КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" грудня 2017 р. Справа №925/990/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Дідиченко М.А.

Мартюк А.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.10.2017

у справі № 925/990/17 (головуючий суддя Скиба Г.М.)

за позовом ОСОБА_2

до Приватного підприємства "Сандра-Ч"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Приватний нотаріус Смілянського районного нотаріального округу Новіков Ігор Миколайович; 2) Публічне акціонерне товариство "КРИСТАЛБАНК"

про визнання недійсним рішення загальних зборів приватного підприємства

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.10.2017 року у справі № 925/990/17 у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 18.10.2017 року у справі № 925/990/17 та прийняти нове рішення, яким визнати недійсним рішення загальних зборів Приватного підприємства "Сандра-Ч" від 21.04.2008 р., оформленого протоколом № 1 від 21.04.2008 р. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 у справі №925/990/17 апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв'язку із відсутністю доказів сплати судового збору.

06.12.2017 до Київського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга від 29.11.2017, у якій позивач просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 18.10.2017 року у справі № 925/990/17 та прийняти нове рішення, яким визнати недійсним рішення загальних зборів Приватного підприємства "Сандра-Ч" від 21.04.2008 р., оформленого протоколом № 1 від 21.04.2008 р.

Вказана апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як вбачається зі змісту скарги, вона складена та підписана 29.11.2017 (згідно дати на останній сторінці скарги), однак в якості доказів направлення копії скарги відповідачу та третім особам скаржником надані описи вкладення у лист та фіскальні чеки, які датовані 28.11.2017, отже зазначені описи вкладення та фіскальні чеки не є належними доказами направлення копії саме апеляційної скарги від 29.11.2017 іншим сторонам у справі.

Крім цього, відповідно до вимог статті 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення Господарського суду Черкаської області від 18.10.2017 у справі №925/990/17 складено 26.10.2017. Проте, скаржником апеляційну скаргу від 29.11.2017 на вказане рішення було подано 29.11.2017 року (згідно штемпеля пошти на конверті), тобто з пропущенням процесуального строку на його оскарження, передбаченого частиною 1 статті 93 ГПК України.

Як вбачається із апеляційної скарги, скаржник ні в прохальній частині скарги, ні окремо від неї не заявляв клопотання про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на зазначене рішення суду першої інстанції.

Визначений законодавцем строк подання апеляційної скарги є процесуальним строком, який може бути відновлений відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання апеляційною інстанцією поважності причин такого пропуску. Водночас, законодавець визначив, що вирішення питання про відновлення пропущеного процесуального строку можливе лише за наявності відповідного клопотання скаржника.

Частиною 2 ст. 93 ГПК України встановлено, що апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" визначено, що відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою. Заява розглядається, якщо вона надійшла до винесення ухвали про повернення апеляційної скарги.

За наведених обставин у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для відновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги за власною ініціативою.

У відповідності до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам); якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, апеляційна скарга повертається скаржнику.

Водночас, судова колегія зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п.п. 2, 4 ч.1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Черкаської області від 18.10.2017 року у справі №925/990/17 повернути скаржнику.

2. Матеріали справи № 925/990/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді М.А. Дідиченко

А.І. Мартюк