ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" грудня 2017 р. Справа № 926/985/15

За скаргою приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Буковина, м. Чернівці

на бездіяльність державного виконавця

у справі

За позовом публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк

до приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Буковина

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом:

1) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ,

про стягнення заборгованості у сумі 2 780 318,46 доларів США та 620 580,81 грн. пені

та за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Буковина

до публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом:

2) ОСОБА_1,

3) ОСОБА_2,

4) Публічне акціонерне товариство Страхова компанія Укргазпромполіс

про визнання кредитного зобовязання припиненим у сумі 1425627,28 дол. США

Суддя Т.І. Ковальчук

За участю представників:

ПрАТ Авіакомпанія Буковина не зявився

ПАТ Укргазпромбанк не зявився

Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, дов. № 1028/20.3-03 від 29.12.2016 р.

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 13.10.2017 р. прийнято і призначено до розгляду в судовому засіданні на 02 листопада 2017 року скаргу ПрАТ Авіакомпанія Буковина на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 08.12.2015 р. та скасування накладених виконавчою службою на майно і кошти боржника арештів за участю представників сторін виконавчого провадження і органу ДВС, останнього зобовязано надати відзив на скаргу.

В обгрунтування скарги ПрАТ Авіакомпанія Буковина зазначає, що в ході виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 08.12.2015 р. у справі № 926/985/15 головним державним виконавцем відділу ПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_4 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49728418 та про накладення арешту на кошти і все нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику, постановою державного виконавця від 23.06.2017 р. вказаний наказ повернутий стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Проте, вказує скаржник, закінчивши виконавче провадження, державний виконавець усупереч ч. 1 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження не скасував накладені на майно і кошти боржника арешти, у звязку з чим просить визнати незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та скасувати накладені на рухоме і нерухоме майно та кошти ПрАТ Авіакомпанія Буковина арешти.

02.12.2017 р. від ПАТ Укргазпромбанк електронною поштою надійшли заперечення на скаргу боржника, в яких стягувач зазначив, що рішення про стягнення боргу з ПрАТ Авіакомпанія Буковина в ході виконавчого провадження ВП № 49728418 виконано не в повному обсязі, іншого належного боржнику майна, на яке можливо звернути стягнення, орган державної виконавчої служби не виявив, у звязку з чим наказ господарського суду Чернівецької області від 08.12.2015 р. у справі № 926/98/15 повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, відтак, підстави для зняття арештів накладених на майно і кошти ПрАТ Авіакомпанія Буковина відсутні.

Ухвалою від 02.11.2017 р. розгляд скарги відкладено на 21.11.2017 р. у звязку з неявкою представників стягувача і органу виконавчої служби, неподанням органом ДВС відзиву на скаргу, клопотанням Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 21.11.2017 р. представник скаржника доводи скарги підтримав, пояснив, що в межах виконавчого провадження відбулася реалізація належного боржнику майна, за рахунок отриманих коштів борг погашено частково, іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено, у звязку з чим державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачеві, але протиправно не зняв накладені на майно і кошти ПрАТ Авіакомпанія Буковина арешти, у звязку з чим просить задовольнити скаргу.

Представник органу ДВС у судовому засіданні 21.11.2017 р. звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання письмового мотивованого відзиву на скаргу, у звязку з чим ухвалою від 21.11.2017 р. розгляд скарги в судовому засіданні відкладено на 07.12.2017 р.

28 листопада 2017 року через канцелярію господарського суду від представника ВПВР Департаменту ДВС надійшов відзив, у якому доводи скарги відхилено з посиланням на те, що арешти з майна знімаються у разі повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пунктів 1, 3, 11 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження та у разі закінчення виконавчого провадження відповідно до ст. 40 названого Закону, у випадку ж повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження підстав для звільнення майна з-під арешту немає, а стягувач має право повторно предявити виконавчий документ до виконання, оскільки рішення суду в повному обсязі не виконано.

Ухвалою від 30.11.2017 р. відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ Укргазпромбанк про розгляд справи в режимі відеоконференції у звязку з відсутністю технічної можливості.

06.12.2017 р. від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з перебуванням його представника ОСОБА_5 у відрядженні.

У судове засідання 07.12.2017 р. представники стягувача і боржника не зявилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Так, обидва названих учасника провадження належним чином були повідомлені про місце, дату і час розгляду справи та не були позбавлені можливості забезпечити участь своїх представників у судовому засіданні. При цьому суд зауважує, що законодавством не обмежено кількість осіб, які можуть представляти сторону в господарському процесі, відтак, боржник міг уповноважити іншого представника, аніж ОСОБА_5, представляти його інтереси у даній справі.

