ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Справа № 16/193/09

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддів:Панової І.Ю.,
Удовиченка О.С.,
розглянувшикасаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовінвест",
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10 липня 2017 року,
та ухвалуГосподарського суду Запорізької області від 26 квітня 2017 року,
за позовомФізичної особи-підприємця Ріжко Лідії Павлівни, в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Бичківського О.О. (с. Степанівка Перша, Приазовський район, Запорізька область),
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Азовінвест",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:
Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
Фізична особа ОСОБА_6 (м. Мелітополь, Запорізька область),
про визнання права власності та повернення майна із чужого незаконного володіння,
у справі№ 16/193/09 Господарського суду Запорізької області,
за заявоюФізичної особи-підприємця Ріжко Лідії Павлівни (с. Степанівка Перша, Приазовський район, Запорізька область),
про визнання банкрутом,-
за участю представників:
від ТзОВ "Азовінвест": Слободенюк Г.М. - керівник (Наказ-розпорядження №10 від 02.09.2013 року);
представники інших учасників судового провадження не з'явились;
в с т а н о в и в :

Постановою Господарського суду Запорізької області від 14.09.2009 року у справі № 16/193/09 Фізичну особу-підприємця Ріжко Лідію Павлівну (далі за текстом - ФОП Ріжко Л.П.) визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Добровольського Едуарда Владиславовича, інше.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року (суддя - Черкаський В.І.), в межах справи про банкрутство №16/193/09, позовні вимоги ФОП Ріжко Л.П., в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Бичківського О.О., задоволено частково; визнано право власності за ФОП Ріжко Л.П. на нерухоме майно - автозаправну станцію на 125 заправок на добу, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша, вул. Шевченко, буд. 28а, розташовану на орендованій земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0043, та складається з: адміністративної будівлі, черепашникової, обкладеної цеглою, загальною площею 10,51 кв.м., на плані зазначеної літ. А-1; вигрібної ями №3; вбиральні №4; навісу металевого №5; навісу європласт №6; замощення №№7,8; каналізації №10; витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовінвест" (далі за текстом - ТзОВ "Азовінвест") на користь ФОП Ріжко Л.П. вищезазначене нерухоме майно; присуджено до стягнення з ТзОВ "Азовінвест" на користь ФОП Ріжко Л.П. в особі ліквідатора Бичківського О.О. судовий збір в сумі 3200 грн. 00 коп.; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року у справі № 16/193/09 (головуючий суддя - Москальова І.В., судді: Сгара Е.В., Будко Н.В.) апеляційну скаргу ТзОВ "Азовінвест" залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року у справі № 16/193/09 залишено без змін. При цьому, апеляційний господарський суд вказав, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року є законною та обґрунтованою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами першої та апеляційної інстанціями рішеннями, ТзОВ "Азовінвест" звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року, справу № 16/193/09 направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. При цьому, скаржник посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.10.2017 року, згідно зі ст. 1114 ГПК України, касаційну скаргу ТзОВ "Азовінвест" прийнято до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні за участю уповноважених представників учасників судового провадження.

18.10.2017 року від ПАТ "Державний Ощадний банк України" до Вищого господарського суду України надійшов Відзив на касаційну скаргу ТзОВ "Азовінвест", в якому кредитор проти вимог та доводів скаржника заперечує, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить господарський суд касаційної інстанції постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року у справі № 16/193/09 залишити без змін.

18.10.2017 року до господарського суду касаційної інстанції від ліквідатора ФОП Ріжко Л.П. арбітражного керуючого Бичківського О.О. (електронною поштою) надійшов Відзив на касаційну скаргу, з запереченнями проти вимог та доводів ТзОВ "Азовінвест", з посиланням на їх необґрунтованість. При цьому, арбітражний керуючий просить Вищий господарський суд України постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року у справі № 16/193/09 залишити без змін.

За Розпорядженням №08.03-04/4886 від 18.10.2017 року В.о. керівника апарату Вищого господарського суду України, на підставі Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.10.2017 року, у в'язку з відпусткою судді Білошкап О.В., для розгляду справи № 16/193/09, було сформовано колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: Поліщук В.Ю. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Панова І.Ю.

