КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Справа№ 905/1737/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Гончарова С.А.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

від позивача : не з'явився;

від відповідача: Соколова В.П. - за дов. від 01.11.2017р. № 5302

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2017р.

у справі №905/1737/17 (суддя Плотницька Н.Б.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця"

про стягнення 2 273 161,34 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2017р. позовні вимоги задоволені частково, саме стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" штраф в розмірі 1 136 580, 67 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 34 097, 42 грн. В іншій частині в позову відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2017р. по справі № 905/1737/17 зменшивши розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 10% від суми позову - 227 132,30 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, проведення АТО та бойових дій у межах Донецької та Луганської областей суттєва вплинули на фінансове становище регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українаська залізниця". Так за підсумками роботи за 2016 рік філія отримала збиток у сумі 77 031,00 грн., тому виходячи з вище наведеного апелянт просить зменшити розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 10% від суми позову, а саме стягнути 227 132,30 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2017р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Гончарова С.А., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 року по справі № 905/1737/17 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" до провадження і призначено розгляд справи на 05.12.2017р..

02.11.2017р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника позивача, надійшов відзив, в якому представник заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі та просив суд відмовити в її задоволенні та оскаржуване рішення залишити без змін.

В судовому засіданні 05.12.2017 представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу - задовольнити, змінити рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2017р. по справі № 905/1737/17 зменшивши розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 10% від суми позову - 227 132,30 грн.

Представники позивача у судове засідання 05.12.2017 не з'явились, про неявку суд не повідомили, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлені належним чином.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

