно переліку в Додатку №1 до акта прийому-передачі від 30 вересня 2005 року.

Вказаний акт складено на підставі ЗУ «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» (в редакції від 22.06.2005 року).

Пунктом 10 Положення про порядок передачі обєктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1482 від 21.09.1998 року «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» (чинної на час підписання акта прийому-передачі №1 від 30 вересня 2005 року) передбачалось, що передача оформляється актом приймання-передачі за формою згідно з додатком до Порядку подання та розгляду пропозицій щодо передачі об'єктів з комунальної у державну власність та утворення і роботи комісії з питань передачі об'єктів у державну власність, затвердженого цією постановою. Акт складається у чотирьох примірниках, підписується головою і членами комісії та затверджується органом, який створив комісію. Право на управління об'єктом передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі.

З наведеного вище вбачається, що у виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради не було підстав для прийняття рішення №325 від 06 грудня 2007 року «Про розгляд клопотання КП «Житловик» щодо функціонування громадського туалету в міському парку по вул. Міцкевича в м. Бурштині», яким вирішено оформити право власності на приміщення громадського туалету в міському парку по вул. Міцкевича, 41Б в м. Бурштині за територіальною громадою міста Бурштина в особі ОСОБА_4 міської ради.

Разом з тим, відповідачем не враховано, що спірний обєкт знаходиться на земельній ділянці, що належить позивачу на праві постійного користування, яке посвідчене державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ №000608 від 04 січня 1996 року, при цьому, будь-яких доказів щодо згоди позивача на вилучення частини такої земельної ділянки як і самого факту такого вилучення, матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.

Зважаючи на все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідач, зареєструвавши право власності за територіальною громадою міста Бурштин в особі ОСОБА_4 міської ради на нежитлову будівлю громадський туалет, що знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні позивача, без достатньої правової підстави для такої реєстрації (зважаючи на відсутність повноважень у виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради на прийняття рішення №325 від 06 грудня 2007 року про оформлення права власності, як і відсутність підстав для прийняття такого рішення), порушив право позивача на володіння і користування такою земельною ділянкою.

Одночасно колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на чинність рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради на прийняття рішення №325 від 06 грудня 2007 року, на підставі якого і проведено державну реєстрацію права власності, оскільки таке рішення вичерпало свою дію фактом його виконання, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21 липня 2008 року.

Слід зазначити, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2009 року по справі №18/109, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25 січня 2010 року, провадження у справі за зустрічною позовною заявою Громадської молодіжної організації «Братство Демократичної української молоді» до ОСОБА_4 міської ради Галицького району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно нежитлову будівлю громадський туалет, який розміщений по вул. Міцкевича, 41Б у м. Бурштин Івано-Франківської області, видане 21 липня 2008 року припинено, у звязку з тим, що такий документ (свідоцтво) не може виступати предметом спору, оскільки не має статусу акта державного чи іншого органу.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем такі обставини не доведено належними та допустимими доказами.

Беручи до уваги встановлені судом обставини в даній справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову Громадської молодіжної організації «Братство Демократичної української молоді» про визнання недійсною реєстрацію про право власності на нерухоме майно нежитлова будівля, громадський туалет, який знаходиться за адресою: вул. Міцкевича, 41Б, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, загальною площею 35,9 кв. м, що належить територіальній громаді міста Бурштин на підставі свідоцтва серії САВ №733891 від 21 липня 2008 року та скасування державну реєстрацію на зазначене вище нерухоме майно.

Щодо посилань апелянта на наявність в даній справі публічно-правового спору, що виключає можливість його розгляду господарським судом, колегія суддів зазначає наступне:

У п.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24 жовтня 2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» розяснено, що до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах: а) про оскарження нормативно-правових актів, ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність; б) про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання; в) між суб'єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері управління; г) з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; д) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Інші справи за участю господарюючих суб'єктів та суб'єктів владних повноважень не мають ознак справ адміністративної юрисдикції і повинні розглядатися господарськими судами на загальних підставах. До таких справ належать усі справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

З огляду на наведене вище, враховуючи, що вимога позивача спрямована на захист його цивільного права, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, згідно з вимогами ст.16 ЦК України, та не повязана з безпосередньою діяльністю відповідача як органу державної влади щодо здійснення його управлінських функцій, зважаючи також на підстави даного позову, колегія суддів вважає, що вимога позивача про визнання недійсною та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно (нежитлова будівля громадський туалет) підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2017 року по справі №341/362/16-ц за позовом Громадської молодіжної організації «Братство Демократичної української молоді» до відповідача ОСОБА_4 міської ради Галицького району Івано-Франківської області; за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» про визнання недійсною державної реєстрації права власності на нерухоме майно нежитлова будівля, громадський туалет, який знаходиться за адресою: вул. Міцкевича, 41Б, м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, загальною площею 35,9 кв. м та скасування державної реєстрації права власності на зазначене вище нерухоме майно закрито провадження у справі, у звязку з тим, що зміст правовідносин та субєктний склад їх учасників свідчать про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має вирішуватися господарським судом.

Щодо доводів скаржника про порушення судом першої інстанції прав третьої особи Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», колегія суддів зазначає, що відсутність у справі доказів надіслання третій особі копії позовної заяви з додатками не призвело до прийняття місцевим господарським судом неправильного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Одночасно колегія суддів звертає увагу, що третя особа належним чином повідомлена про її залучення до справи та розгляд останньої, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду від 22 серпня 2017 року (арк. справи 59). Більше того, представник третьої особи ОСОБА_6 був присутній в судовому засіданні 24 жовтня 2017 року, відтак, останній не був позбавлений права подати суду свої заперечення, зважаючи на можливість попереднього ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі і з позовною заявою та долученими до неї додатками. Як вбачається з повідомлення про вручення третій особі ухвали суду від 22 серпня 2017 року, остання вручена її представнику 01 вересня 2017 року.

В матеріалах справи відсутня заява третьої особи про ознайомлення з такими матеріалами в тому числі і позовною заявою, відтак, доводи скаржника про позбавлення третьої особи права на ознайомлення з матеріалами даної справи є безпідставними.

При прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2017 року по справі №909/577/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 міської ради Івано-Франківської області без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №909/577/17 повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Повну постанову складено 08.12.2017 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_7