ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017р. Справа № 917/1551/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Виробничо-торгова кондитерська фірма "Ласощі" (76010, м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, 12а, ідентифікаційний код 00382102)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (36000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про стягнення 33 298,35 грн.

Суддя Ореховська О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність вд 15.02.2017р. НМА № 212112

В судовому засіданні 04.12.2017 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Суть справи: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Виробничо-торгова кондитерська фірма "Ласощі" (позивач у справі) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідач у справі) про стягнення 33 298,35 грн. основого боргу згідно договору поставки кондитерських виробів №41/14 від 04.07.2014 р.

Суд ухвалою від 21.09. 2017 року порушив провадження у справі №917/1551/17 та призначив її до розгляду у судовому засіданні на 17.10.2017 року.

В зв"язку з невиконанням позивачем вимог ухвали суду ( п.4 ухвали від 21.09.2017 р.) справу розглядом відкладено, а також продовжено розгляд справи на 15 днів.

Через канцелярію господарського суду Полтавської області позивач надав:

- клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів від 20.11.2017 р.;

- заяву про додаткові пояснення і обгрунтування позовних вимог від 28.11.2017 р. до якого доданий детальний графік проведення оплат ФОП ОСОБА_1 за поставлений товар у 2016 та 2017 роках;

- клопотання про розгляд справи без представника позивача. Дане клопотання не суперечить вимогам чинного законодавства і задоволено судом.

Відповідач у відзиві на позов щодо заявлених позовних вимог заперечує і зазначає , що за поставлений товар протягом 2016 та 2017 років ним проведені розрахунки з позивачем в повному обсязі.

В судовому засіданні 21.11.2017 року суд розпочав слухання справи по суті.

Позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач вказує, що так як Відповідач не у повному обсязі оплатив отриманий по

Договору товар ( кондитерські вироби) у відповідача утворилась заборгованість в сумі 33 298, 35 грн..

Відповідач щодо заявлених вимог заперечує за мотивами викладеними у відзивах на позов, зокрема , зазначає, що при зверенні із позовною заявою позивач невірно визначив суму поставки вказавши , що у 2017 році згідно 5 видаткових накладних: від 22.02.2017 р. № Л-00000109; від 15.03.2017 р. №Л-00000164, від 29.03.2017 р. № Л-00000209 ; від 05.04.2017 р. №Л-00000230 та від 05.04.2017 р. № Л-00000229 поставлено позивачем товару відповідачу на загальну суму 198 421, 58 грн.. Натомість відповідач вказує, що позивачем до позову додані 5 видаткових накладних по Договору , що підтверджують поставку лише на суму 165 203, 49 коп..

З огляду надані позивачем додаткові документальні докази та додаткові пояснення, відповідач не заперечує факт поставки позивачем товару по Договору , але зазначає, що розрахунки відповідачем за поставлений товар здійснено в повному обсязі ( копії платіжних документів долучені відповідачем до відзиву).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством "Виробничо-торгова кондитерська фірма "Ласощі" м. Івано-Франківськ ( надалі в тексті - позивач) та ФОП ОСОБА_1 м. Полтава ( надалі в тексті - відповідач ) 04.07.2014 року укладено договір поставки кондитерських виробів №41/14 з додатковими угодами про продовження строку договору (а. с. 22-25) ( надалі в тексті - Договір ) .

Згідно з пунктом 1.1.Договору Постачальник (позивач) зобов"язується відпустити , поставити кондитерські вироби "Товар" , в кількості й асортименті замовленому Покупцем і узгодженому з Постачальником , а Покупець ( відповідач) зобов"язується прийняти та своєчасно оплатити його в строк , що визначений в цьому договрі та додатках до нього .

