ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017р. Справа № 914/2027/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Новітні електротехнічні технології, с. Петрівське, Києво-Святошинський район, Київська область

до відповідача ОСОБА_1 з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю КАТЕХ-ЕЛЕКТРО, м. Львів

про стягнення заборгованості в розмірі 98 849,02 грн.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Представнику позивача в попередньому судовому засіданні роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю Новітні електротехнічні технології до відповідача: ОСОБА_1 з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю КАТЕХ-ЕЛЕКТРО про стягнення заборгованості в розмірі 98 849,02 грн.

Ухвалою суду від 06.10.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 17.10.2017 року. В судовому засіданні 17.10.17р. розгляд справи відкладався на 06.11.17р., з 06.11.2017 року на 04.12.2017 року.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

17.10.17р. за вх. № 35068/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем подано довідку з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

17.10.17р. за вх. № 35065/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем подано клопотання про уточнення (коригування) позовних вимог з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

17.10.17р. за вх. № 35064/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем подано лист.

Відповідач вимоги ухвали про порушення провадження у справі, про відкладення розгляду справи не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчать повернуті на адресу суду поштові конверт из поштовою довідкою «за закінченням терміну зберігання», а явка останнього була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

Пунктом 3.9.1. Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції встановлено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що поданий позивачем, місцезнаходженням юридичної особи ОСОБА_1 з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю КАТЕХ-ЕЛЕКТРО вказано адресу: 79000, Львівська область, м.Львів, вулиця Садова, 2а. На вказану адресу направлялися ухвали суду, однак, поштові конверти поверталися до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомленого відповідача про час, дату та місце судового розгляду не перешкоджає вирішенню спору, оскільки, дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.04.2016 року представником ТзОВ «Новітні електротехнічні технології» було замовлено у підприємства з іноземною інвестицією у формі ТзОВ «КАТЕХ-ЕЛЕКТРО» кабельно-провідникову продукцію на суму у розмірі 98 849,00 грн. та узгоджено термін поставки товару за умови попередньої оплати у строк 40 календарних днів.

За домовленістю сторін розрахунок за замовлений товар проводився покупцем в національній валюті у безготівковій формі на поточний рахунок продавця.

25.04.2016 року позивач перерахував на поточний рахунок продавця узгоджену суму за товар у розмірі 98 849,00 грн.

22.03.2017 року представнику відповідача, а саме, головному бухгалтеру ОСОБА_2 було вручено лист-вимогу №22-03/17, в якому запропоновано добровільно повернути перераховані кошти за непоставлений товар у строк до 07.04.2017 року та попереджено відповідача, що у разі неповернення сплачених грошових коштів на поточний рахунок, позивач буде змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Дана вимога залишена без належного реагування, кошти на рахунок позивача не повернуті.

В попередньому судовому засіданні представник позивача підтвердив, що станом на день розгляду справи відповідач не сплатив заборгованість перед позивачем.

17.10.2017 року позивач подав клопотання, згідно якого просить суд також додатково стягнути з відповідача 126,00 грн. за оплату відомостей з ЄДР, а також 579,32 грн. за оплату проїзних документів представнику позивача.

14.11.2017 року від позивача надійшло клопотання, згідно якого позивач просить суд також додатково стягнути з відповідача 126,00 грн. за оплату відомостей з ЄДР, а також 1 158,64 грн. за оплату проїзних документів представнику позивача.

На час розгляду справи відповідач не подав доказів погашення боргу в повному обсязі, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як підтверджується матеріалами справи, 25.04.2016 року позивач замовив у відповідача кабельно-провідникову продукцію, та зобов»язувався оплатити її протягом 40 днів.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань підтверджується платіжним дорученням №393 від 25.04.2016 року, згідно якого ТОВ «Новітні електротехнічні технології» здійснило перерахунок платежу у розмірі 98 849,02 грн. з врахуванням ПДВ на рахунок ТзОВ «Катех-Електро» з призначенням платежу: оплата за провід зг. рах №691 від 07.04.2016 року. Дано рахунку позивачем до матеріалів справи не долучено.

Станом на момент розгляду справи розмір заборгованості відповідача перед позивачем не змінився, товар відповідачем не поставлений.

Крім того, підтвердженням наявної заборгованості є належним чином оформлений та підписаний обома сторонами Акт звіряння взаєморозрахунків станом на суму 98 849,02 грн., копія якого долучена до матеріалів справи.

У відповідності до п. 4.4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів від 29.05.2013 року за № 10, до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача сума заборгованості 98 849,02 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Належних доказів наявності передбачених законом чи договором підстав для звільнення відповідача від відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не подав докази погашення боргу, позовні вимоги не спростував.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не спростував, не подав доказів повернення боргу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Новітні електротехнічні технології до ОСОБА_1 з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю КАТЕХ-ЕЛЕКТРО про стягнення заборгованості в розмірі 98 849,02 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

14.11.2017 року від позивача надійшло клопотання, згідно якого позивач просить суд також додатково стягнути з відповідача 126,00 грн. за оплату відомостей з ЄДР, а також 1 158,64 грн. за оплату проїзних документів представнику позивача.

Як докази, позивач долучив до матеріалів справи квитанції та посадочні документи.

Суд звертає увагу, що згідно роз»яснень постанови пленуму Вищого господарського суду України 21.02.2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», до інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою (п.1).

Як вбачається з довіреності, уповноваженим представником позивача є ОСОБА_3, явка якого ухвалами суду була визнана обов»язковою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що витрати позивача по забезпеченню явки представника є обґрунтованими, тому з відповідача підлягає стягненню 1 158,64 грн.

Також, суд вирішив відмовити в стягненні з відповідача 126,00 грн. за оплату відомостей з ЄДР, як такі, що не входять в склад судових витрат.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з іноземною інвестицією у формі Товариства з обмеженою відповідальністю КАТЕХ-ЕЛЕКТРО (79000, м.Львів, вул.Садова,2а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Новітні електротехнічні технології (08141, Київська область, Києво-Святошинський район, с.петрівське, вулиця Чорновола,13; ) заборгованість в розмірі 98 849,02 грн., а також 1 600,00 грн. судового збору та 1 158,64 грн. витрат на забезпечення явки представника позивача.

3. В задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 06.12.2017 р.

Суддя Горецька З. В.