КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Справа№ 910/12521/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю секретаря Карпюк О.С.,

представників:

від позивача - Царик О.П.,

від відповідача - Дворцова В.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2017

у справі №910/12521/17 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Умиг мьюзік"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн"

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Умиг мьюзік" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн" (далі -відповідач) 64000,00 грн. компенсації у зв'язку із порушенням виключних майнових авторських прав - використання шляхом включення до складу аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_2" (автор музики - ОСОБА_5, автор тексту - ОСОБА_6.) (далі - спірний твір) без відповідного дозволу правовласника та без виплати авторської винагороди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2017 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 16 000,00 грн. компенсації та 1 600,00 грн. судового збору; відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2017, прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2017 прийнято до провадження апеляційну скаргу та призначено її розгляд в судовому засіданні на 07.11.2017.

07.11.2017 в судовому засіданні оголошено перерву до 05.12.2017 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги з огляду на їх необґрунтованість, просив залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За твердженням позивача, 09.05.2016 у часовому проміжку з 20:30 до 22:55 в ефірі телеканалу "Інтер" ("ПрАТ "Телеканал "Інтер") здійснено публічне сповіщення аудіовізуального твору концерт "ІНФОРМАЦІЯ_1", до складу якого було включено спірний твір.

Протиправність публічного сповіщення спірного твору у складі аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" встановлена судовими рішеннями у справі Господарського суду міста Києва №910/15175/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Умиг мьюзік" до Приватного акціонерного товариства "Телеканал "Інтер", за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн", про стягнення компенсації у зв'язку з порушенням майнових авторських прав в розмірі 116 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 скасовано пункт 2 резолютивної частини рішенням Господарського суду міста Києва №910/15175/16 від 19.12.2016, прийнято в цій частині нове рішення, яким стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Телеканал "Інтер" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Умиг мьюзік" 29 000,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав та 435,00 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції, в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 910/15175/16 залишено без змін.

Так, у постанові було встановлено, що 15.02.2015 між Приватним акціонерним товариством "Телеканал "Інтер" та Товариством з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн" укладено договір № 02/15/2015/20-ПП/2015 про створення за замовленням та використання аудіовізуального твору, відповідно до якого виконавець за завданням замовника зобов'язується створити (виробити) телеверсію заходу, згідно з умовами даного договору, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві винагороду в порядку та на умовах, передбачених в договорі.

Згідно п. 2 Договору під визначенням "Телеверсія заходу" у цьому Договорі розуміється аудіовізуальний твір телевізійна версія заходу: концерт, присвячений Дню Перемоги 9 Травня під робочою назвою на дату підписання Договору "Перемога. Одна на всіх", що відбудеться в м. Києві 16 квітня 2015р., загальною тривалістю 114 хвилин, включаючи початкові і заключні титри, формат Betacam SP, російською/українськими мовами, з монофонічним записом звуку. Виробництво Телеверсії заходу буде здійснюватися режисером-постановщиком, оператором-постановщиком на території України. При цьому творчий склад Телеверсії заходу може бути погоджений окремим додатком до цього Договору.

Відповідно до п. 8.1. Договору сторони цього Договору розуміють і погоджуються з тим, що за умовами цього Договору замовник буде єдиним власником всіх виключних майнових авторських/суміжних прав на телеверсію заходу, без обмеження строків і території, форм і способів їх реалізації. При цьому, Замовник може використовувати телеверсію на власний розсуд, без отримання будь-яких дозволів від третіх осіб або Виконавця, якщо інше не передбачено цим Договором та/або чинним Законодавством. Виключне право на телеверсію заходу виникає у Замовника з моменту отримання Замовником запису телеверсії заходу, як це передбачено в п. 4.1. Договору.

Відповідно до п. 2 Акту прийому-передачі телеверсії заходу до Договору про створення за замовленням та використанням аудіовізуального твору № 02/15/2015/20-ПП/2015 від 15.02.2015 від 07.09.2015 в порядку передбаченому Договором, у Замовника (ПрАТ "Телеканал "Інтер") виникли всі виключні немайнові права на телеверсію заходу без обмеження щодо форм і способів, території та строків їх реалізації.