Датою відпуску товару є дата , вказана на видаткових накладних , які є одночасно рахунком для оплати одержавого товару ( в разі погодження сторонами відстрочки платежу). Товар вважається поставленим Постачальником та одержаним Покупцем відповідно до відмітки у видатковій накладній Постачальника про отримання товару уповноваженою особою Покупця , або особою зазначеною в довіреності... ( п.2.4. Договору).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що ціни на товар погоджуються сторонами , а також можуть зазначатися у спеціфікаціях до Договору , які затверджуються сторонами . Ціни на Товар, що поставляється, зазначені у накладній Постачальника з відміткою Покупця, чи зазначені в затвердженій сторонами специфікації вважаються погодженими і оспорюванню не підлягають.

Зідно п.3.3 Договору відпуск Товару Постачальником проводиться в разі проведення Покупцем попередньої оплати або з відстрочкою платежу , за домовленістю сторін. Сторони домовились, що наступна поставка Товару буде здійснюватись постачальником за умови внесення Покупцем передоплати ї вартості в розмірі 50 відсотків від замовленої покупцем наступної партії товару . Іншу частину вартості товару Покупець зобов"язаний сплтити протягом 24 календарних днів з моменту отримання Товару

(п.3.4.Договору).

У випадку відстрочки платежу , оплата за отриманий товар проводиться Покупцем на протязі 24 календарних днів з моменту його отримання , якщо інше не обумовлено сторонами (п.3.5.Договору).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач ( з врахуванням заяви про додаткові пояснення і обгрунутування від 28.11.2017 року) вказує на те, що ним на виконання умов договору поставки кондитерських виробів № 4114 від 04.07.2014 року був поставлений відповідачу товар - кондитерські вироби згідно наступних видаткових накладних ( а.с. а.с . 26- 33 ; 88-101 ) :

1) № Л-00000100 від 12.02.2016 р. на суму 4 185, 00 грн.

2) № Л-00000101 від 12.02.2016 р. на суму 28 521, 86 грн.

3) № Л-00000104 від 12.02.2016 р. на суму 62 587, 49 грн.

4) № Л-00000358 від 13.04.2016 р. на суму 60 254, 38 грн.

5) №Л-00000357 від 15.04.2016 р. на суму 34 538, 48 грн.

6) №Л-00000430 від 28.04.2016 р. на суму 3 604, 79 грн.

7) №-Л 00000429 від 28.04.2016 р. на суму 77 790, 38 грн.

8) №Л-00000425 від 28.04.2016 р. на суму 35 341, 86 грн.

9) № Л-00001001 від 28.10.2016 року на суму 30 175 грн.

10) №Л-00001038 від 08.11.2016 р. на суму 12 113, 27 грн.

11) №Л-00001057 від 11.11.2016 р. на суму 12 506, 51 грн.

12) № Л-00001218 від 14.12.2016 р. на суму 33 899, 51 грн.

13) № Л-00000109 від 22.02.2017 р. на суму 29 136, 22 грн.

14) №Л-00000164 від 15.03.2017 р. на суму 39 287, 76 грн.

15) №Л- 00000209 від 29.03.2017 р. на суму 61 675, 93 грн.

16) №Л-00000230 від 05.04.2017 р. на суму 10 724, 86 грн.

17) №Л-00000229 від 05.04.2017 р. на суму 24 378, 72 грн.

Згідно наданого позивачем графіку проведення оплати відповідачем поставленого товару ( а.с.173-178 ) слідує, що відповідач оплатив товар , отриманий згідно вищеперелічених накладних повністю , окрім оплати за товар отриманий згідно видаткової накладної Л-00000230 від 05.04.2017 р. на суму 10 724, 86 грн. ( частково оплачено - сума боргу 8 839, 37 грн. ) та видаткової накладної №Л-00000229 від 05.04.2017 р. на суму 24 378, 72 грн.( товар не оплачений).

Також у п.18 графіку позивач посилається на банківську виписку №Л-00000129 від 21.04.2017 року на суму 33 2218, 09 грн. і наводить письмові пояснення , що вказана сума - 33 218 , 09 грн. спочатку, 21.04.2017 року була сплачена ПАТ ВТКФ "Ласощі" ФОП ОСОБА_1, а потім повернута ФОП ОСОБА_1 товариству , як помилково перераховані.