У п. 3 Постанови № 11 від 17.10.2014 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії-" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, встановленого ч. 1 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Частиною п'ятою статті 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, Протягом червня 2017 року Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" (далі - відповідач) здійснила доставку вантажів на адресу Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат іменні Ілліча" (далі - позивач), що підтверджується наступними залізничними накладними: № № 32931644 (досилочна накладна 50240241), 32982647, 33116187, 33341934, 33372871, 40797300, 40849416, 40849424, 40849432, 45217094, 40882425, 40954596, 40954604, 40958829, 40967978, 40968281. 41413501, 41413519, 45041118, 45042330, 45080256 (досилочна накладна 45301355), 45080256, 45126737 (досилочна накладна 45171121), 45126943 (досилочна накладна 45172491), 45149507, 45149507 (досилочна накладна 46906178), 45155421 досилочна накладна 45170669), 45165131, 45165156, 45238631 (досилочна накладна 45441276), 45238631 (досилочна накладна 45441292), 45242542, 45242559, 45242567, 45242575, 45281094 (досилочна накладна 45217094), 45281110 (досилочна накладка 45417110), 45300670 (досилочна накладна 45303278), 45300688 (досилочна накладна 45303286), 45321205 (досилочна накладна 45541133), 45330552 (посилочна накладна 45342920), 45330636 (досилочна накладна 45342912), 45352200, 45352218, 45352218 (досилочна накладна 45740040), 45354149 (досилочна накладна 45516283), 45358413 (досилочна накладка 45539301), 45358421 досилочна накладна 45539319), 45382090 (досилочна накладна 45518396), 45412749 (досилочна накладна 45413838), 45412772 (досилочна накладна 45413804), 45443587 (досилочна накладна 45555554), 45443587 досилочна накладна 45555554, 46007811), 45489747 досилочна накладна 45667342), 45489812 досилочна накладна 45666955), 45507662 досилочна накладна 46906277), 45507829 (досилочна накладна 46911533), 45516796 (досилочна накладна 45720471), 45544426 (досилочна накладна 45743853), 45548674 (досилочна накладна 45556925), 45552205, 45566114 (досилочна накладна 45743366), 45576519 (досилочна накладна 45668548), 45593878 (досилочна накладна 45745585), 45593886 (досилочна накладна 45746211), 45600848 досилочна накладна 45601929), 45600871 (досилочна накладна 45601887), 45607249 (досилочна накладна 45635604), 45607256 (досилочна накладна 45635596), 45635885 (досилочна накладна 45684180), 45646106 (досилочна накладна 45646932), 45646122 (досилочна накладна 45647005), 45647039 (досилочна накладна 45815313), 45655198, 45668241, 45676723 (досилочна накладна 45768249), 45676749 (досилочна накладна 45768256), 45678174 (досилочна накладна 45781606), 45682648 (досилочна накладна 46907101), 45683422 досилочна накладна 45684297), 45683471 (досилочна накладна 45684289), 45684685 (досилочна накладна 45691607), 45684685 (досилочна накладна 45806122), 45716164, 45725314, 45725330, 45732872 (досилочна накладна 45844313), 45732872 (досилочна накладна 45844164), 45732880 (досилочна накладна 45844339), 45732880 (досилочна накладна 45844297), 45756236 (досилочна накладна 45883873), 45756236 (досилочна накладна 45883857), 45759206 (досилочна накладна 45851409), 45759206 (досилочна накладна 45851201), 45763927, 45769288 (досилочна накладна 45910627), 45769288 (досилочна накладна 45908092), 45769288 досилочна накладна 45909348), 45769312 (досилочна накладна 45913605), 45769312 (досилочна накладна 45911955), 45769312 (досилочна накладна 45914249), 45780277 (досилочна накладна 45788478), 45780277 досилочна накладна 45931219), 45780285 (досилочна накладна 45931235), 45802386 (досилочна накладна 45929577), 45802386 (досилочна накладна 45929585), 45802386 (досилочна накладна 45929569), 45802550, 45806940, 45816030 (досилочна накладна 45918745), 45817194, 45817202, 45818887 (досилочна накладна 45875663), 45851078, 45851086, 45854080 (досилочна накладна 45945821), 45857117 (досилочна накладна 45957503), 4585/125 (досилочна накладна 45958246), 45861838 (досилочна накладна 45863438), 45874286, 458874989, 45878444 (досилочна накладна 45966678), 45878493 (досилочна накладна 45967064), 45888849, 45888856, 45888864, 45888872, 45888880, 45888906, 45892510 (досилочна накладна 46098778), 45892734 досилочна накладна 45892890), 45893377 (досилочна накладна 46098745), 45938859, 45938891, 45938917, 45938917 (досилочна накладна 46202842), 45979051 (досилочна накладна 46903548), 46006144, 46006243, 46006250, 46006805, 46006813, 46006821, 46011219, 46011227, 46014551 (досилочна накладна 46161311), 456014551 (досилочна накладна 46016507), 46017422, 46017430, 46036315, 46056321 (досилочна накладна 45165635), 460896864 (досилочна накладна 46091005), 46121182, 46121711, 46153631 (досилочна накладна 45201521), 46162855 (досилочна накладна 46207957), 46188215, 46231023 (досилочна накладна 46259685), 46242368 (досилочна накладна 46264834), 46259693, 46273561, 46276549, 46276879, 46296638, 46376729, 46376737, 47118682 (досилочна накладна 45132545), 47118682 (досилочна накладна 45131448), 47118682 досилочна накладна 45131455, 4/118690 (досилочна накладна 45131497), 47118690 (досилочна накладна 45131489), 47725569 (досилочна накладна 46910691), 47797253, 47797261, 47966064 (досилочна накладна 45347176), 47966064, 47966320, 50116391, 50117233, 50141340, 50141357, 50141373, 50141407, 50141415, 144559, 50168798, 50175009, 50175009 (досилочна накладна 5819125), 50175116, 50175199, 50214782, 50214840, 50214865, 50214881, 50217504, 50217512, 50217520, 50223734, 50293414, 50293414 (досилочна накладна 45803541), 50293422, 50293430, 50293448, 50293455, 50324649, 50333194, 50333202, 50333210, 50349315, 50349315 (досилочна накладна 46119467), 50349323, 50373471, 50373489, 50373570, 50373588, 50373620, 50383322, 50383330, 50383348, 50383355, 50383363, 50393701, 50396464, 50399336, 50399344, 50399351, 50399831, 50399856, 50444173 (досилочна накладна 46250882), 50444199, 50444207, 50444215, 50444215 (досилочна накладна 46250585), 50444389, 50460393 (досилочна накладна 46165395), 50460393, 53467448, 50622471.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 2 статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, як встановлено судом першої інстанції, що безпосереднє перевезення товару відповідачем позивачу, підтверджується залізничними накладними які наявні в матеріалах справи, свідчить про виникнення між сторонами прав та обов'язків за договором перевезення.

