Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" грудня 2017 р. Справа № 906/1102/17.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

за позовом Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (м.Київ)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" (м. Житомир)

про стягнення ,13 грн. та розірвання договору від 20.10.2016 №4Б16091Г

ВСТАНОВИВ:

Заступник Генерального прокурора в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд" про стягнення ,13 грн. та розірвання договору від 20.10.2016 №4Б16091Г.

11.12.2017 від генеральної прокуратури України до суду надійшла заява № 05/2-10238-17 від 08.12.2017 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Боранд Трейд", які обліковуються на рахунках, розміщених у банках виявлених державним виконавцем, у межах суми ,13 грн.

Розглядаючи вказану заяву, господарський суд враховує наступне:

Згідно ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Перелік заходів до забезпечення позову визначений ст. 67 ГПК України.

Зокрема, до заходів забезпечення позову, що застосовуються господарськими судами, відносяться накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачеві.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Однак, доказів вчинення відповідачем будь-яких дій щодо виведення грошових коштів з рахунків або відчуження майна заявником не подано.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Проте, заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, прокурор не навів обставин, які свідчать, що невжиття таких заходів в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. Також відсутні зсилання на вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження або продаж майна, закриття рахунків, які призведуть до утруднення чи неможливості виконання рішення господарського суду. Доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем таких дій чи про наміри їх вчиняти позивачем не подано.

Тобто, заява заступника генерального прокурора України про забезпечення позову є завчасною, оскільки жодних доказів на її обґрунтування не надано, в той час як відповідно до вимог ст.33 ГПК України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

До того ж, накладення арешту на грошові кошти відповідача матиме негативний вплив на його господарську діяльність та в подальшому може призвести до утрудненння виконання рішення суду.

Водночас суд враховує, що згідно п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011, відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Однак, вищевказаних відомостей заява про вжиття заходів до забезпечення позову не містить.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості заяви прокурора щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності вимог позивача про забезпечення позову, з урахуванням збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у зв'язку з чим у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 32, 33, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви заступника генерального прокурора України про забезпечення позову від 08.12.2017 відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в установленому законом порядку.

Суддя ОСОБА_1

Друк:

1 - у справу;

2-3 - генеральній прокуратурі

4-6 - сторонам (рек).