ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017р. Справа № 917/178/17

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Порлелак -Агро" (вул. Сім"ї Сосніних, буд.3, м. Київ, 03148)

до Виконавчого комітету Остапівської сільської ради Лубенського району Полтавської області (вул. Лесі Українки, буд.1, с.Остапівка, Лубенський район, Полтавська область, 37543)

третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гранум - Трейд АПК" (АДРЕСА_1, 36039)

про визнання незаконним та скасування свідоцтва

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

від третьої особи: ОСОБА_2

Розглядається позовна заява про визнання незаконним і скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.09.2009р., виданого Виконавчим комітетом Остапівської сільської ради щодо права власності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Нива на зерносховище № 1, розташоване у селі Остапівка по вул. Гагаріна, 17г, Лубенського району Полтавської області.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що ТОВ "Порцелак-Агро" не є належним позивачем, оскільки не має права власності на спірне майно (т.2 а.с.36-39).

Відповідач у відзиві також заявив клопотання про застосування позовної давності до спірних вимог, оскільки позивач знав про порушення свого права з 2009 року.

Відповідач надав клопотання про розгляд справи без участі його представника (т.2, а.с.35). Клопотання задоволено судом.

Третя особа в поясненнях проти позову заперечує з тих мотивів, що позивач не є власником спірного майна, запис в Державному реєстрі прав власності щодо позивача було вчинено на підставі рішення третейського суду, яке надалі було скасовано (т.1, а.с.75-77, т.2 а.с.56).

Залучити до учаті у справі Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Нива як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, немає можливості оскільки до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, внесено запис про припинення юридичної особи у зв"язку з визнанням її банкрутом 04.01.2012р., що підтверджено витягом з цього Реєстру від 05.12.2017р. (т.2 а.с.53).

В судовому засіданні 05.12.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

27.03.2007р. Виконавчим комітетом Остапівської сільської ради прийнято рішення №11 Про встановлення права власності на нерухоме майно, за яким вирішено оформити право власності СТОВ Нива на нерухоме майно - зерносховище №1, яке розташоване в селі Остапівка Лубенського району Полтавської області по вул. Гагаріна, 17г з видачею свідоцтва про право на власність (т.1, а.с.10).

08.09.2009 року Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Нива було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно зерносховище№1, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., Лубенський р-н., с.Остапівка, вул. Гагаріна, 17г, на підставі рішення № 11 від 27.03.2007 року виконавчого комітету Остапівеької сільської ради (т.1 а.с.114).

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16 грудня 2009 року у справі № 9/97 було прийнято рішення, яким позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Нива до Остапівської сільської ради Лубенського району Полтавської області задоволено повністю; визнано недійсним рішення дев'ятої сесії п'ятого скликання Остапівської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 19 квітня 2007 року Про відміну рішень виконавчого комітету від 27.03.2007 року (т.1, а.с.87-80). Постановою Вищого господарського суду України від 15 червня 2010 року постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16 грудня 2009 року залишено без змін (т.1 а.с. 91-93).

11.01.2012р. Лубенською міжрайонною прокуратурою винесено протест на рішення виконавчого комітету Остапівської сільської ради № 1 Про встановлення права власності на нерухоме майно від 27.03.2007р., в якому прокурор вимагав скасувати вказане рішення (т.1, а.с.11).

24.01.2012р. Остапівською сільською радою Лубенського району Полтавської області було прийнято рішення, яким скасовано рішення виконавчого комітету Остапівської сільської ради № 11 Про встановлення права власності на нерухоме майно від 27.03.2007р. (т.1 а.с.11).

18 травня 2016 року рішенням сьомої сесії сьомого скликання Остапівської сільської ради Лубенського району Полтавської області Про скасування рішення сесії сільської ради було скасовано рішення шістнадцятої (позачергової) сесії шостого скликання від 24 січня 2012 року щодо скасування рішення виконавчого комітету Остапівської сільської ради № 11 Про встановлення права власності на нерухоме майно від 27 березня 2007 року (т.1, а.с.94).