З наведеного слідує, що музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" включений до аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" саме Товариством з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн" на замовлення ПрАТ "Телеканал "Інтер".

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, матеріалами справи та судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн" використало у складі аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" спірний твір - музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" у виконанні ОСОБА_8.

Позивач зазначає, що спірний твір був включений до аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" без відповідного дозволу правовласника та без виплати авторської винагороди, що є порушенням виключних майнових прав в розумінні ст. 50 Закону та підставою для стягнення з винної особи компенсації у відповідності до ст. 52 Закону.

Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивач не довів факту набуття ним виключних майнових авторських прав на спірний твір, що є підставою для відмови в позові.

Причиною спору у справі стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації в сумі 64000,00 грн. у зв'язку з порушенням майнових авторських прав.

З огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами.

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2014 між позивачем (ліцензіат) та ТОВ "Національне музичне видавництво" (ліцензіар) укладено Ліцензійний договір №НЛВ-138/15 (далі - Договір № НЛВ-138/15), за умовами якого Ліцензіар на Строк та в межах Території надає Ліцензіату Права на використання Об'єктів з Каталогу Ліцензіара, що означає право Ліцензіата на свій розсуд здійснювати, дозволяти або забороняти здійснення по відношенню визначених Об'єктів, в тому числі, включати Твори в склад інших об'єктів , в тому числі в склад будь-яких аудіовізуальних творів (кінофільмів, музичних відеокліпів та/або ін.), театрально-видовищних заходів, мультимедійних продуктів та інших складних об'єктів інтелектуальної власності, а також використовувати Твори в складі Складних об'єктів будь-якими способами.

Пунктом 1.16 Ліцензійного договору визначено, що права на використання - виключні майнові авторські та/або суміжні права на використання об'єктів самостійно та/або право дозволяти третім особам здійснювати по відношенню об'єктів , в межах Території та строку дії .

Також, між ОСОБА_7 (спадкоємцем авторських прав ОСОБА_5) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Національне музичне видавництво" (НМВ) було укладено Авторській договір №093/06 про передачу прав на використання творів від 03.07.2006 р., відповідно до якого ТОВ "Національне музичне видавництво" на умовах та в об'ємі, визначених даним Договором, отримало виключні права на використання Творів.

Відповідно до п.2.4. Договору №093/06, НМВ отримало право переуступати права зазначені в п.2.1. даного Договору третім особам як повністю, так і частково, як на виключній основі, так і на невиключній.

Додаток №1 до Договору №093/06, який містить перелік творів, права на використання яких Спадкоємець передав ТОВ "Національне музичне видавництво", в тому числі на музику до музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_2".

03.07.2006 укладено Додаткову Угоду №1 до Авторського договору №093/06, згідно з п.2.11.7 якої НМВ отримало право на включення Творів в склад будь-яких складних об'єктів, в тому числі, в склад будь-яких аудіовізуальних творів (кінофільмів, музичних відео кліпів та/або ін.), театрально-видовищних заходів, мультимедійних продуктів та інших складних об'єктів, та/або інших об'єктів авторського права та/або суміжних прав, а також використовувати Твори в складі Об'єктів способами, зазначеними в п. п.2.11.1 - 2.11.6 даної Угоди та п. 2.1. Договору.

Повноваження ОСОБА_7 на укладення вказаного Договору підтверджуються Свідоцтвом про право власності НОМЕР_1 від 09.06.2005 на авторські права ОСОБА_5 в розмірі 1/2 частки в праві у спільному майні подружжя, виданого ОСОБА_7, та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №0553301 від 09.06.2005 ОСОБА_5 на 5/12 частин авторського права, належного спадкоємцю, виданого ОСОБА_7

Також, 29.06.2006 між ОСОБА_6 (спадкоємцем авторських прав ОСОБА_9.) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Національне музичне видавництво" (НМВ) укладено Авторський договір №089/06 про передачу прав на використання творів, згідно з п.2.1. якого НМВ отримало на умовах та в об'ємі, визначених даним Договором, виключні права на використання Творів.

Відповідно до п. 2.4. Договору №089/06, НМВ має право переуступати права зазначені в п.2.1. даного Договору третім особам як повністю, так і частково, як на виключній основі, так і на невиключній.

