донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

05.12.2017р. справа №908/1547/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4

від прокуратури від позивача 1: від позивача 2:ОСОБА_5, посвідчення №043187 від 06.05.2016р. не зявився не зявився
від відповідача: від третьої особи: не зявився не зявився

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області, м.Дніпро

на рішення господарського суду Запорізької області
від22.09.2017 року
у справі№ 908/1547/17 (суддя Смірнов О.Г.)
за позовомКерівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, м.Київ, Дніпровський державний коледж технологій та дизайну м. Дніпро
до відповідача за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД», м. Запоріжжя Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпро
простягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди у розмірі 32 760,68грн., витрат за комунальні послуги у розмірі 7941,34грн., штрафу у розмірі 3276,07грн. та пені у розмірі 3072,56грн.
ВСТАНОВИВ:

27.07.2017 року до господарського суду Запорізької області звернувся Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, м.Київ, Дніпровського державного коледжу технологій та дизайну м.Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД», м. Запоріжжя про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди у розмірі 32 760,68грн., витрат за комунальні послуги у розмірі 7 941,34грн., штрафу у розмірі 3 276,07грн. та пені у розмірі 3072,56 грн. (т.1 а.с. 3-12).

Ухвалою суду від 31.08.2017р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпро (т.1 а.с. 115-116).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.09.2017р. по справі №908/1547/17 позовні вимоги задоволені частково (т.2 а.с. 12-16).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Рома, ЛТД на користь Дніпровського державного коледжу технологій та дизайну заборгованість з орендної плати в сумі 32760 грн. 68 коп., пеню в сумі 2545 грн. 82 коп., штраф в сумі 3 276грн. 07 коп., витрати за використані комунальні послуги в сумі 2500 грн. 60 коп., пеню в сумі 193 грн. 68 коп.

У задоволенні позовних вимог Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі: Міністерства освіти і науки України та Дніпровського державного коледжу технологій та дизайну до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Рома, ЛТД про стягнення витрат за використані комунальні послуги в сумі 5440,74 грн. за договором № 1 про відшкодування витрат за використані комунальні послуги від 01.01.2014 року та пені в сумі 325,48 грн. відмовлено.

Стягнуто з відповідача на користь Прокуратури Дніпропетровської області витрати зі сплати судового збору в сумі 1403,66 грн.

В обгрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту порушення з боку відповідача своїх зобовязань зі сплати орендних платежів за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3050-ОД від 01.11.2007 року у розмірі 32 760, 68 грн. за спірний період. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині пені та штрафу згідно п.3.8 та 3.9 договору оренди, задовольнивши частково пеню на заборгованість з орендної плати у сумі 2545,82 грн., оскільки позивач не врахував, що строк оплати припав на вихідний день.

Судом частково були задоволені позовні вимоги щодо стягнення витрат за використані комунальні послуги у сумі 2500,60 грн. за договором № 1 про відшкодування витрат за використані комунальні послуги від 01.01.2014р. на підставі рахунку № 20 від 06.03.2017р., який частково було сплачено відповідачем. Суд, задовольняючи частково зазначені позовні вимоги дійшов висновку про те, що відповідно до змісту договору (п.2.2.1) строк виконання обов"язку відповідачем з оплати комунальних послуг залежить від отримання ним рахунків на оплату цих послуг від балансоутримувача. Доказів направлення або вручення відповідачу рахунків № 29, № 31 від 11.04.2017р., № 40, № 42 від 12.05.2017р. сторонами не надано. Враховуючи викладене, частково була задоволена і пеня у розмірі 193,68 грн.

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 року у справі №908/1548/17 в частині відмови у задоволенні позовних вимог керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Міністерства освіти та науки України, Дніпровського коледжу технологій та дизайну до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД», третя особа, РВ ФДМУ, про стягнення витрат за використані комунальні послуги в сумі 5 440, 74 грн. та пені в сумі 325, 48 грн. (т. 2 а.с. 37-43).