19.10.2017 року до Вищого господарського суду України від гр. ОСОБА_6 надійшов Відзив на касаційну скаргу ТзОВ "Азовінвест", в якому вимоги та доводи скаржника підтримані у повному обсязі, з проханням скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року, справу № 16/193/09 передати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

В засіданні суду касаційної інстанції 19.10.2017 року, гр. ОСОБА_6 підтримав вимоги касаційної скарги ТзОВ "Азовінвест", з підстав наведених у Відзиві від 19.10.2017 року; просив скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року, справу №16/193/09 направити на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.10.2017 року розгляд справи № 16/193/09 відкладено на 26.10.2017 року.

26.10.2017 року на адресу Вищого господарського суду України надійшов Відзив ФОП Ріжко Л.П. на касаційну скаргу ТзОВ "Азовінвест", в якому повністю підтримано вимоги скаржника, з проханням господарського суду касаційної інстанції касаційну скаргу задовольнити, скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року, справу № 16/193/09 передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

26.10.2017 року від ТзОВ "Азовінвест" надійшло Клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів у відповідності до приписів ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні господарського суду касаційної інстанції, ФОП Ріжко Л.П. підтримала вимоги касаційної скарги ТзОВ "Азовінвест", просила задовольнити касаційну скаргу, скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року, справу №16/193/09 направити на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області, з підстав викладених у Відзиві від 26.10.2017 року.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 26.10.2017 року задоволено Клопотання ТзОВ "Азовінвест" про продовження строку розгляду спору, продовжено строк вирішення спору, розгляд справи № 16/193/09 відкладено на 29.11.2017 року.

За Розпорядженням №08.03-04/6509 від 28.11.2017 року Керівника апарату Вищого господарського суду України, на підставі Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.11.2017 року, у в'язку з призначенням судді Катеринчук Л.Й. суддею Верховного Суду (Указ Президента України №357/2017 від 10.11.2017 року), для розгляду справи № 16/193/09, було сформовано колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: Поліщук В.Ю. (головуючий), Удовиченко О.С., Панова І.Ю.

29.11.2017 року до Вищого господарського суду України від ліквідатора ФОП Ріжко Л.П. арбітражного керуючого Бичківського О.О. надійшов Відзив на касаційну скаргу, в якому арбітражний керуючий проти вимог скаржника заперечує, просить господарський суд касаційної інстанції постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року у справі № 16/193/09 залишити без змін.

В судовому засіданні господарського суду касаційної інстанції 29.10.2017 року ліквідатор ФОП Ріжко Л.П. арбітражний керуючий Бичківський О.О. заперечував проти вимог касаційної скарги ТзОВ "Азовінвест", просив постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року у справі №16/193/09 залишити без змін, касаційну скаргу залишити без задоволення.

Представник ПАТ "Ощадбанк", в засіданні суду касаційної інстанції 29.10.2017 року, заперечував проти вимог касаційної скарги ТзОВ "Азовінвест", просив залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року у справі №16/193/09 залишити без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.11.2017 року розгляд справи № 16/193/09 відкладено на 06.12.2017 року.

В судових засіданнях господарського суду касаційної інстанції, директор ТзОВ "Азовінвест" повністю підтримувала доводи та вимоги заявленої касаційної скарги; просила Вищий господарський суд України скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року, справу № 16/193/09 направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Інші учасники касаційного провадження уповноважених представників в судове засідання касаційної інстанції не направили, хоча про дату, час та місце розгляду касаційної скарги були повідомлені належним чином. Враховуючи, що учасників судового провадження було повідомлено про те, що не з'явлення їх представників в судове засідання касаційної інстанції не тягне за собою відкладення розгляду справи, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про можливість розгляду касаційних скарг за відсутності в судовому засіданні уповноважених представників учасників касаційного провадження, які не з'явились.

Заслухавши доповідь судді Поліщука В.Ю., обговоривши доводи поданих касаційних скарг, проаналізувавши застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.09.2009 року було порушено провадження у справі № 16/193/09 про банкрутство ФОП Ріжко Л.П.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 14.09.2009 року у справі № 16/193/09 ФОП Ріжко Л.П. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Добровольського Е.В., якого зобов'язано здійснити ліквідаційну процедуру у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Під час ліквідаційної процедури, ліквідатором ФОП Ріжко Л.П. - арбітражним керуючим Добровольським Е.В. були здійснені, передбачені ст. ст. 29, 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", заходи щодо реалізації майна банкрута для задоволення вимог кредиторів, у тому числі - майна, яке було передано в іпотеку ПАТ "Державний Ощадний банк України".