Представник органу ДВС у судовому засіданні 07.12.2017 р. пояснив, що у випадку повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку з відсутністю майна боржника, на яке можна звернути стягнення, підстав для зняття арешту з майна і коштів немає, просив у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення представника органу ДВС, беручи до уваги пояснення представника скаржника в судовому засіданні 21.11.2017 р., розглянувши скаргу ПрАТ Авіакомпанія Буковина, додані до неї і подані додатково документи, заперечення стягувача, відзив ДВС, матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 31.08.2015 р., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2015 р., задоволено частково первісний позов ПАТ Укргазпромбанк до ПрАТ Авіакомпанія Буковина, стягнуто з ПрАТ Авіакомпанія Буковина на користь ПАТ Укргазпромбанк 1354690,46 доларів США, 620580,81 грн. пені. У задоволенні позову у частині стягнення 1354691,18 доларів США відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано припиненими з 24.03.2015 р. зобовязання ПрАТ Авіакомпанія Буковина перед ПАТ Укргазпромбанк, що ґрунтуються на договорі банківського кредиту № 1301-К/08 від 29.12.2008 р., на загальну суму 1425627,28 доларів США (суддя Проскурняк О.Г.).

08 грудня 2015 року господарським судом Чернівецької області стягувачеві ПАТ Укргазпромбанк видано наказ про примусове виконання рішення від 31.08.2015 р. у справі № 926/985/15 про стягнення з ПрАТ Авіакомпанія Буковина 1354690,46 доларів США та 620580,81 грн. пені.

Постановою Вищого господарського суду України від 11 квітня 2016 року частково задоволено касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2015 р. та рішення господарського суду Чернівецької області від 31.08.2015 р. у справі № 926/985/15 в частині первісних позовних вимог змінено та викладено пункти 1-3 у такій редакції:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Буковина (м. Чернівці, вул. Чкалова, 30, код 22838502) на користь Публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк (м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 13, код 24262,18 доларів США.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 1425627,28 доларів США.

Скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2015 р. та рішення господарського суду Чернівецької області від 31.08.2015 р. в частині задоволення вимог про стягнення 620580,81 грн. пені та розподілу судових витрат за первісним позовом, справу в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 14.06.2016 р., з урахуванням ухвали про виправлення помилки від 16.06.2016 р., первісний позов у частині вимог про стягнення пені задоволено частково, стягнуто з ПрАТ Авіакомпанія Буковина на користь ПАТ Укргазпромбанк 136590,50 грн. пені та 43509,07 грн. судового збору (суддя Ковальчук Т.І.). Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2015 р. дане рішення залишено без змін.

Як видно з матеріалів справи, головним державним виконавцем відділу ПВР Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 24.12.2015 р. було відкрито виконавче провадження № 49728418 з примусового виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 08.12.2015 року у справі № 926/985/15 та одночасно винесено постанову від 24.12.2015 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (т.с. 6, а.с. 12-13, 59-69). Зазначеною постановою накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить ПрАТ Авіакомпанія Буковина в межах суми стягнення 1354690,46 долари США (USD) та 620580,81 грн.

Також 19.01.2016 р. головним державним виконавцем відділу ПВР Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 при примусовому виконанні наказу № 926/985/15, виданого 08.12.2015 р. господарським судом Чернівецької області, винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої було накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках ПрАТ Авіакомпанія Буковина, код фінансової установи 300175 ПАТ Фідобанк, код фінансової установи 356282 Чернівецької філії ПАТ КБ Приватбанк, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. (т.с. 6, а.с. 14-15).

24.02.2016 р. державним виконавцем складено ОСОБА_3 опису й арешту майна боржника комплексу будівель та споруд загальною площею 9330,1 кв.м за адресою м. Чернівці, вул. Валерія Чкалова, буд. 30, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором, укладеним 30.12.2008 р. між ПАТ Укргазпромбанк та ПрАТ Авіакомпанія Буковина (т.с. 6, а.с. 16-19).

Як вбачається з постанови головного державного виконавця Медведєва О.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.06.2017 р. у виконавчому провадженні № 49728418, предмет іпотеки комплекс будівель та споруд загальною площею 9330,1 кв.м за адресою м. Чернівці, вул. Валерія Чкалова, буд. 30, було передано на реалізацію ДП Сетам та реалізовано 18.05.2017 р. на електронних торгах за ціною 4400000,00 грн. (т.с. 6, а.с. 20-22).