Апелянт вважає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат за використання комунальних послуг в сумі 5440, 74 грн. та пені у сумі 325,48 грн. прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим підлягає скасуванню.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що у підтвердження вимог про стягнення витрат за комунальні послуги з ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» у січні-квітні 2017 року на загальну суму 7941,34 грн. в матеріалах справи містяться належним чином завірені копії рахунків, на яких є відповідні відмітки про отримання відповідачем вказаних рахунків, а саме: рукописний текст «отримано», підпис і дата.

Також скаржником зазначено, що договір №1 про відшкодування витрат за використані комунальні послуги від 01.01.2014р. не містить обовязку направлення балансоутримувачем орендарю виставлених рахунків.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено наступний склад суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Попков Д.О., Марченко О.А.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів через перебування судді Попкова Д.О. у відпустці визначено наступний склад суду: головуючий Радіонова О.О., Зубченко І.В., Марченко О.А.

Судове засідання відкладалося в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України, з метою дослідження та з"ясування всіх обставин справи та у зв"язку з відсутністю доказів належного повідомлення позивача 2 та третьої особи.

30.11.2017р. на електрону адресу апеляційного суду надійшов відзив від відповідача, в якому останній просить суд рішення господарського суду від 22.09.2017р. у даній справі залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Відзив розглянутий судовою колегією, прийнятий до уваги та долучений до матеріалів справи (т.2. а.с.63-65).

У судове засідання з"явився прокурор, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Представники сторін у судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористалися.

Враховуючи те, що явка сторін не визнавалася судом обов"язковою, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи.

Відповідно до частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач 1, Міністерство освіти і науки України є юридичною особою (ідентифікаційний код 38621185), що підтверджено витягом з ЄДР (т.1 а.с.71-72).

Позивач 2, Дніпровський державний коледж технологій та дизайну є юридичною особою (ідентифікаційний код 00301902), що підтверджено витягом з ЄДР (т.1 а.с.73).

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД» є юридичною особою (ідентифікаційний код 23855495), що підтверджено витягом з ЄДР (т.1 а.с.77-80).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_6 відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпро (ідентифікаційний номер 13467337) є юридичною особою.

01.11.2007 року між ОСОБА_6 відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області (за договором - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Рома, ЛТД» (за договором - орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3050-ОД, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно, нежитлове приміщення навчально-лабораторного корпусу №3 площею 136,9 кв.м, розміщене за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Ушинського, 3, у підвалі 4 поверхового (будинку, приміщення, будівлі) що перебуває на балансі Дніпропетровського державного політехнікуму (за договором - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 01 червня 2007р. і становить 366 700 грн. (п. 1.1 договору) (т.1 а.с. 20-23).

До даного договору були підписані сторонами додаткові угоди від 25.09.2009; 07.12.2011; 11.11.2014 (т.1 а.с. 25,26,29).

В Додатку 1 Розрахунок орендної плати до вказаного договору, зазначена вартість орендованого майна, згідно зі звітом про оцінку станом на 04.09.2014 року та становить 690 648,00 грн. (т.1 а.с. 30).

Згідно з п.1.2 договору майно передається в оренду з метою: склад без права здійснення торгівельної діяльності. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється.

Сторони погодили, що орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна (п. 2.1 договору).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що орендна плата за базовий місяць розрахунку складає 3907,04 грн., а орендна плата за перший місяць оренди - листопад 2007 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за жовтень, листопад 2007 року.

Згідно з п. 3.6. Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні:

- 50 % до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі 1953,52 грн.;

- 50 % Балансоутримувачу, у розмірі 1953,52 грн. щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Додатковою угодою від 07.12.2011 року внесено зміни до п. 3.6. договору та встановлено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні: 50 % до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі 4092,06 грн. та 50 % балансоутримувачу, у розмірі 4092,06 грн. (т. 1 а.с. 26-28).

Пунктом 5.2. договору передбачений обовязок орендаря своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату у співвідношенні, визначеному у п. 3.6. цього Договору.

В подальшому додатковою угодою від 11.11.2014 року внесені зміни до п. 3.6. договору та встановлено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні: 50 % до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі 4441,73 грн.; 50 % Балансоутримувачу, у розмірі 4441,73 грн. (т.1 а.с. 29).