Зокрема, 13.09.2010 року відбулись публічні торги з продажу належного ФОП Ріжко Л.П. майна, розташованого по вул. Чкалова, 31 в м. Мелітополі, Запорізької області.

11.10.2010 року відбулись публічні торги з продажу майна ФОП Ріжко Л.П., розташованого по вул. Шевченка, 28-а в с. Степанівка Перша, Приазовського району, Запорізької області.

За результатами публічних торгів, що відбулись 13.09.2010 року (Протокол № 1 проведення публічних торгів (аукціону)) між арбітражним керуючим Добровольським Е.В. - ліквідатором ФОП Ріжко Л.П. та переможцем аукціону - ТзОВ "Азовінвест" було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2010 року (реєстр. № 4644), згідно з п. 1 якого, ліквідатор ФОП Ріжко Л.П. - арбітражний керуючий Добровольський Е.В., що діє від її імені, передав у власність, а ТзОВ "Азовінвест" прийняло, нерухоме майно - комплекс, що знаходиться за адресою: м. Мелітополь, Запорізька область, вул. Чкалова, 31 та складається з: будівлі, позначено в плані літерою "Б-1", загальною площею 14,4 м2, нежитловою площею 10,3 м2, навісу "Г-1", навісу "Д-1", очисного колодязя "13", огорожі "14-15". Продаж вчинено за 51 920 грн. 00 коп.

До предмету продажу за Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2010 року (реєстр. № 4644) не увійшли паливно-роздавальні колонки, ємності, та наземний нафтопровід.

За результатами торгів, що відбулися 11.10.2010 року (Протокол № 2 проведення публічних торгів (аукціону)) між арбітражним керуючим Добровольським Е.В. - ліквідатором ФОП Ріжко Л.П. та переможцем аукціону ТзОВ "Азовінвест" було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010 року (реєстр. № 5446), за умов п. 1 якого, ліквідатор ФОП Ріжко Л.П., що діє від її імені, передав у власність, а ТзОВ "Азовінвест" прийняло, нерухоме майно - автозаправну станцію на 125 заправок на добу, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша, вул. Шевченка, 28-а та складається з: адміністративної будівлі площею 10,51 м2, позначеної в плані літерою "А-1", вигрібної ями № 3, вбиральні № 4, навісу металевого № 5, навісу європласт № 6, замощення з/б, бетонування № 7,8, каналізації № 10. Продаж вчинено за 36 614 грн. 00 коп.

До предмету продажу за Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010 року (реєстр. № 5446) не увійшли сховища ПММ АПБ-10 та трансформаторна підстанція.