Позивач у позові прохає скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08.09.2009р., видане Виконавчим комітетом Остапівської сільської ради щодо права власності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Нива на зерносховище № 1, розташований у селі Остапівка Лубенського району по вул. Гагаріна, 17г, Полтавської області, з огляду на наступне:

- 27 березня 2007 року виконавчий комітет Остапівської сільської ради Лубенського району Полтавської області прийняв рішення № 11 яким вирішив оформити право власності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю НИВА з видачею свідоцтва про право на власність на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Полтавська обл., Лубенський р-н, с. Остапівка, вул. Гагаріна, 17г (т. 1 а.с.10);

- даним рішенням рекомендовано Лубенському бюро технічної інвентаризації підготувати документи для видачі свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно.

- Лубенською міжрайонною прокуратурою винесено протест щодо скасування рішення Виконавчого комітету Остапівської сільської ради Про встановлення права власності на нерухоме майно № 11 від 27.03.2007 р.

- позивач є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: Полтавська обл., Лубенський р-н, с Остапівка, вул Гагаріна, 17г; реєстраційний № 18638297; що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.08.2010р. (т.1 а.с.14-17).

В постанові Вищого господарського суду України від 26.10.2017р. у даній справі вказано, що ненадання судами при первісному розгляді справи належної оцінки чи заявлені у позові вимоги особою, яка вважає себе власником, про захист права власності чи це вимоги особи до суб"єкта владних повноважень про скасування виданого ним правовстановлюючого документа, стало підставою для направлення цієї справи на новий розгляд (т.2 а.с.19-26).

На виконання вказівок Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 26.10.2017р. по даній справі, судом встановлено наступне.

Позивач у позові зазначає, що він є власником вказаного об"єкту нерухомого майна, спірне свідоцтво порушує цивільні права та інтереси позивача, позивач має право на захист відповідно до ст. 21, ст. 393 ЦК України шляхом подачі позову про скасування цього акту як такого, що порушує права власника (т.1 а.с.3-5).

Проте, судом встановлено, що на дату звернення позивача з позовом до суду у нього були відсутні права власності на спірний об"єкт нерухомості. Про це свідчать такі обставини.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.08.2010р. № 18638297, виданого КП Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації, право власності ТОВ "Порцелак-Агро" на зерносховище за адресою: Полтавська обл., Лубенський р-н, с Остапівка, вул Гагаріна, 17г, було оформлено на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Український правовий союз від 22.01.2009р. у справі № 43/94 (т.1, а.с.16. 28-32).

Проте, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19.01.2010 р. у справі № 6-3/10 (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 12.04.2010р.) було скасовано рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Український правовий союз від 22.01.2009 р. по справі № 43/94 про визнання договору про взаєморозрахунки дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, за ТОВ Порцелак-Агро на 7 об'єктів нерухомого майна, зокрема, й: зерносховище №1, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., Лубенський р-н, с Остапівка, вул. Гагаріна, 17г (т.1, а.с.78-81).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.06.2010р. рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19.01.2010 р. у справі № 6-3/10 було залишено без змін (т.1, а.с.82).

Також, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 02.09.2009р. було скасовано ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 30.01.2009 року та відмовлено в задоволенні заяви ТОВ ПорцелакАгро про видачу виконавчого документу на виконання рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Український правовий союз від 22.01.2009р. у справі № 43/94 (т.1, а.с.83-84).

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, під час розгляду однієї справи, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.04.2017р., на даний час власником нежитлової будівлі зерносховище №1, загальною площею 787,1 кв.м., що знаходиться за адресою с.Остапівка, вул. Гагаріна, номер 17г, Лубенського району, Полтавської області є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Гранум-Трейд АПК (т.1, а.с.124-125).

З огляду на викладене, посилання позивача на те, що саме він є власником спірного нерухомого майна і спірним свідоцтвом порушуються його права власності є необґрунтованим та спростовується наданими доказами.

Посилання позивача на те, що його право власності на спірне майно було зареєстровано на підставі рішення реєстратора КП Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності від 11.02.2009 р., само по собі не є підтвердженням наявності у позивача права власності на спірний обєкт нерухомості на даний час, оскільки реєстрація його права відбулася на підставі рішення постійно діючого третейського суду, яке надалі було скасовано в судовому порядку. Отже, факту набуття права власності на спірний обєкт позивачем належними доказами не доведено.