Як вказує позивач ( а.с. 178) , з наданого ним графіку ( а.с.173-178 ) вбачається, що сума заборгованості ФОП ОСОБА_1 перед позивачем за поставлений товар у період з лютого 2016 року по травень 2017 року становить 33 218, 09 грн., крім того ФОП ОСОБА_1 мав заборгованість в розмірі 80 , 26 грн. за неповну оплату боргу в розмірі 106 370, 12 грн. за 2015 рік, що підтверджується банківськими виписками. Отже, заборгованість відповідача за поставлений товар становить 33 218 , 09 грн. + 80 , 26 грн. = 33 298, 35 грн.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Згідно ст. 692 ЦК покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Судом встановлено, що в період з лютого 2016 р. по квітень 2017 року позивачем поставлено відповідачу товар ( кондитерські вироби) згідно двостороннє підписаних видаткових накладних :

1) № Л-00000100 від 12.02.2016 р. на суму 4 185, 00 грн.,

2) № Л-00000101 від 12.02.2016 р. на суму 28 521, 86 грн.,

3) № Л-00000104 від 12.02.2016 р. на суму 62 587, 49 грн.,

4) № Л-00000358 від 13.04.2016 р. на суму 60 254, 38 грн.,

5) №Л-00000357 від 15.04.2016 р. на суму 34 538, 48 грн.,

6) №Л-00000430 від 28.04.2016 р. на суму 3 604, 79 грн.,

7) №-Л 00000429 від 28.04.2016 р. на суму 77 790, 38 грн.,

8) №Л-00000425 від 28.04.2016 р. на суму 35 341, 86 грн.,

9) № Л-00001001 від 28.10.2016 року на суму 30 175 грн.,

10) №Л-00001038 від 08.11.2016 р. на суму 12 113, 27 грн.,

11) №Л-00001057 від 11.11.2016 р. на суму 12 506, 51 грн.,

12) № Л-00001218 від 14.12.2016 р. на суму 33 899, 51 грн.,

13) №Л-00000109 від 22.02.2017 р. на суму 29 136, 22 грн.,

14) № Л-00000164 від 15.03.2017 р. на суму 39 287, 76 грн.,

15) №Л- 00000209 від 29.03.2017 р. на суму 61 675, 93 грн.,

16) №Л-00000230 від 05.04.2017 р. на суму 10 724, 86 грн.,

17) №Л-00000229 від 05.04.2017 р. на суму 4 378, 72 грн..

18) №Л-00000397 від 22.04. 2016 р. ( не врахована позивачем при складанні графіку - а.с. 173-178).

Загальна вартість товару поставленого відовідачу згідно з вищевказаними видатковими накладними склала 562 816, 57грн.

Згідно з Пунктом 3.1. Договору передбачено, що ціни на товар погоджуються сторонами , а також можуть зазначатися у спеціфікаціях до Договору , які затверджуються сторонами. Ціни на Товар, що поставляється, зазначені у накладній Постачальника з відміткою Покупця, чи зазначені в затвердженій сторонами специфікації вважаються погодженими і оспорюванню не підлягають.

Позивач в обгрунтування заявлених позовних вимог посилається ( з врахуванням додаткових пояснень -а.с. 170-178), що в порушення договірних зобов"язань відповідач не здійснив оплату за за товар , отриманий згідно видаткової накладної Л-00000230 від 05.04.2017 р. на суму 10 724, 86 грн. ( товар частково оплачено - сума боргу 8 839, 37 грн. ) та видаткової накладної №Л-00000229 від 05.04.2017 р. на суму 24 378, 72 грн.( товар не оплачений), також позивач вказує, що у відповідача наявна заборгованість в сумі 80 , 26 грн. за неповну оплату боргу в розмірі 106 370, 12 грн. за 2015 рік, що підтверджується банківськими виписками.