Додаток №1 до Договору №089/06 містить перелік творів, права на використання яких Спадкоємець передав ТОВ "Національне музичне видавництво", в тому числі на текст твору "ІНФОРМАЦІЯ_2".

03.07.2006 укладено Додаткову Угода №1 до Авторського договору №093/06, відповідно до п 2.11.7 якої НМВ отримало право на включення Творів в склад будь-яких складних об'єктів, в тому числі, в склад будь-яких аудіовізуальних творів (кінофільмів, музичних відео кліпів та/або ін.), театрально-видовищних заходів, мультимедійних продуктів та інших складних об'єктів, та/або інших об'єктів авторського права та/або суміжних прав (далі складні об'єкти, об'єкти авторського права та/або суміжних прав, а також використовувати Твори в складі Об'єктів способами, зазначеними в п. п.2.11.1 - 2.11.6 даної Угоди та п.2.1. Договору.

Повноваження ОСОБА_6 на укладення вказаного Договору підтверджуються Свідоцтвом про право на спадщину від 16.05.1967, виданого ОСОБА_10, та Свідоцтвом про право на спадщину по закону від 29.03.1996, виданого ОСОБА_6

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Тобто, на підставі вказаних договорів та норм Закону позивач набув виключні майнові авторські права на спірний твір, а отже і право на судовий захист в разі його порушення.

При цьому, колегією суддів відхиляються доводи відповідача про застосування до спірних правовідносин ч. 3 ст. 436 Цивільного кодексу України щодо спільного здійснення всіма співавторами авторського права в разі відсутності договору про відносини між співавторами.

Так, матеріалами справи підтверджується, що відповідач використав спірний твір - пісню "ІНФОРМАЦІЯ_2" у виконанні ОСОБА_8, тобто музику з віршами.

Колегія суддів встановила, що вказана пісня була створена композитором ОСОБА_5 та поетом ОСОБА_6, тобто створення пісні "ІНФОРМАЦІЯ_2" відбулось у співавторстві.

Відповідно до ст. 436 Цивільного кодексу України авторське право на твір, створений у співавторстві, належить співавторам спільно, незалежно від того, становить такий твір одне нерозривне ціле чи складається з частин, кожна з яких може мати ще й самостійне значення. Частина твору, створеного у співавторстві, визнається такою, що має самостійне значення, якщо вона може бути використана незалежно від інших частин цього твору (ч. 1).

Кожен із співавторів зберігає своє авторське право на створену ним частину твору, яка має самостійне значення (ч. 2).

Відносини між співавторами можуть бути визначені договором. У разі відсутності такого договору авторське право на твір здійснюється всіма співавторами спільно (ч. 3).

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону співавторами є особи, спільною творчою працею яких створено твір. Авторське право на твір, створений у співавторстві, належить всім співавторам незалежно від того, чи утворює такий твір одне нерозривне ціле або складається із частин, кожна з яких має самостійне значення. Відносини між співавторами визначаються угодою, укладеною між ними. Право опублікування та іншого використання твору в цілому належить всім співавторам.

За змістом ч. 2 ст. 13 Закону якщо твір, створений у співавторстві, складається з частин, кожна з яких має самостійне значення, то кожен із співавторів має право використовувати створену ним частину твору на власний розсуд, якщо інше не передбачено угодою між співавторами.

Тобто, законодавством передбачено диспозитивну поведінку співавторів щодо укладання договору між ними.

В абзаці 3 пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", визначено, що назва твору, фрази, словосполучення та інші частини твору, які можуть використовуватися самостійно, підлягають охороні як об'єкт авторського права тільки у тому випадку, коли вони є результатом творчої діяльності автора і є оригінальними.

Музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" створений у співавторстві та складається з частин тексту та музики, які є окремими частинами музичного твору та можуть використовуватися самостійно.

У зв'язку з наведеним вище, слід дійти висновку, що ОСОБА_5 набув майнові авторські права на музику, а ОСОБА_6 на слова музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_2", у зв'язку з чим автори здійснюють такі права окремо, кожен щодо створеної ним частини - музики та віршів.

