ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" грудня 2017 р.Справа № 916/2403/17

За позовом Департамент комунальної власності Одеської міської ради;

до відповідача Фізична особа-підприємець ОСОБА_2

про стягнення 10178.65грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Курлович О.О. - за дорученням;

Від відповідача: -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:05.10.2017 р. Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 10178,65 грн., з яких: 3517,78 грн. - заборгованість з орендної плати, 203,15 грн. - пеня та 6457,72 грн. неустойка. Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем вимог укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення № 171/73 від 30.11.2011 р. в частині здійснення своєчасних платежів по орендній платі та вчасного повернення орендованого приміщення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.10.2017 р. порушено провадження по справі № 916/2403/17 за даним позовом.

В судовому засіданні 20.11.2017 р. представником позивача надано обґрунтований розрахунок заявленої суми позову та письмові пояснення до нього, в засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав, право на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином шляхом надсилання ухвали суду на адресу реєстрації, у зв'язку з чим справа згідно з ст. 75 ГПК України розглядалася за наявними в ній матеріалами.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 04.12.2017 р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд встановив наступне.

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (далі - Орендар) згідно з договором оренди № 171/73 від 30.11.2011 року укладеним з Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (далі - Орендодавець), надано в строкове платне користування об'єкт комунальної власності - нежитлову одноповерхову будівлю літ «Л», загальною площею 255,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. Додатковим договором від 12.01.2015 року було змінено розмір орендної плати, яка з 01.01.2015 р. до 31.12.2015 р. розраховувалася з урахуванням п.п. 50 пункту 1 рішення Одеської міської ради від 24.12.2014 р. № 6047-VI «Про встановлення розміру орендної плати громадським та благодійним організаціям».

Згідно п. 2.2 Договору, за орендоване приміщення Орендар зобов'язується сплачувати орендну плату, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 2990,10 грн. без урахування ПДВ та індексу інфляції. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

П. 2.4 Договору сторонами узгоджено, що Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, Орендар зобовязаний у 15-ти денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) обєкта оренди. (п.4.7. Договору)

Відповідно до п. 5.2 Договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченного платежу за кожен день прострочки.

У разі невнесення Орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, Орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення об'єкта оренди. (п.5.3. Договору).

У зв`язку з невиконанням Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 всіх умов договору оренди нежитлового приміщення № 171/73 від 30.11.2011 р., Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 50476,44 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.01.2017 р. по справі № 916/2858/16 (суддя Демешин О.А.) позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволено:

- розірвано договір оренди нежитлового приміщення № 171/73 від 30.11.2011 р., укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2;

- виселено фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 з нежитлових одноповерхових будівель літ. «Л», загальною площею 255,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради;

- стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 43139,24 грн. - заборгованості по орендній платі, 7337,20 грн. пені та 4134,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області від 10.01.2017 р. по справі № 916/2858/16 набрало законної сили 23.01.2017 р., на примусове виконання якого 23.01.2017 р. господарським судом видано відповідні накази.

Фізичною особою підприємцем було добровільно виконано рішення господарського суду Одеської області від 10.01.2017 р. по справі № 916/2858/16 в частині виселення та передано нежитлові одноповерхові будівлі літ. «Л», загальною площею 255,6 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради за актом приймання-передачі від 10.02.2017 р.

З огляду на те, що за період з 01.01.2017 р. по 22.01.2017 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не сплатив орендну плату за договором оренди нежитлового приміщення № 171/73 від 30.11.2011 р. та в період з 23.01.2017 р. по 10.02.2017 р. без правових підстав займав спірні приміщення, Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 10178,65 грн., з яких: 3517,78 грн. - заборгованість з орендної плати, 203,15 грн. - пеня та 6457,72 грн. неустойка.

Дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюютьсяЦивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оцінюючи позовні вимоги про стягнення орендної плати, суд вказує наступне.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з приписами ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно до п. п.1,2 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи те, що об'єктом договору є майно, що належить територіальній громаді м. Одеси на праві комунальної власності, слід звернути увагу на положення спеціального Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

У відповідності до ст. 19 Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.01.2017р. по справі № 916/2858/16 розірвано договір оренди № 171/73 від 30.11.2011 р.

Згідно ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Рішення господарського суду Одеської області від 10.01.2017 р. по справі № 916/2858/16 у передбаченому законодавством порядку оскаржено не було та набрало законної сили 23.01.2017 р.

Таким чином, договір оренди № 171/73 від 30.11.2011 р. припинив свою дію за рішенням суду з 23.01.2017 р.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач обов'язок щодо повної та своєчасної сплати платежів за договором оренди № 171/73 від 30.11.2011 р. не виконував, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем за період з 01.01.2017 р. по 22.01.2017 р. в розмірі 3517,78 грн., в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 203,15 грн. та неустойки в розмірі 6457,72 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вище встановлено господарським судом, умовами п. 2.4 договору оренди № 171/73 від 30.11.2011 р. сторонами узгоджено, що Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

При цьому, згідно п. 5.2 договору оренди № 171/73 від 30.11.2011 р. передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченного платежу за кожен день прострочки.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Судом встановлено, що відповідач після розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 171/73 від 30.11.2011 р., продовжував без належних правових підстав користуватись займаним приміщенням, та лише 10.02.2017 р. повернув орендоване майно Департаменту комунальної власності Одеської міської ради за актом приймання-передачі.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як було зазначено вище, за умовами п. 4.7 договору орендар зобовязаний був після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання у 15-тиденний термін передати орендодавцю орендоване приміщення за актом. Судом встановлено, що договір оренди припинився 23.01.2017 р. Таким чином, початок прострочення зобовязання з повернення орендованого майна слід відраховувати з 23.01.2017 р. до 10.02.2017 р. (дата акту приймання передачі). З урахуванням зазначеного сума неустойки, що підлягає до сплати становить 6457,72 грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Наведенні позивачем докази у встановленому законом порядку Відповідачем не спростовані.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 50, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (65069, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, рахунок № 1909 МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області, ) заборгованість з орендної плати в сумі 3517,78 грн., пеню в сумі 203,15 грн., неустойку в сумі 6457,72 грн. та судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08 грудня 2017 р.

Суддя Г.І. Гуляк