РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017Справа №910/19734/17

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України»

про стягнення заборгованості в розмірі 5 707,62 грн. Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Палій Ю.В., за довіреністю;

від відповідача: Савишен Я.О., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - позивач) до Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 5 707,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору про закупівлю електричної енергії № 10307-Т217 від 07.09.2017 позивач поставив відповідачу електричну енергію, проте відповідач в порушення умов договору зобов'язання по оплаті поставленої електричної енергії в повному обсязі не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2017 було порушено провадження у справі № 910/19734/17, розгляд справи призначено на 04.12.2017.

У судове засідання 04.12.2017 представник позивача з'явився, надав свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідач в засідання господарського суду з'явився, подав заяву, у якій зазначив, що з огляду на наявність заборгованості відповідача перед позивачем, яка заявлена до стягнення у справі № 910/19734/17, оскільки позивач не заявляє до стягнення штрафних санкцій, відповідач проти позову не заперечує, надав усні пояснення по суті спору, проти позову не заперечував.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 04.12.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2017 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - учасник, позивач, електропостачальна організація) та Державною установою «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» (далі - замовник, відповідач, споживач) було укладено Договір про закупівлю електричної енергії № 10307-Т217 (далі - Договір), відповідно до умов якого, учасник зобов'язується у серпні-листопаді 2017 поставити замовнику електричну енергію, зазначену в п. 1.2, а замовник - прийняти і оплатити такий товар у повному обсязі у терміни, обумовлені Договором.

Відповідно до п. 1.2-1.6 Договору найменування товару: електрична енергія (код згідно Національного класифікатора ДК 021:2015: 09310000-5 (далі - товар). Постачання товару за цим Договором передбачає поставку електричної енергії замовнику за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії та плати за перетікання реактивної електроенергії. Електрична енергія поставляється замовнику у кількості 611472 кВт год. згідно з заявленими величинами на відповідний період до цього Договору. Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежного від реального фінансування видатків. Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електроустановок замовника. Приєднана та дозволена потужність у точці підключення визначена в Додатку «Перелік об'єктів споживача».

Згідно з п. 3.4 Договору ціна цього договору складається із суми очікуваної вартості обсягів місячних поставок електричної енергії протягом вказаного в п. 12.1 строку дії Договору та становить 1 192 199,19 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 3.5 Договору, ціна цього Договору визначається з урахуванням норм Податкового кодексу України та законодавства у сфері електропостачання за тарифами на електричну енергію, які на час його укладення становлять 194,972 коп/кВт год.

Пунктами 5.1., 5.4. договору сторони погодили, що строк (термін) поставки товарів: серпень-листопад 2017 року та поставка товару здійснюється учасником згідно із заявленими замовником обсягами та договірним приєднаним електричним навантаженням.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п. 12.1 Договору).

При цьому згідно з п. 13.1 Договору сторони дійшли згоди додатки до Договору від 21.12.2012 №10307 вважати додатками до даного договору.

Так, у відповідності до пункту 1 Додатку 2 до Договору №10307 (далі - додаток) сторони визначили, що розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 18 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії за розрахунковий період за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком (п. 2.1 Додатку).

Згідно з п. 2.2 Додатку оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами цього договору здійснюється на підставі виставлених постачальником рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

Як визначено в п. 4.3 Додатку обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті споживачем за звітний розрахунковий період підтверджуються Актом про використану електричну енергію за формою, що відображена у додатку до цього договору, який споживач надає постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

За даними акта про використану електричну енергію та з урахуванням розрахункової величини втрат визначається обсяг фактично спожитої активної електроенергії та перетікання реактивної електричної енергії. Цей обсяг сторони фіксують в Акті про приймання-передавання товарної продукції, Акті надання послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії два примірники яких постачальник надає споживачу. Останній має повернути погодженими по одному примірнику зазначених документів в наступному розрахунковому періоді (п. 5 Додатку).

Позивач зазначає, що взяті на себе зобов'язання за Договором виконав належним чином, однак відповідачем систематично порушуються договірні зобов'язання внаслідок чого, за період з 01.08.2017 по 01.11.2017 у відповідача виникла заборгованість за використану активну електричну енергію, яка станом на 01.11.2017 становить 5 707,62 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенегетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно з п. 2.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 р. N 28, (далі - Правила) користування електричною енергією - споживання електричної енергії з дотриманням споживачем визначених відповідними договорами умов підключення електроустановок споживача до електричних мереж у точці приєднання, умов оплати купованої електричної енергії та режимів споживання електричної енергії для отримання договірних обсягів електричної енергії та величини потужності.

Відповідно до п. 1.3 Правил постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з п. 5.1 Правил договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушуються договірні зобов'язання в частині оплати вартості поставленої електроенергії, внаслідок чого у відповідача за період з 01.08.2017 по 01.11.2017 виникла заборгованість за активну електричну енергію в розмірі 5 707,62 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів про фіксацію показів приладу обліку, рахунків, актів прийняття-передавання товарної продукції.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки, факт поставки позивачем у період з 01.08.2017 по 01.11.2017 відповідачу електричної енергії та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати електроенергії підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 5 707,62 грн.

Поряд з цим, відповідач своє заявою поданою у судовому засіданні до суду 04.12.2017 та наданими у судовому засіданні поясненнями, визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

У абз. 9 п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» N 18 від 26 грудня 2011 року зазначено, що згідно з частиною четвертою статті 78 ГПК господарський суд виносить ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, а відповідно до частини п'ятої цієї ж статті приймає рішення про задоволення позову у разі визнання його відповідачем. Проте суд, який вирішує спір, не зв'язаний заявами позивача про відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог та відповідача - про визнання позову. На підставі частини шостої статті 22 ГПК у разі, якщо відповідні дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (у тому числі юридичної чи фізичної особи, яка не є учасником даного судового процесу), спір підлягає вирішенню по суті згідно з вимогами чинного законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Отже, за приписами згаданих процесуальних норм, господарський суд зобов'язаний перевірити, чи не суперечить таке визнання позову відповідачем законодавству та чи не порушуються внаслідок цього чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова Національної академії медичних наук України» (03038, м. Київ, вулиця Амосова, будинок 6; ідентифікаційний код: 05493562) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код: 00131305) заборгованість за спожиту активну електроенергію в розмірі 5707 (п'ять тисяч сімсот сім) грн. 62 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.12.2017.

Суддя О.А. Грєхова