Позивач зазначає суду про те, що за всіма переліченими вище накладними, відповідачем були порушені строки доставки.

Відповідач не заперечує факт прострочення термінів доставки, проте зазначає про об'єктивність такого прострочення через події, які відбуваються на Сході України.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами 1 та 3 статті 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до частини 1 стааті 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Крім того, обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначаються Статутом залізниць України (далі - Статут), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року N 457, відповідно до п. 1 якого залізничний транспорт загального користування (далі - залізничний транспорт) є однією з базових галузей економіки України, що забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв'язки і потреби населення у перевезеннях.

Основною організаційною ланкою на залізничному транспорті є залізниця.

Відповідно до пункту 3 Статуту, його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під'їзні колії).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ппункту 17 Статуту перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється Правилами. Для забезпечення виконання договірних зобов'язань здійснюється місячне планування перевезень.

Умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами.

Порядок розроблення, термін подання заявок, затвердження планів та облік виконання перевезень вантажів встановлюються Правилами, а військових перевезень - спеціальними інструкціями.

Пунктом 41 Статуту передбачено, що залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до патті 116 Статуту залізниць за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Судом встановлено, що позивача, як вантажоодержувача обслуговує Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", яка розташована у м. Донецьк.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначаються Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" від 30 жовтня 2014 року N 1053-р було визначено, що серед переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція визначені наступні міста обласного значення: 1) м. Донецьк (Донецька міська рада): смт Ларине, с. Павлоградське (Ларинська селищна рада); м. Моспине, смт Горбачево-Михайлівка, с. Бирюки, с. Вербова Балка, с. Гришки, с. Михайлівка, с. Новодвірське, с. Октябрське, с. Темрюк (Моспинська міська рада); 2) м. Авдіївка (Авдіївська міська рада); 3) м. Артемівськ (Артемівська міська рада): м. Соледар (Соледарська міська рада), м. Часів Яр (Часовоярська міська рада), смт Красна Гора (Артемівська міська рада); 4) м. Вугледар (Вугледарська міська рада); 5) м. Горлівка (Горлівська міська рада): смт Гольмівський, с-ще Гладосове (Гольмівська селищна рада); смт Зайцеве (Зайцівська селищна рада); смт Пантелеймонівка, с. Рясне (Пантелеймонівська селищна рада); с-ще Озерянівка, с. Михайлівка, с-ще Ставки, с-ще Широка Балка (Озерянівська сільська рада); с-ще П'ятихатки, с-ще Федорівка (Горлівська міська рада); 6) м. Дебальцеве (Дебальцівська міська рада): м. Світлодарськ (Світлодарська міська рада); смт Миронівський (Миронівська селищна рада); 7) м. Дзержинськ (Дзержинська міська рада): м. Артемове, смт Ленінське (Артемівська міська рада); смт Кірове, смт Курдюмівка, с-ще Горького, с-ще Диліївка, с-ще Дружба, с-ще Перше Травня, с-ще Шуми (Кіровська селищна рада); смт Новгородське, смт Неліпівка, с-ще Валентинівка, с. Леонідівка, с-ще Суха Балка, с. Юр'ївка (Новгородська селищна рада); смт Щербинівка, смт Петрівка (Щербинівська селищна рада); с-ще Кримське (Дзержинська міська рада); 8) м. Димитров (Димитровська міська рада): с. Світле (Димитровська міська рада); 9) м. Добропілля (Добропільська міська рада): м. Білицьке, смт Водянське (Білицька міська рада); м. Білозерське, с-ще Бокове (Білозерська міська рада); смт Новодонецьке (Новодонецька селищна рада); 10) м. Докучаєвськ (Докучаєвська міська рада): с-ще Ясне (Докучаєвська міська рада); 11) м. Дружківка (Дружківська міська рада): смт Олексієво-Дружківка (Олексієво-Дружківська селищна рада); смт Райське, смт Новогригорівка, смт Новомиколаївка, с. Красний Кут, с-ще Старорайське (Райська селищна рада); с. Червонозоряне (Дружківська міська