Вказаною додатковою угодою договір оренди є пролонгованим з 01.10.2014 по 28.09.2017 включно.

Листом ТОВ ВКФ РОМА ,ЛТД та актом повернення державного майна від 10.04.2017 року, договір між ОСОБА_6 відділенням Фонду Державного майна України у Дніпропетровській області та розірвано з 11.04.2017 року (т.1 а.с. 32-33).

Згідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області №12/02-097-ПО від 19.05.2017 про розірвання договору оренди з ТОВ «ВКФ «Рома,ЛТД», відповідно до якого договір оренди нерухомого майна від 01.11.2007 №12/02-3050-од, що належить до державної власності укладений між ОСОБА_6 відділенням ФДМУ по Дніпропетровській області та ТОВ «ВКФ «Рома, ЛТД» розірваним з 11.04.2017 р. (т. 2 а.с. 31).

Прокурор в позові вказує, що відповідач в порушення умов п.5.2 договору за період з січня 2017р. по квітень 2017р. не сплачував орендну плату, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 32 760,68 грн.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобовязання щодо сплати орендної плати, прокурор намагається стягнути з відповідача пеню в сумі 2553,40 грн. на підставі п. 3.8. Договору, за умовами якого визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати.

Поряд з цим за несвоєчасне виконання грошового зобовязання щодо сплати орендної плати, прокурор намагається також стягнути штраф в сумі 3276,07 грн. на підставі п. 3.9. Договору, яким передбачено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Між Державним вищим навчальним закладом «Дніпропетровський коледж технологій та дизайну» (попередня назва - Державний вищий навчальний заклад "Дніпропетровський коледж технологій та дизайну") (за договором - балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Рома, ЛТД» (за договором - орендар), на підставі договору оренди державного рухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3050-ОД від 01.11.2007р., укладений договір №1 про відшкодування витрат за використані комунальні послуги від 01.01.2014 року, відповідно до якого балансоутримувач виставляє рахунки за спожиті комунальні послуги орендарем з: теплопостачання, електропостачання, водопостачання та водовідведення, вивіз сміття, згідно калькуляції витрат для приміщення площею 136,90 кв.м. Приміщення розташоване за адресою м.Дніпропетровськ, пров. Ушинського, 3, і являється частиною учбово-лабораторного корпусу, який знаходиться на балансі ДВНЗ ДКТД (п.1 договору) (т.1. а.с. 34).

Відповідно до п.2.1.4. щомісячно до 7 числа поточного місяця балансоутримувач виставляє рахунок на відшкодування витрат по комунальним послугам, податку на землю та експлуатаційних витрат на утримання приміщення.

Сторонами погоджено, що орендар зобовязується щомісячно, в термін не пізніше 5 днів після отримання виставленого рахунку за оренду приміщення та відшкодування комунальних послуг сплачувати виставлені рахунки, незалежно від фінансових результатів власної господарської діяльності. Орендар сплачує балансоутримувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від нарахованої суми за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п.2.2.1, 2.2.2).

Згідно з п 2.2.1. Договору № 1 Орендар зобов'язується щомісячно, в термін не пізніше 5 днів після отримання виставленого рахунку за оренду приміщення та відшкодування комунальних послуг сплачувати виставлені рахунки, незалежно від фінансових результатів власної господарської діяльності.

В пункті 2.2.3 вказано, що у разі несвоєчасного надання балансоутримувачем рахунку за оренду та комунальні послуги, орендар сплачує рахунок протягом 5-ти днів після його отримання.

Пунктами 5.1., 5.2. договору № 1 сторони визначили, що цей договір діє з моменту укладання по 31 грудня 2014 року включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну дії договору, договір може бути продовжений на той самий строк і на тих самих умовах.

Даний договір підписаний сторонами у встановленому порядку та скріплений печатками підприємств.