Посилання позивача на записи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.12.2015р. (а.с.13), що він є власником зерносховища №1, судом відхиляється з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 затверджено Порядок надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі Порядок).

Пунктом 4 вказаного Порядку визначено, що інформація з Державного реєстру прав містить актуальні на дату та час її надання відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, наявні в ньому, а також відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Інформація з Державного реєстру прав за бажанням особи, яка отримує таку інформацію, може містити, крім відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, відомості про виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав щодо запитуваного суб'єкта або об'єкта нерухомого майна, а також про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру прав та реєстрів у хронологічному порядку.

Отже, відповідні архівні записи, приведені в хронологічному порядку, не є правовстановлюючими документами. Ці записи вчинено з посиланням на скасоване рішення третейського суду. Сама по собі державна реєстрація у вигляді архівного запису не доводить факту існування такого права позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України від 24 червня 2015 року, викладеного в постанові у справі № 6-318цс15, відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти.

В статті 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень наведено визначення поняттю державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, згідно з яким, державна реєстрація це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, державна реєстрація це не підстава набуття права власності, а засвідчення державою вже набутого особою права власності, і ототожнювати факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації не видається за можливе. Факт реєстрації права власності є лише елементом юридичного складу, який тягне виникнення права Власності. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права власності, оскільки такої підстави закон не передбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

За ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно частини першої ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, громадяни мають право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно ТОВ Порцелак-Агро скасовані в судовому порядку, позивач не довів наявність порушення його прав, свобод чи інтересів, які потребують судового захисту.

Оскільки предметом позовних вимог ТОВ Порцелак-Агро є скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що не стосуються його самого і не зачіпає прав, свобод або інтересів позивача, підстави для задоволення позову відсутні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, позовні вимоги повинні бути викладені так, щоб у разі задоволення позову вони призвели до відновлення порушеного права.

В постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року № 3-1125гс16 викладено правову позицію про те, що при вирішенні спору суд повинен встановити чи є сам факт задоволення позовних вимог тим правовим засобом, що ефективно захистить цивільний інтерес особи.

Спірне свідоцтво видане на підтвердження права власності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Нива. Проте, на даний час Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Нива не є власником спірного майна.

В постанові Вищого господарського суду України від 26.10.2017р. (т.2 а.с.19-25) у даній справі вказано про необхідність дослідження питання про те, ким має виступати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю НИВА у спірних правовідносинах з урахуванням предмету спору та не встановити її процесуальне становища відповідно до ст.ст.21,22 ГПК України.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України по даній справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.80 Цивільного кодексу України юридична особа є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно ч.4 ст.87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Згідно ч.4 ст.91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.12.2017р. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю НИВА припинено від 04.01.2012р., за судовим рішенням про припинення юридичної особи у зв»язку з визнання її банкрутом, 20.12.2011, 7/127, Господарський суд Полтавської області. (т.2, а.с.53-55).

Відповідно до частини сьомої статті 59 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності.

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05.12.2017 року запис про припинення юридичної особи на даний час не скасовано, повторної реєстрації в якості юридичної особи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю НИВА не проводилося.

У звязку з цим, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю НИВА" на даний час не є юридичною особою, а тому не може бути залучене до участі у справі, а прийняте рішення щодо цивільних прав та охоронюваних законом інтересів ніяким чином не влине на припинену юридичну особу - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю НИВА.

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.04.2017р., на даний час власником спірного майна зерносховища № 1 є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Гранум-Трейд АПК ( т.1, а.с.124-125).

Суд вважає, що звернення позивача до суду з позовом про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.09.2009р., виданого Виконавчим комітетом Остапівської сільської ради щодо права власності Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Нива на зерносховище № 1, розташованого у селі Остапівка Лубенського району по вул. Гагаріна, 17г, Полтавської області - є неефективним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та фактично не призведе до відновлення його порушених прав.

В разі коли позивач вважає, що порушено його право власності на спірне майно він має право звернути з відповідним позовом про захист цього права.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Заява відповідача про застосування позовної давності до спірних вимог судом відхиляється, оскільки позовні вимоги судом відхилено по суті, тому підстави для застосування строку позовної давності відсутні.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено та підписано: 11.12.2017р.

Суддя Т. М. Безрук