Відповідач у відзиві ( а.с. 130-159 ) вказує, що товар отриманий згідно видаткових накладних, які позивачем додані до позовної заяви - п"ять видаткових накладних: від 22.02.2017 р. № Л-00000109; від 15.03.2017 р. №Л-00000164, від 29.03.2017 р. № Л-00000209 ; від 05.04.2017 р. №Л-00000230 та від 05.04.2017 р. № Л-00000229 на суму 165 203, 49 грн. та додані пізніше ( залучені до клопотання від 20.11.2017 р. - а.с. 88-101) на суму поставки 397 613, 08 повністю ним оплачений , що підтверджується банківськими квитанціями, платіжними дорученнями та актами виконання послуг ( а.с 60- 69 та а.с. 137-159) . Графік здійснення відповідачем проплат за отриманий товар у 2016 році та у 2017 році залучений до відзиву ( а.с .133-134).

Таким чином, загальна сума поставленого позивачу товару, згідно видаткових накладних залучених позивачем до позовної заяви ( з врахуванням додатково наданих накладних) відповідачем оплачена в повному обсязі.

Отже, матеріалами справи не підтверджені посилання позивача, наведені у в додаткових поясненнях та графіку проведення оплат ( а.с. 173-178) , що заборгованість відповідача складається з суми 33 218 , 09 грн. , яка виникла за товар отриманий згідно видаткової накладної Л-00000230 від 05.04.2017 р. на суму 10 724, 86 грн. ( залишок боргу 8 839, 37 грн.) та видаткової накладної №Л-00000229 від 05.04.2017 р. на суму 24 378, 72 грн. з огляду на те, що відповідачем надані документальні докази оплати поставленої позивачем у 2017 році продукції ( а.с. 60-69 ) згідно залученого відповідачем графіку проплат ( а.с .133).

Також суд критично відноситься пояснень позивача , наведених у п.18 графіку проведення оплат , відповідно до яких позивач посилається на :

- банківську виписку №Л-00000129 від 21.04.2017 року і зазначає, що сума - 33 218 , 09 грн. спочатку, 21.04.2017 року були сплачена ПАТ ВТКФ "Ласощі" ФОП ОСОБА_1, а потім повернута ФОП ОСОБА_1 позивачу , як помилково перерахована,

- те, що ФОП ОСОБА_1 мав заборгованість в розмірі 80, 26 грн. за неповну оплату боргу за 2015 рік, що підтверджується банківськими виписками.

Відповідачем до відзиву залучена копія платіжного доручення від 24.04.2017 року №1 з відміткою банку , про сплату ФОП ОСОБА_1 на рахунок позивача 33 218, 09 грн. за товар , також зарахування вказаних коштів на рахунок позивача підтверджується банківською випискою наданою позивачем ( а.с. 41) , відповідно до якої 24.04.2017 року отримувачу - ПАТ "АТКФ "Ласощі" зараховані кошти в сумі 33 21809 грн. від платника ФОП ОСОБА_1 , призначення платежу - за товар. Відомості про те, що вказана сума сплачена як помилково перерахована кошти вудсутні.

З огляду на вищевказані обставини, позивачем не надані належні та допустимі документальні докази, що вищевказана сума - 33 218 , 09 грн. спочатку, 21.04.2017 року була сплачена ПАТ ВТКФ "Ласощі" ФОП ОСОБА_1, а потім повернута ФОП ОСОБА_1 позивачу , як помилково перерахована.

Вказані обставини спростовуються матеріалами справи.

Крім того , позивачем не надані належні та допустимі документальні докази, поставки товару відповідачу у 2015 році і виникнення заборгованість відповідача в розмірі 80, 26 грн.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 9 Закону України Закону України " Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " ( в радакції чинній у 2015 р.) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені

під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, враховуючи ненадання позивачем первинніх документів, якими зафіксовані факти здійснення позивачем та відповідачем господарських операцій у 2015 році вимоги про стягнення з відповідача 80, 26 грн. є безпідставними.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є необгрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.33,43,49,82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено 11.12.2017 року

Суддя Ореховська О.О.