рада); 12) м. Єнакієве (Єнакієвська міська рада): м. Вуглегірськ, с-ще Булавине, с-ще Грозне, с-ще Каютине, с-ще Красний Пахар, с-ще Савелівка (Вуглегірська міська рада); м. Юнокомунарівськ, смт Дружне (Юнокомунарівська міська рада); смт Булавинське, смт Олександрівське, смт Оленівка, смт Прибережне (Булавинська селищна рада); смт Карло-Марксове, с. Новоселівка, с-ще Старопетрівське (Карло-Марксівська селищна рада); смт Корсунь, с. Верхня Кринка, с. Петрівське, с. Путепровід, с. Шевченко, с-ще Щебенка (Корсунська селищна рада); смт Ольховатка, с. Весела Долина, с-ще Данилове, с-ще Іллінка, с-ще Кам'янка, с-ще Рідкодуб (Ольховатська селищна рада); с. Авіловка, с. Шапошникове (Єнакієвська міська рада); 13) м. Жданівка (Жданівська міська рада): смт Вільхівка, с-ще Молодий Шахтар (Жданівська міська рада);14) м. Кіровське (Кіровська міська рада); 15) м. Костянтинівка (Костянтинівська міська рада); 16) м. Краматорськ (Краматорська міська рада): смт Біленьке, с-ще Василівська Пустош (Біленьківська селищна рада); смт Красноторка, смт Комишуваха, смт Малотаранівка, с. Привілля (Красноторська селищна рада); смт Шабельківка, смт Олександрівка, смт Софіївка, смт Ясна Поляна (Шабельківська селищна рада); смт Ясногірка (Ясногірська селищна рада); с-ще Ашуркове, с. Семенівка (Краматорська міська рада); 17) м. Красний Лиман (Краснолиманська міська рада): с. Брусівка, с-ще Ставки, с. Старий Караван, с. Щурове (Краснолиманська міська рада); 18) м. Красноармійськ (Красноармійська міська рада): м. Родинське (Родинська міська рада); смт Шевченко (Шевченківська селищна рада); 19) м. Макіївка (Макіївська міська рада): смт Грузько-Зорянське, смт Високе, смт Грузько-Ломівка, смт Маяк, смт Межове, с-ще Холмисте (Грузько-Зорянська селищна рада); смт Пролетарське, смт Вугляр, смт Гусельське, смт Колосникове, смт Свердлове, с. Молочарка, с. Шевченко (Пролетарська селищна рада); смт Ясинівка, смт Землянки (Ясинівська селищна рада); смт Кринична, с-ще Василівка, с-ще Леб'яже (Криничанська селищна рада); смт Нижня Кринка, смт Велике Оріхове, смт Красний Октябр, смт Лісне, с. Липове, с. Оріхове (Нижньокринська селищна рада); с. Верхня Кринка, с-ще Алмазне, с. Красна Зоря, с-ще Монахове, с-ще Новий Світ, с-ще Новомар'ївка, с. Новоселівка (Верхньокринська сільська рада); с-ще Новомосковське (Макіївська міська рада); 20) м. Маріуполь (Маріупольська міська рада): смт Сартана (Сартанська селищна рада); смт Старий Крим (Старо-Кримська селищна рада); смт Талаківка, с. Гнутове, с-ще Ломакине (Талаківська селищна рада); 21) м. Новогродівка (Новогродівська міська рада); 22) м. Селидове (Селидівська міська рада): м. Гірник (Гірницька міська рада); м. Українськ (Українська міська рада); смт Курахівка, смт Гостре (Курахівська селищна рада); смт Цукурине (Цукуринська селищна рада); смт Вишневе, смт Комишівка (Селидівська міська рада); 23) м. Слов'янськ (Слов'янськ міська рада): м. Миколаївка (Миколаївська міська рада); м. Святогірськ (Святогірська міська рада);2 4) м. Сніжне (Сніжнянська міська рада): смт Андріївка (Андріївська селищна рада); смт Гірницьке, смт Бражине, смт Лиманчук, смт Никифорове (Гірницька селищна рада); смт Залісне (Залісненська селищна рада); смт Первомайський, смт Первомайське, смт Побєда, с-ще Червоний Жовтень (Первомайська селищна рада); смт Сєверне, с-ще Молчалине, с-ще Сухівське (Сєверна селищна рада); 25) м. Торез (Торезька міська рада): смт Пелагіївка (Пелагіївська селищна рада); смт Розсипне (Розсипненська селищна рада); 26) м. Харцизьк (Харцизька міська рада): м. Зугрес, смт Миколаївка, с-ще Водобуд, с. Цупки (Зугреська міська рада); м. Іловайськ, с-ще Виноградне, с. Третяки (Іловайська міська рада); смт Зуївка (Зуївська селищна рада); смт Троїцько-Харцизьк, смт Войкове, смт Покровка, смт Шахтне, смт Широке, с. Півче (Троїцько-Харцизька селищна рада); смт Гірне, с-ще Ведмеже (Харцизька міська рада); 27) м. Шахтарськ (Шахтарська міська рада): смт Контарне, смт Московське (Контарнівська селищна рада); смт Сердите, с-ще Дубове, с-ще Лобанівка (Сердитенська селищна рада); смт Стіжківське, с-ще Вінницьке, с-ще Чумаки (Стіжківська селищна рада); с-ще Вікторія, с-ще Гірне, с-ще Дорофієнко, с-ще Зарічне, с-ще Кищенко (Шахтарська міська рада); 28) м. Ясинувата (Ясинуватська міська рада).