З матеріалів справи вбачається, що до договору №1 про відшкодування витрат за використані комунальні послуги від 01.01.2014 року балансоутримувачем за період з січня 2017 року по квітень 2017 року були виписані орендарю (відповідачу) рахунки на оплату комунальних послуг на загальну суму 10 501,34 грн., які наявні у матеріалах справи (т.1 а.с. 146-150).

Відповідачу була направлена претензія №248/01-04 від 17.05.2017, в якій орендодавець та балансоутримувач пропонують орендарю у добровільному порядку сплатити заборгованість за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3050-ОД від 01.11.2007 та за договором №1 про відшкодування витрат за використані комунальні послуги від 01.01.2014 року (т.1 а.с. 35).

Відповідь на вищезазначену претензію та будь-які докази її направлення відповідачу в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин прокурор звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо стягнення заборгованості за невиконання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/09-3050-ОД від 01.11.2007 року та умов договору №1 про відшкодування витрат на комунальні послуги від 01.01.2014 року.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна» (із змінами та доповненнями) від 10.04.1992р. № 2269-XП (далі - Закон № 2269).

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписи статті 11 ЦК України передбачають, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

У відповідності до приписів ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/09-3050-ОД від 01.11.2007 року за своєю правовою природою є договором оренди.

Згідно до ч.1 ст.2 Закону № 2269 в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 3 статті 18 Закону № 2269 передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Разом з тим приписами ч. 1, 3 ст. 19 вказаного Закону встановлений обовязок Орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, а строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Загальні положення про найм (оренду) передбачені главою 58 Цивільного кодексу України.

Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 763 ЦК України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 762 ЦК України передбачено, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

На виконання умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/09-3050-ОД від 01.11.2014 року позивачем були виписані рахунки на оплату орендної плати, всього на суму 32 760, 68 грн.: рахунок № 670 від 08.02.2017 року за січень 2017 року на суму 9578,04 грн.: рахунок № 22 від 06.03.2017 року за лютий 2017 року на суму 9578,04 грн.; рахунок № 30 від 11.04.2017 року за березень 2017 року на суму 10263,87 грн.; рахунок № 41 від 12.05.2017 року за квітень 2017 року на суму 3340,73 грн. (т.1 а.с. 146-148).

Пунктом 5.2. Договору передбачений обовязок Орендаря своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату у співвідношенні, визначеному у п. 3.6. цього Договору.

В подальшому додатковою угодою від 11.11.2014 року внесені зміни до п. 3.6. договору та встановлено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні: 50 % до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі 4441,73 грн.; 50 % Балансоутримувачу, у розмірі 4441,73 грн.

Відповідач, всупереч умов договору оренди, зобов"язання щодо оплати орендної плати з січня по квітень 2017р. в повному обсязі не здійснив, борг визнав у повному обсязі, у звязку з чим, виходячи з приписів ст.ст. 759-762 ЦК України щодо обов"язку наймача (відповідача) сплачувати орендну плату у встановлені законом та умовами договору порядку і розмірі, висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 32760,68 грн., колегія суддів вважає законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.9. договору оренди встановлено, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, що в даному випадку складає 3 276,07 грн., який обґрунтовано задоволений судом першої інстанції.

Щодо розрахунку пені колегія суддів зазначає наступне.

Місцевим господарським судом вірно зазначено, що строк оплати за рахунком №30 від 11.04.2017 року не 15.04.2017 року, оскільки це вихідний день, а в силу приписів ч.5 ст. 254 ЦК України строк оплати настав 17.04.2017 року, прострочка виникає з 18.04.2017 року по 11.07.2017 року та сума пені за даним рахунком складає 608,24 грн.

Щодо розрахунку пені на заборгованість з орендної плати за рахунками № 670 від 08.02.2017 року, № 22 від 06.03.2017 року та рахунок № 41 від 12.05.2017 року, колегія суддів зазначає, що здійснений розрахунок другим позивачем правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України, тому правомірно задоволений судом загалом у сумі 2 545,82 грн.

Стосовно вимог позивача про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги у сумі 7 941, 34 грн. за договором №1 про відшкодування витрат за використані комунальні послуги від 01.01.2014 року, судова колегія вважає за необхідне зазначити про таке.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково зазначені позовні вимоги дійшов висновку про те, що відповідно до змісту договору (п.2.2.1) строк виконання обов"язку відповідачем з оплати комунальних послуг залежить від отримання ним рахунків на оплату цих послуг від балансоутримувача. у порядку ст.33, 34 ГПК України, з чим колегія суддів погоджується з наступного.

Згідно з п 2.2.1. Договору № 1 Орендар (відповідач) зобов'язується щомісячно, в термін не пізніше 5 днів після отримання виставленого рахунку за оренду приміщення та відшкодування комунальних послуг сплачувати виставлені рахунки, незалежно від фінансових результатів власної діяльності (т. 1 а.с. 34).

В матеріалах справи містяться копі рахунків на оплату комунальних послуг на загальну суму 10501,34 грн., а саме: рахунок № 20 від 06.03.2017 року на суму 5060,60 грн.; рахунок № 29 від 11.04.2017 року на суму 3301,03 грн.; рахунок № 31 від 11.04.2017 року на суму 1221,41 грн.; рахунок № 40 від 12.05.2017 року на суму 511,16 грн.; рахунок № 42 від 12.05.2017 року на суму 407,14 грн.

При цьому на рахунку № 20 від 06.03.2017 року зазначено сплачено 24.03.2017 року 2560,00 грн. залишок 2500,60 грн..

Докази часткової сплати вказаного рахунку підтверджуються платіжним дорученням № 20752 від 24.03.2017р., яке додано відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу, втім факт часткової оплати відповідачем за вказаним рахунком не заперечувався й у суді першої інстанції.

Таким чином, строк виконання обовязку відповідачем з оплати комунальних послуг залежить від отримання ним рахунків на оплату цих послуг від балансоутримувача.

Відтак, залишок заборгованості за комунальні послуги у відповідача за рахунком №20 від 06.03.2017 року складає 2500,60 грн., висновок суду про стягнення якої колегії суддів вважає правомірним.

Доказів направлення або вручення відповідачу рахунків № 29, № 31 від 11.04.2017р., № 40, № 42 від 12.05.2017р. сторонами не надано.

Щодо розрахунку судом першої інстанції пені на заборгованість по рахунку №20 від 06.03.2017 року у сумі 193,68 грн., апеляційний господарський суд перевірив за допомогою Інформаційно-пошукової системи «Законодавство» та зазначає, що сума пені є вірною.

Одночасно, апеляційний суд підтримує позицію місцевого господарського суду стосовно відмови у задоволені решти вимог щодо стягнення заборгованості з відшкодування вартості комунальних послуг, оскільки за змістом п.2.2.1 договору виникнення грошового зобов"язання у відповідача з відшкодування вартості комунальних послуг покладено у залежність від виставлення та отримання орендарем відповідних рахунків та фактичного понесення позивачем відповідних витрат.

Однак, позивачем 2 не надано належних у розумінні ст. 34 ГПК України доказів виставлення (надсилання) відповідних рахунків відповідачу, при цьому відмітки підпису та дати на зазначених рахунках обґрунтовано не прийняті судом до уваги.

Крім того, з відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що станом на теперішній час відповідачу не надходили рахунки № 29, № 31 від 11.04.2017р., № 40, № 42 від 12.05.2017р. на оплату комунальних послуг.

В матеріалах справи наявна претензія, проте доказів її надсилання чи отримання сторонами не надано. На вказаній претензії міститься підпис невідомої особи та дата 18.05.2017 року (т. 1 а.с. 35).

Відповідно до приписів ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши недоведеність вручення відповідачу означених вище рахунків орендодавця, дійшов правильного висновку про неможливість встановити настання строків сплати за комунальні послуги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення немає, оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області, м.Дніпро на рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 року у справі №908/1547/17 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2017 року у справі № 908/1547/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.О.Радіонова

Судді І.В.Зубченко

ОСОБА_3

Надр.9 прим:1 у справу; 2- прокурору 2позивачам; 1 відповідачу; 1- третій особі 1 ДАГС; 1ГС Запорізької обл.