ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення справи про банкрутство

11.12.2017 Справа № 908/2444/17

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Кричмаржевського В.А., розглянувши подану в порядку статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» заяву (№ 38 від 06.12.2017р.) Публічного акціонерного товариства «Хортицька спецекскавація», код з ЄДР-05539703, м. Запоріжжя, про порушення справи про банкрутство, вважає її такою, що підлягає поверненню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобовязаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обовязковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд повертає заяву про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи без розгляду, якщо заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі.

Статтями 105, 110 та 111 Цивільного кодексу України встановлений порядок виконання рішення про припинення юридичної особи, порядок ліквідації юридичної особи, щодо якої прийнято рішення про припинення шляхом ліквідації, додержання яких є обовязковим до прийняття рішення про звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

Тобто, передумовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є здійснення визначених вказаними нормами заходів та встановлення за результатами їх вжиття недостатності вартості майна для задоволення вимог кредиторів.

При цьому відповідні обставини мають бути підтверджені поданими доказами на момент подання заяви.

Так, за приписами ч. 3 статті 111 Цивільного кодексу України під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Частинами 4, 7 та 8 статті 111 цього кодексу передбачено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам державної податкової служби та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового органу. До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній період. Після закінчення строку для предявлення вимог кредиторами ліквідаційна комісія складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік предявлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Разом з тим, матеріали заяви не містять доказів належного виконання боржником вимог Цивільного кодексу України.

Так, за інформаційною довідкою Запорізької обєднаної ДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 26.09.2017р. за № 12758/10/08-29-08-17 на імя голови ліквідаційної комісії ПАТ «Хортицька спецекскавація» ОСОБА_1 станом на 25.09.2017р. на податковому обліку перебувають чотири банківських рахунки у таких банківських установах: ПАТ «УНІВЕРСАЛБАНК», філії ПАТ ПІБ в м.Запоріжжі, ПАТ «РАДАБАНК», Казначейство України.

Документальне підтвердження про їх фактичне закриття в матеріалах відсутні.

Відповідно до частини 4 статті 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка має універсальний характер, заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат.

Отже, нормами цього Закону встановлено додаткову вимогу щодо заяви боржника у разі ініціювання ним провадження у справі про власне банкрутство, у т.ч. за статтею 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», - обов'язкову наявність у такого заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство. При визначенні таких витрат слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування його витрат (поштових, транспортних тощо), судового збору, сплаченого кредиторами тощо.

У доданому до заяви акті № 2 від 20 червня 2016р., складеному за результатами інвентаризації, проведеної у червні 2016р., зазначено залишок коштів на рахунку, відкритому у ПАТ «РАДАБАНК», у розмірі 8.479,49грн., а тому, враховуючи визначений статтею 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строк ліквідаційної процедури та розмір оплати послуг ліквідатора відповідно до статті 115 цього Закону, виходячи з встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розміру мінімальної заробітної плати, суд вважає, що цих коштів недостатньо для покриття судових витрат.

За приписами частини 7 статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

У свою чергу частина 1 статті 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у якості підстави для повернення заяви про порушення справи про банкрутство визначає невідповідність заяви змісту вимог, зазначених у цьому Законі.

Аналіз вищезазначених норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» свідчить про те, що відсутність у боржника коштів, достатніх для покриття судових витрат, виключає можливість здійснення судом провадження у справі про його банкрутство в силу імперативних приписів частини 4 статті 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Такої правової позиції дійшов Вищий господарський суд України при винесенні 12 жовтня 2016р. постанови у справі № 908/718/16.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що до заяви долучені документи, що виготовлені у середині 2016р.

А відтак всупереч статтям 33-34 ГПК України оформлені у 2016 році документи не можуть бути належними і допустимими доказами у грудні 2017р. саме на стадії прийняття господарським судом заяви про порушення справи про банкрутство, оскільки можливо у боржника відбулися зміни у господарській діяльності.

Про це свідчить і проведення у червні 2016р. інвентаризації майна боржника.

Доказів проведення інвентаризації майна у 2017 році безпосередньо перед зверненням з відповідною заявою до господарського суду боржник не надав.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для прийняття заяви про порушення справи про банкрутство.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 статті 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», господарський суд, -

Ухвалив:

Повернути заяву № 38 від 06 грудня 2017р. з додатками (в т.ч. оригінал квитанції про сплату судового збору № ПН4286 від 29.12.2016р. та оригінал квитанції № 0 0.712690202.1 від 22.02.2017р. про доплату судового збору) без розгляду.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Додаток на адресу заявника: заява та додані матеріали на 169 аркушах.

Суддя В.А. Кричмаржевський