Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" грудня 2017 р. Справа № 906/193/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 01.12.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №2 від 05.05.2017;

від третьої особи: не прибув.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Віконт"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Житомиргаз"

про визнання договору №2015/ТП-КП-700148 від 01.07.2015р. на постачання природного газу за регульованим тарифом укладеним в період з 01.07.2015 по 31.12.2015р.

Спір розглянуто в більш тривалий строк, ніж передбачено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Позивач звернувся до суду позов про визнання укладеним з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Віконт" в редакції позивача договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 01.07.2005 №2015/ТП-КП-700148 з додатками №1,2,3 з 01.07.2015 зі строком дії по 31.12.2015.

В обґрунтування вимог, позивач зазначив, що з метою виконання вимог чинного законодавства України та зокрема ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», якою передбачено відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» припинило свою діяльність в частині постачання природного газу. В результаті проведених змін, було створено нову юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут».

Для дотримання вище вказаних вимог чинного законодавства України та врегулювання відносин зі споживачами природного газу позивачем було направлено ТОВ «НВФ «Віконт» договір від 01.07.2015 № 2015/ТП-КП-700148 на постачання природного газу за регульованим тарифом з додатками № 1, 2, 3 (Договір від 01.07.2015).

Договір від 01.07.2015 з додатками № 1, 3 відповідачем було повернуто буз додатку № 2.

Так, в подальшому Позивачем було направлено Відповідачу лист від 17.11.2015 № 830/3 до якого було додано додаток № 2. Отримання вказаного листа підтверджується відповідною відміткою про отримання, проставленою представником Відповідача В додатку № 2 наведено розрахунок виробничо-технологічних втрат природного газу, що є невід'ємною частиною Договору від 01.07.2015, і водночас однією з істотних умов Договору від 01.07.2015. а від так підлягає погодженню сторонами.

ВТВ природного газу, що визначено абзацом третім п. 5.8 Методики № 264 включаються до собівартості транспортування газу, крім обсягів виробничо-технологічних втрат, що визначені в абзаці другому пункту 5.10 цієї Методики.

Згідно з абзацу другого п. 5.10 Методики № 264, у разі розташування комерційного вузла обліку газу на території споживача, втрати газу, які виникають на газопроводі та його елементах від місця входу газопроводу на територію споживача або від точки балансового розмежування до місця встановлення комерційного вузла обліку газу, розраховуються відповідно до даної Методики, відносяться на рахунок споживача і додаються до об'єму газу, облікованого комерційним вузлом обліку газу.

Враховуючи положення п.п. 3.4. п. 3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом. затверджених НКРЕКП від 12.01.2015 №9 щодо відсутності права ліцензіату постачати природний газ споживачам без укладення відповідного договору, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 02.03.2017 господарський суд порушив провадження у справі.

Ухвалою від 23.03.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство по газифікації та газопостачанню "Житомиргаз".

Ухвалою від 27.04.2017 господарський суд продовжив строк розгляду спору на 15 днів.

Також в ході розгляду справи 29.05.2017 господарським судом призначено по справі №906/193/17 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Житомирському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Театральна, 17/20, з правом остаточного визначення виду даної експертизи.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

- Який тип газорегулюючого обладнання фактично встановлений на підприємстві Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Віконт" за адресою м. Житомир вул. Бялика, 10 - шафовий регуляторний пункт чи комбінований будинковий регулятор тиску газу ?

- Який фактичний обсяг технологічно-виробничих втрат при транспортуванні газу через газорегуляторне обладнання, яке використовується ТОВ "Науково-виробнича фірма "Віконт" за адресою м. Житомир вул. Бялика, 10?

Після вивчення спеціалістами Житомирського відділення КНДІСЕ матеріалів справи та питань, поставлених на вирішення експертизи, останні прийшли до висновку, що в відділенні відсутні спеціалісти в такій галузі знань.

За наведених обставин, матеріали справи №906/193/17 повернуто до господарського суду.

В послідуючому ухвалою від 17.07.2017 проведення експертизи по вирішенню наведених вище питань доручено Незалежному інституту судових експертиз (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21 корпус 3 офіс 7).