У 2013 році ПАТ "Державний Ощадний банк України" звернулось до Господарського суду Запорізької області з Заявою (вих. №835 від 13.09.2013 року) про визнання недійсними Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2010 року та Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010 року. В обґрунтування заявлених вимог банк посилався на те, що вказані Договори були укладені з порушенням ст.ст. 181, 187 ЦК України, ч.11 ст.17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.12.2013 року у справі № 16/193/09, залишено без задоволення Заяву ПАТ "Державний Ощадний банк України", про визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2010 року, укладеного між ФОП Ріжко Л.П. (в особі ліквідатора Добровольського Е.В.) і ТзОВ "Азовінвест", посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. за реєстровим № 4644, та Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010 року, укладеного між ФОП Ріжко Л.П. (в особі ліквідатора Добровольського Е.В.) і ТзОВ "Азовінвест", посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. за реєстровим № 5446. Зазначена ухвала мотивована, зокрема тим, що докази завдання збитків кредиторам у зв'язку з укладенням оспорюваних Договорів купівлі-продажу відсутні.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.03.2014 року у справі № 16/193/09 апеляційну скаргу ПАТ "Державний Ощадний банк України" залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.12.2013 року у справі № 16/193/09 залишено без змін. Апеляційний господарський суд погодився з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення заявлених ПАТ "Державний Ощадний банк України" вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.12.2014 року, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.03.2014 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.12.2013 року у справі № 16/193/09 скасовано; справу № 16/193/09 передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області. При цьому, Вищий господарський суд України вказав на те, що під час вирішення спору, місцевим та апеляційним господарськими судами не було встановлено, які фактичні обставини, що стосуються предмету спору у цій справі, були встановлені судовими рішеннями, зокрема, у справах № 13/5009/3591/11 та № 24/5009/3976/11 та яким чином ці обставини впливають на вирішення спору у цій справі (враховуючи, що предметом спору у цих справах є визнання недійсними Договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2010 року та від 01.11.2010 року, укладені арбітражним керуючим Добровольським Е.В. - ліквідатором ФОП Ріжко Л.П. з переможцем аукціону - ТзОВ "Азовінвест"); не досліджено підстави, за яких заявлено позовні вимоги у названих справах та у справі, що розглядається; не перевірено відповідність суб'єктного складу сторін цього спору вимогам чинного процесуального законодавства. Водночас, вказано на те, що, після набрання (в порядку ст. 85 ГПК України) законної сили рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 24/5009/3976/11, Договір купівлі-продажу від 01.11.2010 року, у будь-якому разі, є таким, що визнаний господарським судом недійсним.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 року у справі № 16/193/09 (залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.06.2015 року) позов ПАТ "Державний Ощадний банк України" задоволено частково; визнано недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010 року, укладений між ФОП Ріжко Л.П. (в особі ліквідатора Добровольського Е.В.) і ТзОВ "Азовінвест", посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. за реєстровим № 5446; стягнуто з ПАТ "Державний Ощадний банк України" в дохід Державного бюджету України 1147 грн. 00 коп. - судового збору; стягнуто з ФОП Ріжко Лідії Павлівни в особі ліквідатора Бичківського О.О. на користь ПАТ "Державний Ощадний банк України" 573 грн. 50 коп. - судового збору; стягнуто з ТзОВ "Азовінвест" на користь ПАТ "Державний Ощадний банк України" 573 грн. 50 коп. - судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року у справі № 16/193/09 касаційні скарги ПАТ "Державний Ощадний банк України" та ТзОВ "Азовінвест" задоволені частково; постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.06.2015 року у справі № 16/193/09 Господарського суду Запорізької області скасовано; справу № 16/193/09 Господарського суду Запорізької області передано на новий розгляд до Донецького апеляційного господарського суду.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.06.2016 року (залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2016 року) апеляційні скарги ПАТ "Державний Ощадний банк України" та ТзОВ "Азовінвест" на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 року у справі № 16/193/09 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 року у справі № 16/193/09 залишено без змін.

Визнаючи недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010 року, укладений між ФОП Ріжко Л.П. (в особі ліквідатора Добровольського Е.В.) і ТзОВ "Азовінвест", апеляційний господарський суд вказав на те, що, згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.10.2007 року, об'єкт, який складається з: адмінбудівлі АЗС на 125 з/д (А-1) загальною площею 10,51 кв. м., сховища ПММ АПБ-10 (№ 1), трансформаторної підстанції (№ 2), вигрібної ями (№ 3), вбиральні (№ 4), навісу металевого (№ 5), навісу європласт (№ 6), мощення з/б, бетонування (№ 7,8), каналізації (№ 10) що розташовані по вул. Шевченка, 28-а с. Степанівка Перша Приазовського району Запорізької області, зареєстровано як об'єкт нерухомості КП "Нерухомість-П" - Автозаправна станція. До Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010 року не увійшла частина об'єктів, які знаходились у складі "Автозаправної станції", а саме : сховище ПММ АПБ-10 (літ. №1), трансформаторна підстанція (літ.№2). При цьому, апеляційним господарським судом встановлено, що майно, яке було продане гр. ОСОБА_11 за Договором купівлі-продажу від 02.07.2009 року має інші ознаки та найменування, ніж майно, що було предметом Іпотечного договору від 12.10.2007 року та, яке не увійшло до спірного Договору купівлі-продажу від 01.11.2010 року. За висновками апеляційного господарського суду, на час укладання Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010 року, окремі об'єкти нерухомого майна, яке знаходяться по вул. Шевченка, 28-а с. Степанівка Перша Приазовського району Запорізької області, а саме: сховище ПММ АПБ-10 та трансформаторна підстанція, знаходились у власності саме Ріжко Л.П., та право власності на вказані об'єкти до гр. ОСОБА_11 не переходило, а від так, встановлене свідчить про порушення норм чинного законодавства, а саме ст. ст. 186, 187 ЦК України, ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". При цьому, господарським судом апеляційної інстанції прийнято до уваги рішення Господарського суду Запорізької області від 30.08.2011 року у справі № 24/5009/3976/11, яким вказаний Договір визнаний недійсним, як такий, що укладений з порушенням вимог ст. 187, 203 ЦК України, рішення набрало законної сили.

Ліквідатор ФОП Ріжко Л.П. арбітражний керуючий Бичківський О.О. звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою (вх. 351/08-07/17 від 15.02.2017 року) до ТзОВ "Азовінвест" про визнання права власності за банкрутом на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша, вул. Шевченко, буд. 28а, скасування державної реєстрації права власності на вказане майно за ТзОВ "Азовінвест" та витребування його із чужого незаконного володіння, з підстав визнання Договору купівлі-продажу від 01.11.2010 року (укладений між ФОП Ріжко Л.П. (в особі ліквідатора Добровольського Е.В.) і ТзОВ "Азовінвест") недійсним за судовими рішеннями.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року (залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року), в межах справи про банкрутство №16/193/09, позовні вимоги ліквідатора ФОП Ріжко Л.П. арбітражного керуючого Бичківського О.О. задоволено частково; визнано право власності за ФОП Ріжко Л.П. на нерухоме майно - автозаправну станцію на 125 заправок на добу, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша, вул. Шевченко, буд. 28а, розташовану на орендованій земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0043, та складається з: адміністративної будівлі, черепашникової, обкладеної цеглою, загальною площею 10,51 кв.м., на плані зазначеної літ. А-1; вигрібної ями №3; вбиральні №4; навісу металевого №5; навісу європласт №6; замощення №№7,8; каналізації №10; витребувано з чужого незаконного володіння ТзОВ "Азовінвест" на користь ФОП Ріжко Л.П. зазначене нерухоме майно; присуджено до стягнення з ТзОВ "Азовінвест" на користь ФОП Ріжко Л.П. в особі ліквідатора Бичківського О.О. судовий збір в сумі 3200 грн. 00 коп.; в іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи оскаржені судові акти, господарські суди попередніх інстанцій виходили з приписів ст. 387 ЦК України та того, що рішеннями господарських судів у справі №16/193/09 від 18.03.2015 року та у справі № 24/5009/3976/1 від 30.08.2011 року, які набули законної сили, визнано недійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010 року (укладений між ліквідатором ФОП Ріжко Л.П. арбітражним керуючим Добровольським Е.В. та ТзОВ "Азовінвест"). Задовольняючи позовні вимоги ліквідатора ФОП Ріжко Л.П. арбітражного керуючого Бичківського О.О. частково, господарські суди першої та апеляційної інстанції вказали на те, що, в момент укладання Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010 року, окремі об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша, вул. Шевченко, буд. 28а, а саме: сховище ПММ АПБ-10 та трансформаторна підстанція, не були об'єктом Договору купівлі-продажу від 01.11.2010 року (з огляду на обставини, встановлені у судових рішеннях у справі №16/193/09) та не вибували із власності ФОП Ріжко Л.П.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами першої та апеляційної інстанціями рішеннями, ТзОВ "Азовінвест" звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.04.2017 року, справу № 16/193/09 направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. При цьому, скаржник посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій ст. 43 ГПК України , ст.ст. 4, 11 Закону України "Про заставу", ст.ст. 203, 215, 388 ЦК України. Водночас, скаржник зауважує на тому, що оскарженими судовими рішеннями, зокрема, порушені права гр. ОСОБА_6, як заставодавця (за Договором Застави від 30.11.2010 року, укладеного між гр. ОСОБА_6 та ТзОВ "Азовінвест") та Орендаря (за Договором оренди нерухомого майна від 18.03.2014 року, укладеного між ТзОВ "Азовінвест" та гр. ОСОБА_6). По переконанню ТзОВ "Азовінвест" вказані обставини не були досліджені належним чином господарськими судами попередніх інстанцій та їм не була надана належна правова оцінка.

Залишаючи без задоволення касаційну скаргу ТзОВ "Азовінвест", колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.41 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" .