У вказаній постанові зазначено, що 12.06.2017 р. державним виконавцем видано акт про реалізацію предмета іпотеки, в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що інше майно, що належить ПрАТ Авіакомпанія Буковина, відсутнє, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Надалі головний державний виконавець Медведєв О.В. у постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.06.2017 р. констатував, що відповідно до пункту 2 статті 37 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження постановив повернути виконавчий документ наказ № 926/985/15, виданий 08.12.2015 р. господарським судом Чернівецької області, стягувачеві (ПАТ Укргазпромбанк) із зазначенням, що виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 23.06.2020 р.

Станом на день винесення головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 постанови від 24.12.2015 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 49728418 з примусового виконання наказу господарського суду Чернівецької області від 08.12.2015 року у справі № 926/985/15 і постанови від 19.01.2016 р. про арешт коштів боржника у вказаному виконавчому провадженні умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, були врегульовані Законом України Про виконавче провадження від 21.04.1999 р. № 606-XIV.

За приписами ст.ст. 52, 57 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 р. № 606-XIV:

- звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації,

- стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах;

- на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Арешт і вилучення майна боржника;

- арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення;

- арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту;

- постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

- проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна;

- під час прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

Як видно, винесення державним виконавцем постанов від 24.12.2015 р. та від 19.01.2016 р., якими накладено арешт на рухоме і нерухоме майно та кошти ПрАТ Авіакомпанія Буковина, відбувалося у відповідності до положень України Про виконавче провадження від 21.04.1999 р. № 606-XIV.

ОСОБА_6 втратив чинність з дня набрання чинності Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. № 1404-VIII з 05.10.2016 р.

На думку ПрАТ Авіакомпанія Буковина, оскаржувана незаконна бездіяльність державного виконавця виразилася у тому, що одночасно з поверненням виконавчого документа стягувачеві згідно з постановою від 23.06.2017 р. виконавець не скасував накладені на рухоме і нерухоме майно та кошти боржника арешти.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. На дату винесення державним виконавцем постанови від 23.06.2017 р. названий ОСОБА_6 набрав чинності, відтак, суд застосовує положення Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі ОСОБА_6) до спірних правовідносин між скаржником і відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що виникли у виконавчому провадженні № 49728418.

Відповідно до статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є, в тому числі, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника.

Статтею 18 Закону унормовано, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Сторони виконавчого провадження у відповідності до ст. 19 Закону також наділені певним обсягом прав та обовязків, зокрема, мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з постанови від 23.06.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, в процесі виконавчого провадження № 49728418 було реалізовано майно лише на суму 4400000,00 грн., натомість судовий наказ від 08.12.2015 р. передбачає стягнення з боржника на користь банку 1354690,46 дол. США та 620580,81 грн., отже, рішення господарського суду Чернівецької області від 31.08.2015 р. у справі № 926/985/15 у виконавчому провадженні № 49728418 у повному обсязі не виконано.

В результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, тому відповідно до пункту 2 статті 37 Закону виконавчий документ повернутий стягувачеві і може бути повторно предявлений для виконання в строк до 23.06.2020 р.

Підстави, порядок і наслідки повернення виконавчого документа стягувачу унормовано статтею 37 Закону.

Так, відповідно до ч. 1 цієї статті Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів;

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Частиною 3 ст. 37 Закону передбачено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Згідно з частиною 5 ст. 37 Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, в силу імперативного припису ч. 3 ст. 37 Закону у разі повернення стягувачеві виконавчого документу арешт з майна знімається тільки у випадках, передбачених пунктами 1 (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа), 3 (стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення), 11 (запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру) частини першої цієї статті.

У решті випадків ОСОБА_6 не передбачає обовязку державного виконавця знімати арешт з майна боржника, зокрема як і в спірному випадку, коли виконавчий документ повернуто стягувачу по п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону.

Суд відхиляє доводи скаржника, що арешт підлягає скасуванню в звязку із закінченням виконавчого провадження відповідно до частини 1 статті 40 Закону.

Так, вичерпний перелік підстав закінчення виконавчого провадження визначений у ч. 1 ст. 39 Закону і серед них відсутня така, як повернення виконавчого документа стягувачу якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Отже, суд погоджується з доводами представника ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що при поверненні стягувачу виконавчого документа по п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону державний виконавець не має підстав для зняття арешту з майна і коштів боржника ані відповідно до цієї статті Закону, ані відповідно до ст. 40 Закону.

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України розяснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобовязує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За результатами розгляду скарги в судовому засіданні скаржник не довів протиправної бездіяльності органу примусового виконання судових рішень щодо не зняття арешту з коштів та майна боржника, оскільки не доведено обовязку державного виконавця на підставі положень Закону України Про виконавче провадження здійснити такі дії при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві в порядку статті 37 вказаного Закону, а тому скарга на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги відмовити повністю.

Суддя Т.І.Ковальчук