В той же час, позивач набув майнові авторські права окремо на музику та слова пісні "ІНФОРМАЦІЯ_2" від спадкоємців авторів.

При цьому, набуття спадкоємицею ОСОБА_5 ОСОБА_5 лише на 11/12 частин прав на спадок у вигляді авторського права не впливає на її право розпорядження такими авторськими правами на музику твору (пісні) "ІНФОРМАЦІЯ_2", оскільки вона не є співавтором в розумінні статті 436 Цивільного кодексу України, та таке право встановлене ст. 361 Цивільного кодексу України, згідно з якою співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач набув майнові авторські права на спірний твір та став суб'єктом авторського права в розумінні Закону.

Як підтверджено матеріалами справи та встановлено вище, 09.05.2016 у часовому проміжку з 20:30 до 22:55 в ефірі телеканалу "Інтер" ("ПрАТ "Телеканал "Інтер") здійснено публічне сповіщення аудіовізуального твору концерт "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Аудіовізуальний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" був створений Товариством з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн" на замовлення ПрАТ "Телеканал "Інтер".

Товариство з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн" використало спірний музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" у складі аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Фактичні обставини створення аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" саме відповідачем встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 у справі № 910/15175/16, а включення до його складу спірного твору не заперечується сторонами та підтверджується відеозаписом.

За змістом статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 31-33 Закону право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти використання твору.

Згідно з частинами другою - третьою статті 17 Закону:

- якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов'язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору, його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору. За оприлюднення і кожне публічне виконання, показ, демонстрацію чи сповіщення аудіовізуального твору, його здавання у майновий найм і (або) комерційний прокат його примірників за всіма авторами аудіовізуального твору зберігається право на справедливу винагороду, що розподіляється і виплачується організаціями колективного управління або іншим способом;

- автори, твори яких увійшли як складова частина до аудіовізуального твору (як тих, що існували раніше, так і створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають авторське право кожний на свій твір і можуть самостійно використовувати його незалежно від аудіовізуального твору в цілому, якщо договором з організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи з продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше.

Тобто, за змістом вказаних норм законодавства, використання аудіовізуального твору може відбуватись, а автор не може заперечувати проти цього, лише за умов отримання організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, від автора використаного твору відповідних майнових прав.

Отже, відповідач мав право використати спірний твір у складі аудіовізуального твору лише за умов укладання відповідних ліцензійних договорів із правовласниками.

Втім, матеріали справи не містять докази на підтвердження правомірного включення до складу аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" спірного музичного твору та доказів на підтвердження набуття майнових прав Товариством з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн".

А за вказаних обставин, відповідач здійснив використання спірного музичного твору без згоди правоволодільця, тим самим порушивши майнові авторські права.

Матеріалами справи підтверджується, що виключні майнові авторські права на спірні музичні твори належать позивачу, в свою чергу відповідач не надав доказів укладення угод із правовласниками, тобто використання відповідачем спірного музичного твору відбулося без дозволу правовласників та без сплати авторської винагороди.

У свою чергу, використання твору без дозволу суб'єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону, за яке пунктом "г" частини другої статті 52 цього ж Закону передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

Позивач при зверненні до господарського суду з даним позовом визначив компенсацію в сумі 64000,00 грн., що відповідає 40 розмірам мінімальної заробітної плати з урахуванням Закону України № 1774-VІІІ від 06.12.2016, врахувавши наявність раніше вчинених порушень прав позивача. Що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі № 910/21835/16.

Колегія суддів вважає, що у визначенні розміру такої компенсації слід виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів враховує, що предметом позову є стягнення компенсації за порушення відповідачем авторських прав на один твір, при цьому, об'єктами правопорушення у справі № 910/21835/16 були інші твори, що не може свідчити про багаторазовість порушення прав позивача саме на спірний твір, а тому, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, застосування до відповідача відповідальності у вигляді сплати компенсації у мінімальному розмірі буде вважатись достатнім та співрозмірним, що складає 16000,00 грн. станом на дату прийняття рішення зі справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідач не надав беззаперечних доказів на підтвердження доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 910/12521/17 у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "07 Продакшн" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 910/12521/17 у справі № 910/12521/17 залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко