ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Справа № 905/856/17
Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівПоляк О.І., Корсак В.А.,

розглянувши
касаційні скарги1. Заступника прокурора Харківської області; 2. Луганського національного аграрного університету в особі відокремленого структурного підрозділу "Слов'янського технікуму Луганського національного аграрного університету"
на постанову від 31.07.2017 Донецького апеляційного господарського суду
у справі№905/856/17 господарського суду Донецької області
за позовомЗаступника прокурора Слов'янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: 1.Міністерства освіти і науки України; 2.Луганського національного аграрного університету в особі відокремленого структурного підрозділу "Слов'янського технікуму Луганського національного аграрного університету"
до Фізичної особи підприємця ОСОБА_4
прозобов'язання звільнити земельну ділянку

За участю представників сторін:

Від позивача 1 - не з'явились

Від позивача 2 - не з'явились

Від відповідача - не з'явились

Від Генеральної прокуратури України - Зарудяна Н.О.

У зв'язку з призначенням судді Бакуліної С.В. суддею Верховного Суду та перебування судді Яценко О.В. на лікарняному, справа слухається колегією суддів у складі: головуючий - Ходаківська І.П., судді -Поляк О.І., Корсак В.А. (протоколи автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.11.2017 та 22.11.2017).

В С Т А Н О В И Л А:

Заступник керівника Слов'янської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Донецької області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Луганського національного аграрного університету в особі відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" про зобов'язання ФОП ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку загальною площею 616 га, що перебуває у постійному користуванні відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету", з посиланням на порушенням приписів статті 1141 Цивільного кодексу України та статті 70 Закону України "Про вищу освіту".

Прокурор також вказував, зокрема, на використання відповідачем земельної ділянки без правових підстав, оскільки укладений між ФОП ОСОБА_4 та Відокремленим підрозділом "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" договір про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства) № 13-м від 26.10.2011 припинено, у зв'язку із припиненням підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.06.2017 (суддя Курило Г.Є.) у задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення мотивовано тим, що факт проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - відповідача не впливає на суть правовідносин щодо функціонування простого товариства, яким було укладено договір про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства) № 13-м від 26.10.2011, що свідчить про недоведеність використання відповідачем земельної ділянки за відсутності правових підстав.

Постановою колегії суддів Донецького апеляційного господарського суду від 31.07.2017 у складі: Москальова І.В., Мартюхіна Н.О., Склярук О.І. рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.

Заступник прокурора Харківської області у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Скарга мотивована неправильним застосуванням судами норм матеріального права, а саме статей 51, 609, 651, 653, 1141 Цивільного кодексу України, статей 124-126, 212 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", а також залишенням поза увагою, що договір про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства) № 13-м від 26.10.2011 було укладено навчальним закладом не з фізичною особою, а з суб'єктом господарювання - фізичною особою - підприємцем, який з 01.02.2016 припинив свою підприємницьку діяльність, а відтак позбавлений можливості виконувати обов'язки за договором.

Відокремлений підрозділ "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" у касаційній скарзі також просить судові рішення у даній справі скасувати та прийняти нове рішення про зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні скаржника, мотивуючи касаційну скаргу неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 173, 175, 176, глави 55 Господарського кодексу України та неправильне застосування приписів процесуального права, а саме статті 11128 Господарського процесуального кодексу України в частині посилань на правову позицію Верховного Суду України, яка в даному випадку не є обов'язкової з огляду на відмінність спірних правовідносин.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з рішенням Хрестищенської сільської ради народних депутатів Слов'янського району Донецької області від 24.07.1997 Слов'янському державному аграрному технікуму, Відокремленому підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету", який є правонаступником Слов'янського державного аграрного технікуму, видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою 716,8 га НОМЕР_1 реєстраційний № 271 для виробництва сільськогосподарської продукції, забезпечення навчального процесу.

26.10.2011 між ФОП ОСОБА_4 (Сторона -1) та Відокремленим підрозділом "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" (Сторона - 2) було укладено договір № 13-м про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства), відповідно до пункту 1.1. якого сторони за договором зобов'язуються без створення юридичної особи, шляхом об'єднання спільних зусиль, на основі співробітництва, шляхом здійснення вкладів майном (грошовими коштами, матеріалами, майновими правами тощо), яке належить сторонам на відповідних правових підставах, а також на основі організації співпраці спільно діяти у сфері сільськогосподарського виробництва для досягнення таких спільних цілей: вирощування продукції рослинництва на загальній площі 616 га, згідно додатків №1 та №2; проведення науково-дослідних робіт з питань сільськогосподарської діяльності; реалізація вирощеної продукції; одержання прибутку.

Згідно з пунктом 4.3 договору земельні ділянки Сторони є держаною власністю, знаходяться у постійному користуванні останнього і підлягають використанню за призначенням. Статус земельних ділянок залишається незмінним на весь період дії договору.

Відповідно до пункту 10.1 договору, він набуває чинності з 01 січня 2012 року і діє до 31 грудня 2022 року, але в будь-якому разі - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань і завершення циклу сільськогосподарських робіт поточного календарного року. По закінченню дії цього договору Сторона-1 повертає Стороні-2 земельну ділянку в розмірі передбаченому цим договором та в стані не гіршому ніж на момент передачі земельної ділянки, в присутності представника землевпорядної організації за місцем знаходження земельної ділянки.

Звертаючись з позовом до суду про зобов'язання ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку загальною площею 616 га, що перебуває у постійному користуванні Відокремленого підрозділу "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету", прокурор вказував на використання відповідачем земельної ділянки без правових підстав, оскільки укладений між ФОП ОСОБА_4 та Відокремленим підрозділом "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" договір про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства) № 13-м від 26.10.2011 припинено у зв'язку із припиненням підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.02.2016 проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 за його рішенням (номер запису 2026421).

Суд першої, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов висновку про те, що виходячи з приписів статті 1141 Цивільного кодексу України, договір про спільний обробіток землі (простого товариства) №13-м від 26.10.2011, укладений між Відокремленим структурним підрозділом "Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, не припинився у зв'язку з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Статтею 1132 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 1141 Цивільного кодексу України договір простого товариства припиняється у разі смерті фізичної особи - учасника або ліквідації юридичної особи - учасника договору простого товариства, якщо домовленістю між учасниками не передбачено збереження договору щодо інших учасників або заміщення учасника, який помер (ліквідованої юридичної особи), його спадкоємцями (правонаступниками).

У разі припинення договору простого товариства речі, передані у спільне володіння та (або) користування учасників, повертаються учасникам, які їх надали, без винагороди, якщо інше не передбачено домовленістю сторін (частина 2 статті 1141 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до частини 1 статті 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (пункт 2 частини 2 статті 55 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 58 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.

За змістом статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Пунктом 4 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

За змістом статті 51 Господарського кодексу України підприємницька діяльність припиняється з власної ініціативи підприємця. Порядок припинення діяльності підприємця встановлюється законом відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Проте, здійснюючи судовий розгляд справи та встановивши обставини стосовно того, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 01.02.2016 проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 за його рішенням (номер запису 2026421), суди першої та апеляційної інстанції вказані приписи законодавства залишили поза увагою, відповідні обставини справи щодо правового статусу відповідача, як сторони за спірним договором про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства) № 13-м від 26.10.2011, судами не з'ясовувався, як й не з'ясовувалось питання щодо наявності у відповідача правових підстав для використання земельної ділянки за вказаним договором.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанції було зазначено, що між сторонами договору про спільний обробіток земельної ділянки (простого товариства) № 13-м від 26.10.2011 було підписано акт приймання - передачі земельної ділянки від 01.02.2016, однак оскільки Відокремленим структурним підрозділом "Слов'янського технікуму Луганського національного аграрного університету" виставлялись рахунки щодо відшкодування касових видатків по рентній платі за землю за 2016 рік, а відповідачем вони частково були сплачені, сторони продовжували виконувати умови договору.

Проте, питання правомірності використання відповідачем земельної ділянки після підписання акта приймання - передачі земельної ділянки від 01.02.2016 судами не з'ясовувалось, як й були залишені судами поза увагою доводи позивачів стосовно того, що станом на 01.02.2016 заборгованість відповідача перед державним учбовим закладом за умовами договору становила 237 352,41 грн., з яких останнім сплачено 147 137,69 грн., тобто у 2016 році здійснювалось погашення заборгованості, а не продовження виконання умов договору.

З огляду на те, що в силу статті 1117 Господарського процесуального кодексу України у суду касаційної інстанції відсутнє право встановлювати або вважати доведеними обставини справи, які не були встановлені судами попередніх інстанцій, так само як і надавати їм власну юридичну оцінку, колегія суддів зазначає про наявність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій у даній справі і передачі її на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Враховуючи викладене та беручи до уваги доводи, викладені в касаційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час здійснення якого суду необхідно врахувати вищезазначені обставини, які стали підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, і повністю встановивши фактичні обставини справи, підтверджені належними та допустимими доказами, з наданням їм обґрунтованої юридичної оцінки, вирішити спір з приводу наявності чи відсутності підстав для задоволення позову із застосуванням до спірних правовідносин відповідних норм матеріального права.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційні скарги Заступника прокурора Харківської області та Луганського національного аграрного університету в особі відокремленого структурного підрозділу "Слов'янського технікуму Луганського національного аграрного університету" задовольнити частково.

Постанову від 31.07.2017 Донецького апеляційного господарського суду у справі №905/856/17 господарського суду Донецької області та рішення від 27.06.2017 господарського суду Донецької області скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий суддя І. Ходаківська

Судді О. Поляк

В. Корсак