Оплату за проведення експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Віконт" (юридична адреса: 12333, Житомирська область, Черняхівський район, с. Новопіль, вул. Лесі Українки, 5, ід. код 20423276; поштова адреса: м. Житомир, вул. Бялика, 10).

В результаті непроведення оплати вартості експертизи до суду надійшов лист Незалежного інституту судових експертиз про залишення ухвали господарського суду Житомирської області від 17.07.2017 без виконання та повернення матеріалів справи №906/193/17 до суду. Також до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" про поновлення провадження у справі.

За наведених обставин судом винесено ухвалу про поновлення провадження у справі та призначення судового засідання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача подав через канцелярію додаткові заперечення по справі разом з відповідними документами.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що спір між сторонами у справі виник в результаті непогодження із додатком №2 до договору від 01.07.2015 №2015/ТП-КП-700148 в частині визначення місячного розміру ВТВ (виробничо-технічні втрати природного газу), оскільки в цьому додатку позивачем були запропоновані показники ВТВ у кількості близько 477,4 куб. м газу за місяць, тоді як починаючи з 2007 року ТОВ "НВФ "Віконт" мав договірні відносини з ПАТ "Житомиргаз", який по 01.07.2015 був єдиним постачальником газу і показники ВТВ у відповідних договорах були визначені на рівні приблизно 45 46,5 куб. метрів газу за місяць.

Також відповідач звертав увагу суду на те, що 29.03.2009 звертався до Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо неправомірних дій ПАТ «Житомиргаз» по визначенню ВТВ на рівні 484 куб.м. газу як граничного розміру, оскільки фактично ВТВ є значно меншими. Згідно подання № 1.18/148 Пд від 27.04.2009 про попередні висновки у справі № 4.7.2-27/2009 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ВАТ «Житомиргаз», останній займає монопольне становище на ринку транспортування природного газу розподільчими трубопроводами в межах Житомирської області; визнано бездіяльності ВАТ «Житомиргаз», яка полягає у не визначенні фактичних виробничо-технологічних втратах природного газу за зверненням ТОВ «НВФ «ВІКОНТ», що призвело до нарахування ТОВ «НВФ «ВІКОНТ» виробничо-технологічних втрат природного газу по максимально допустимих обсягах, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, у вигляді зловживання монопольним становищем шляхом бездіяльності субєкта господарювання, що може призвести до ущемлення інтересів субєкта господарювання, яка б була неможливою за умови існування значної конкуренції на ринку та зобовязано ВАТ «Житомиргаз» до 01.06.2009 припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в п. 2 цього подання, шляхом визначення фактичних виробничо-технічних втрат природного газу для ТОВ «НВФ «ВІКОНТ».

З метою усунення вищевказаних порушень законодавства про захист економічної конкуренції, ВАТ «Житомиргаз» на адресу відповідача було направлено лист № 1409/4 від 17.04.2009, яким повідомлялося, що буде створено комісію по визначенню фактичних виробничо-технологічних втрат та просили призначити представника товариства для участі у вказаній комісії.

14.07.2009 на виконання вимог п.5.8. Методики «Про затвердження методик визначення питомих втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами», затвердженої наказом Мінпаливенегро від 30.05.2003 №264, зареєстрованої в Мінюсті 09.07.2003 за № 570/7891 відповідною комісією було складено акт №7 на предмет визначення фактичних виробничо-технологічних втрат природного газу, що виникають під час транспортування газорозподільними мережами по підприємству ТОВ «НВФ «ВІКОНТ» по вул. Бялика, 10 в м. Житомирі. Вказаним актом було визначено показники фактичних виробничо-технологічних втрат в межах 45 куб м. газу, починаючи з 31.07.2008.

Зазначений показник ВТВ застосовувався по 2015 рік включно, що підтверджується відповідними до додатками до договору Т-ПР-7-2012 2148 на розподіл природного газу «Розрахунок втрат природного газу в мережі на 2012 рік, 2013, 2014, 2015 р.р.», де розмір ВТВ було визначено на кожний місяць в розмірі 45, 0 куб.м.