Враховуючи п. 11 Розділу X "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-VI від 22.12.2011 року, до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом " в редакції, що діяли до 19.01.2013 року.

Статтею 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. У постанові про визнання боржника банкрутом господарський суд відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, передбаченому для призначення керуючого санацією.

Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що ліквідатор (з дня його призначення) має такі повноваження, зокрема: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом та інше.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 26 та ч. 8 ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Речі, визначені родовими ознаками, що належать банкруту на праві володіння або користування, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя. Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає необхідним вказати, що формування ліквідаційної маси у справі про банкрутство здійснюється ліквідатором на підставі правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності боржника.

Відповідно до ст.ст. 12, 15, 16, 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права, в тому числі право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, на власний розсуд. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Як наслідок цього, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із ст.ст. 319, 321, 658 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові.

За приписами ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо, відповідно до статті 388 цього Кодексу, майно не може бути витребуване у нього.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Як було встановлено господарськими судами першої та апеляційної інстанції, Договір купівлі-продажу від 01.11.2010 року (укладений між ліквідатором ФОП Ріжко Л.П. арбітражним керуючим Добровольським Е.В. та ТзОВ "Азовінвест") визнано недійсним.

Враховуючи вказані обставини та повноваження (визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), ліквідатор ФОП Ріжко Л.П. арбітражний керуючий Бичківський О.О. звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою (вх. 351/08-07/17 від 15.02.2017 року) до ТзОВ "Азовінвест" про визнання права власності за банкрутом на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша, вул. Шевченко, буд. 28а, скасування державної реєстрації права власності на вказане майно за ТзОВ "Азовінвест" та витребування його із чужого незаконного володіння.

Водночас, ТзОВ "Азовінвест" заперечуючи проти вимог ліквідатора ФОП Ріжко Л.П. арбітражного керуючого Бичківського О.О., вказувало на наявність обставин, за якими, по переконанню товариства, не можливо повернути спірне майно до ліквідаційної маси боржника, а саме наявність Договору застави від 30.11.2010 року (за яким ТзОВ "Азовінвест" виступив майновим поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_12 за Договором позики від 30.11.2010 року, укладеного між ОСОБА_6 (позикодавець) та ОСОБА_12 (позичальник)) та Договору оренди від 18.03.2014 року (укладений між ТзОВ "Азовінвест" та гр. ОСОБА_6 строком на 10 років).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі визнання недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч. 3 ст. 207 ГК України (яка кореспондується зі ст. 236 ЦК України), виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення.

За приписами ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У випадку, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то, відповідно до ст. 392 ЦК України, права такої особи підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, та стосується до вимог, зокрема про повернення виконаного за недійсним правочином та витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Враховуючи наведене вище та встановлені господарськими судами обставини справи, колегія суддів касаційної інстанції вважає законними та обґрунтованими рішення господарських судів першої та апеляційної інстанцій, щодо визнання права власності на спірні об'єкти за банкрутом та витребування його, з метою включення до ліквідаційної маси ФОП Ріжко Л.П.

Поряд з цим, колегія суддів вважає правомірним рішення господарських судів попередніх інстанцій про задоволення Заяви ліквідатора ФОП Ріжко Л.П. арбітражного керуючого Бичківського О.О. частково, оскільки на момент укладання Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.11.2010 року сховище ПММ АПБ-10 та трансформаторна підстанція, не були об'єктом продажу, що, зокрема, було встановлено під час розгляду спору у цій справі щодо визнання вказаного Договору недійсним та не вибували із власності ФОП Ріжко Л.П.

Враховуючи наведене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарськими судами попередніх інстанцій у повному обсязі з'ясовано всі обставини справи, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для скасування оскаржених судових актів відсутні.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, при прийнятті оскаржених судових рішень, не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, більш того направлені на переоцінку доказів, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції, встановлені приписами ст.1117 ГПК України.

Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції вважає рішення господарських судів першої та апеляційної інстанцій законними та обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовінвест" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10 липня 2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26 квітня 2017 року у справі № 16/193/09 залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10 липня 2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26 квітня 2017 року у справі № 16/193/09 залишити без змін.

Головуючий суддяВ.Ю. Поліщук
судді: І.Ю. Панова О.С. Удовиченко