З огляду на вищенаведене, очевидним є той факт, що здійснення будь яких залізничних перевезень на території зони проведення АТО ускладнюється фактичними обставинами, а саме припинення сполучень між залізничними станціями, враховуючи те, що станція та залізниця призначення у накладних визначено "Маріуполь-Сортирувальний".

Матеріалами справи, зокрема, накладними та розрахунком ціни позову підтверджується факт затримки доставки вантажу залізницею, а відповідачем вказані обставини не заперечуються та не спростовані матеріалами справи.

Однак, відповідно до частин 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що несвоєчасна доставка вантажу відповідачем позивачу зумовлена обставинами, які не залежать від відповідача, у зв'язку із подіями, які мають місце на сході України, про що відповідачем були надані письмові пояснення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Зазначені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків.

Згідно з частиною 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В даному випадку, враховуючи обставини, вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, судом першої інстанції об'єктивно оцінено, чи є даний випадок винятковим, враховано інтереси сторін, які заслуговують на увагу, причини неналежного виконання або невиконання обов'язку, вжиття відповідачем заходів для усунення порушення та його наслідків та інші обставини, які заслуговують на увагу, та встановлено, що розмір штрафу, який позивач просить стягнути з відповідача підлягає зменшенню на розсуд суду на 50 %. З такою позицією колегія суддів апеляційної інстанції погоджується.

При цьому, заява відповідача у суді першої інстанціїї про зменшення розміру штрафу до 5% від суми позову та апеляційної вимоги про зменшення розміру штрафу до 10% від суми позову є недостатньо обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача, як безпідставні та необґрунтовані.

Підсумовуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що за приписами ст. ст. 4-3, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись чинним законодавство України, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" в розмірі 1 136 580 грн 67 коп., що складає 50 % від заявленої позивачем суми штрафу.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, а тому рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги та витрати на оплату експертизи, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2017р. у справі №905/1737/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2017р. у справі №905/1737/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 905/1737/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді С.А. Гончаров

С.Р. Станік