Оскільки нормативні акти, які визначають методику розрахунку ВТВ з 2008 року по 2015 рік включно не змінювалися, то відповідач вважає, що визначення в додатку № 2 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 01.07.2005 № №2015/ТП-КП-700148 розмір ВТВ з 01.07.2015 по 31.12.2015 на рівні 477,40 куб.м. є безпідставним та протиправним.

На підтвердження вищевикладених обставин відповідач подав для долучення до матеріалів справи копію технічної угоди № 7/07/ТУ-148 про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільчими мережами від 01.02.2008 з додатками, копію договору № Т-ПР-7-2013-148 від 02.12.2012 з додатками, копію додатку «Розрахунок втрат природного газу в мережа на 2013 р.», копію додаткової угоди № 1/2015 та додатку «Розрахунок втрат природного газу в мережа на 2015 р.», копію звернення №19 від 24.03.2009, копію подання № 1 1.18/145Пд від 27.04.2009, копію листа ВАТ «Житомиргаз» від 17.04.2009 № 1409/4, копія акту №7 на предмет визначення фактичних виробничо-технологічних втрат природного газу від 14.07.2009, та інші документи, які били приєднані до матеріалів справи.

Щодо строку розгляду справи. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

В даному випадку строк розгляду справи, з урахуванням клопотання сторін про його продовження на 15 днів сплинув.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи необхідність забезпечення повного та всебічного з'ясування обставин по справі, витребування та дослідження доказів, судом розглянуто спір впродовж найбільш розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 01.02.2007 року по 01.12.2012 відносини ПАТ "Житомиргаз" (третя особа) та Товариства з обмеженою відповідальністю «НВФ «Віконт» (далі - відповідач) регламентувалися Технічною угодою № 7/07/ТУ-148 про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільчими мережами з додатками. Згідно розрахунку ВТВ на 2008 рік, останні було визначено на рівні фактичних ВТВ в розмірі 45-46,5 кум. м газу на місяць.

В липні 2008 року ВАТ «Житомиргаз» повідомив відповідача про збільшення розрахунку ВТВ до 479 куб. м. на місяць. ТОВ «НВФ «Віконт» не погодилося з таким збільшенням і надіслало лист № 4731 від 31.07.2008 року.

26.03.2009 ТОВ «НВФ «ВІКОНТ» не погоджуючись із визначенням розміру ВТВ на рівні максимального звернулося до голови Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_3

За результатами розгляду вказаного звернення було підготовлено подання начальником ВДА-2 ОСОБА_4 та запропоновано: визнати, що ВАТ «Житомиргаз» займає монопольне становище на ринку транспортування природного газу розподільчими трубопроводами в межах Житомирської області; визнати бездіяльності ВАТ «Житомиргаз», яка полягає у не визначенні фактичних виробничо-технологічних втратах природного газу за зверненням ТОВ «НВФ «ВІКОНТ», що призвело до нарахування ТОВ «НВФ «ВІКОНТ» виробничо-технологічних втрат природного газу по максимально допустимих обсягах, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною 1 ст. 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним становищем шляхом бездіяльності субєкта господарювання, що може призвести до ущемлення інтересів субєкта господарювання, яка б була неможливою за умови існування значної конкуренції на ринку; зобовязати ВАТ «Житомиргаз» до 01.06.2009 року припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в п. 2 цього подання, шляхом визначення фактичних виробничо-технічних втрат природного газу для ТОВ «НВФ «ВІКОНТ»; за вчинення порушення, накласти на ВАТ «Житомиргаз» штраф у розмірі до 10 % доходів (виручки) від реалізації продуктів (товарів, робіт, послуг) за 2008 рік.

14.07.2009 комісією у складі якої перебували і представники ПАТ "Житомиргаз" і ТОВ "НВФ "Віконт" було складено акт №7 на предмет визначення фактичних виробничо-технологічних втрат природного газу, що виникають під час транспортування газорозподільними мережами по підприємству ТОВ «НВФ «ВІКОНТ» вул. Бялика, 10, де серед іншого, підтвердила, що визначені показники фактичних виробничо-технологічних втрат службі обліку природного газу ПАТ "Житомиргаз" слід застосовувати щомісячно при розрахунках за природний газ та відносити на рахунок споживача і додавати до об'ємів газу, облікованого комерційним вузлом обліку газу.

З врахуванням викладеного, сторонами було укладено Договір 7-2011-ТР-148 на розподіл природного газу (транспортування природного газу газорозподільчими мережами) від 01.10.2011 з додатками, за якими передбачено розмір ВТВ на ТОВ «НВФ «ВІКОНТ» на 2011 рік помісячно у обсязі 45,0 куб. м та на 2012 рік 45,0 куб. м.

В подальшому, протягом 2013, 2014 та 2015 років до вказаного договору сторонами укладався додаток про розрахунок втрат природного газу в мережі на 2013, 2014 та 2015 роки, які є невід'ємною частиною вказаного договору.

Так, відповідно до додатку до договору на розподіл природного газу на 2013 рік сторони погодили, що на 2013 рік втрати природного газу в газорозподільній мережі ТОВ «НВФ «ВІКОНТ» по місяцях складають, зокрема, січень 43,6 куб. м, лютий 43,7 куб. м, березень 43,6 куб. м, квітень 43,7 куб. м, травень 43,6 куб. м, червень 43,7 куб. м, липень 43,6 куб. м, серпень 43,6 куб. м, вересень 43,7 куб. м, жовтень 43,6 куб. м, листопад 43,7 куб. м, грудень 43,6 куб.м.

Аналогічний розмір ВТВ було визначено станом на 2014 та 2015 р.р, що також підтверджується додатковою угодою 1/2015 до технічної угоди № 7/12/ТУ-148-Т від 01.12.2011 та додатками до неї, в тому числі «Розрахунком витрат природного газу в мережі на 2015 рік», де також визначено ВТВ на рівні не більше 45,0 куб. м.

Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 16 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", згідно з якою передбачено відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу, публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" припинило свою діяльність в частині постачання природного газу, у зв'язку з чим було створено ТОВ "Житомиргаз збут" (далі - позивач).

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах економіки та комунальних послуг від 28.05.2015 № 1646 "Про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ "Житомиргаз збут", останньому видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Житомир та Житомирської області (крім м. Коростишів та Коростишівського району), села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни та Морозівка Погребищанського району Вінницької області терміном дії з 01.07.2015 по 30.06.2020.

Таким чином, згідно з вищевказаної постанови, функції з постачання природного газу споживачам з 01.07.2015 перейшли до ТОВ "Житомиргаз збут".

Положенням пункту 28 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що постачання природного газу здійснюється на підставі укладених договорів.

Позивачем по справі суду не було надано докази звернення до відповідача з пропозицією укласти договір до 01.07.2015, що позбавляє суд можливості перевірити зазначені позивачем обставини, які можуть засвідчити про наміри щодо його укладення.

Натомість, в матеріалах справи міститься супровідний лист за вих. № 830/3 (а. с. 34) про направлення відповідачу додатку № 2 до Договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 01.07.2015 лише 17.11.2015.

З метою підтвердження факту надання відповідачу послуг по поставці природного газу за період з липня по грудень 2015 року, яким охоплюється строк дії договору про укладення якого просить позивач, останнім було подано до суду акти приймання-передачі та акти протранспортованого природного газу за вказаний період (а. с. 33, 36, 39, 40-45), які є не підписаними відповідачем. При чому, на актах за 30.09.2015 та 11.12.2015 міститься відмітка про те, що відповідач договору на постачання газу не підписував, оскільки не згоден з ВТВ, наведеним у договорі.

В процесі розгляду справи ПАТ "Житомиргаз" підтвердив, що незважаючи на типовість форми додатку № 2 до договору, його зміст визначається сторонами у відповідності та на підставі Методики № 264.

Як зазначено в Методиці № 264 від 30.05.2003, виробничо-технологічні (нормовані) втрати газу (ВТВ) це граничний витік газу, під час якого ще можливо забезпечити надійне функціонування та умовну нормативну герметичність газопроводів, з'єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, приладів тощо. Крім того, до виробничо-технологічних втрат належить об'єм витоку газу під час технічного обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, що використовує газ, і з'єднувальних деталей, який не перевищує норм, установлених чинними нормативними документами.

Методологія визначення питомих виробничо-технологічних втрат газу під час його транспортування газорозподільними мережами побудована на принципах використання індивідуальних граничних показників обсягів виробничо-технологічних втрат газу за умов нормативної герметичності газопроводів і його елементів.

Норми витоку газу із елементів системи встановлені чинними державними будівельними нормами України "Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Газопостачання. ДБН В.2.5-20-2001".

Максимально допустимі обсяги виробничо-технологічних втрат газу визначаються шляхом розрахунку згідно з даною Методикою.

Фактичні виробничо-технологічні втрати включаються до собівартості транспортування газу, крім обсягів виробничо-технологічних втрат, що виникають у разі розташування комерційного вузла обліку газу на території споживача. У цьому випадку втрати газу, які виникають на газопроводі та його елементах від місця входу газопроводу на територію споживача або від точки балансового розмежування до місця встановлення комерційного вузла обліку газу, розраховуються відповідно до даної Методики, відносяться на рахунок споживача і додаються до об'єму газу, облікованого комерційним вузлом обліку газу.

З долученої до матеріалів справи аксонометричної схеми газопроводу ТОВ «НВФ «ВІКОНТ» вбачається, що комерційний вузол обліку газу знаходиться на території його виробничих потужностей, отже ВТВ підлягають включенню до об'єму газу, облікованого комерційним вузлом обліку газу та оплаті споживачем (а. с. 51).

Згідно з пунктами 5.10., 6.1. Методики № 264 від 30.05.2003 передбачено, що під час розрахунку виробничо-технологічних втрат газу Споживачем самостійно враховуються всі елементи системи газопостачання, через яку протранспортовано одержаний від постачальника газ.

Як первинну інформацію при розрахунках виробничо-технологічних втрат газу використовують дані, що відображають взаємозв'язок втрат енергоресурсу із структурою мережі, якою він транспортується.

Первинними даними для визначення граничних обсягів виробничо-технологічних втрат газу є такі: назва елементу (дільниці) мережі та її характеристика: газопровід - умовний прохід (діаметр) дільниці, її протяжність, тривалість експлуатації елементу (дільниці) газопроводу, тиск газу; вид, тип елемента (дільниці) газопроводу: міжселищні та розподільні газопроводи; газопроводи-уводи; квартальні, дворові, будинкові газопроводи; тип газового обладнання та приладів ГРП, БК ГРП, ШРП: регулювальні клапани, які потребують для своєї роботи стороннього джерела енергії (газу) і розміщені в ГРП; регулятори тиску газу, які не потребують для своєї роботи стороннього джерела енергії (газу) і розміщені в ГРП, БК ГРП; регулятори тиску газу, які не потребують для своєї роботи стороннього джерела енергії (газу) і розміщені в ШРП; домові комбіновані регулятори тиску газу (ДКРТ); газове обладнання та прилади квартир житлових будинків і подібних об'єктів комунально-побутових (невиробничого призначення) та бюджетних організацій (кількість: квартир, плит газових на квартиру - 1 або більше, проточних водонагрівачів, газових опалювальних приладів); тривалість опалювального періоду.

Проте позивачем в процесі розгляду справи не підтверджено належними доказами (первинними даними) правильність нарахування ВТВ замість Споживача у розмірі вказаному у до додатку № 2 до запропонованого договору; виникнення обставин, що посприяли його зміні в бік збільшення в порівнянні з розміром ВТВ, встановленим за додатками №3 до договорів постачання та транспортування природного газу ТОВ «НВФ «ВІКОНТ» в попередніх періодах (2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 роки).

До того ж сторонами не складалося іншого, відмінного від попереднього акту розмежування балансової належності газових мереж та споруд на них і експлуатаційної відповідальності сторін ТОВ «НВФ «ВІКОНТ».

Як зазначено в акті № 7 від 14.07.2009 на предмет визначення фактичних виробничо-технологічних втрат природного газу, що виникають під час транспортування газорозподільними мережами ТОВ «НВФ «ВІКОНТ» по вул. Бялика, 10 розмір ВТВ у обсязі 45 куб.м було встановлено для споживача за результатами обстеження та моніторингу його систем газопостачання (РБІ-1212) та газового обладнання, а також здійснення експериментальних вимірювань з використанням газоаналізатора "Варта-5".

Натомість, на підставі чого та яким чином було проведено обстеження газорозподільного обладнання ТОВ «НВФ «ВІКОНТ» у 2015 році, внаслідок чого розмір ВТВ за експлуатацію тієї самої системи газопостачання збільшився майже у десять разів, позивачем не пояснено та документально не підтверджено.

Частина перша статті 193 Господарського кодексу України визначає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Порядок укладення договору визначено ст.ст. 638-650 Цивільного кодексу України, ст.ст. 179-187 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом. Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом.

Суд погоджується із доводами позивача, що станом на 01.07.2015 типова форма як договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, так і додатків до нього були затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.01.2015 № 35, однак вказує, що зміст додатку № 2 до договору має визначатися на підставі первинних даних для визначення граничних обсягів виробничо-технологічних втрат газу системи газопостачання споживача за формулою зазначеною в Методиці № 264, тому суд не може в примусовому порядку визнати договір з додатками укладений за наявності спору з відповідачем щодо обсягу включених до відшкодування ним ВТВ, оскільки додаток № 2 є невід'ємною частиною договору на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Типова форма як договору на постачання природного газу за регульованим тарифом, так і додатків до нього були затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.01.2015 № 35, проте вказаний нормативний акт не визначає і не встановлює автоматичного визначення розміру ВТВ на рівні 477,7 куб.м.

Серед іншого, суд вказує, що договір на постачання природного газу за регульованим тарифом є тристороннім правочином, який укладається між споживачем, постачальником та газорозподільним/газотранспортним підприємством. Всі додатки до договору також підписуються між трьома сторонами.

Позивач у позовній заяві визнає вказаний факт і навіть з долучених до матеріалів справи доказів дотримання позивачем переддоговірного порядку вирішення спору вбачається направленням ним відповідачу для підписання трьох примірників договору з додатками до нього, однак звертаючись до суду з даним позовом не визначає ПАТ "Житомиргаз" як співпозивача у спорі щодо зобов'язання укласти спірний договір, а вказує на його правовий статус як третьої особи.

Стаття 23 ГПК, передбачаючи можливість подання позову кількома позивачами чи до кількох відповідачів, по суті містить норми щодо процесуальної співучасті.

ПАТ "Житомиргаз" у даній справі є учасником спірного матеріального правовідношення в інтересах якого подано позов ТОВ "Житомиргаз збут", отже має бути визначений як співпозивачем у спорі, що виник.

Враховуючи, що склад сторін у спорі визначає позивач, і суд не може без заяви позивача залучити іншу особу в якості співпозивача у справі, зважаючи, що у спірних правовідносинах наявність спільного обов'язку щодо підписання типового договору з додатками породжує процесуальну обов'язкову співучасть ПАТ "Житомиргаз" та ТОВ "Житомиргаз збут" на стороні позивача, слід дійти висновку, що позов подано з дефектом складу сторін, що також є підставою для відмови в його задоволенні.

Крім викладеного, суд враховує, що пунктом 36 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 07.04.2008 № 01-8/211 Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України визначено, що згідно з частиною другою статті 187 Господарського кодексу України, день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Позивач не надав суду доказів того, що до відповідача з пропозицією щодо укладення спірного Договору він звернувся до 01.07.2015, в матеріалах справи наявний лише лист щодо укладення додатку № 2 датований 17.11.2015, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання договору укладеним на минуле - з 01 липня 2015 року.

Оцінивши всі обставини справи в їх сукупності згідно поданих доказів, господарський суд дійшов висновку, що позивач належними доказами не довів обов'язковість укладення з відповідачем у запропонованій ній редакції, в т.ч. додатку № 2, договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 01.07.2015 № 2015/ТП-КП-700148 з додатками з 01.07.2015 зі строком дії по 31.12.2015.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 13.12.17

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2, 3 - сторонам (рек.)

4 - третя особа (рек. з повід.)