ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017р. Справа № 914/2390/17

За позовом:Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна», м. Київ
до відповідача:Приватного підприємства «Зелений гай», Львівська обл., Миколаївський р-н, с. Розвадів
про:стягнення 23057,80 грн. страхового відшкодування
Суддя Крупник Р.В. Секретар Палюх Г.І.
Представники сторін:
від позивача:не зявився
від відповідача:ОСОБА_1 представник (довіреність №130-1 від 08.12.2017)

Представнику відповідача розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

21.11.2017р. на розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна» (надалі Позивач) до Приватного підприємства «Зелений гай» (надалі Відповідач) про стягнення 23057,80 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 24.11.2017р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 11.12.2017р.

Представник позивача в судове засідання не зявився. 07.12.2017р. від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з його участю в судовому засіданні в господарському суді м. Києва. Як вбачається з позовної заяви, заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.12.2014р. між позивачем (страховиком) та ПАТ «Фармак» (страхувальником) укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків №250503400.14, відповідно до якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу Nissan Almera, державний номер НОМЕР_1. 25.12.2015р. по вул. Кукурудзяній у м. Львові трапилася ДТП за участі застрахованого позивачем автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Renault Magnum, державний номер НОМЕР_2, належний відповідачу під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок ДТП застрахований позивачем транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень. Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.02.2016р. у справі №456/222/16-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП. На виконання умов договору страхування позивачем було виплачено ПАТ «Фармак» 23057,80 грн. страхового відшкодування. Зважаючи на те, що на момент вчинення ДТП водій винний у спричиненні ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем, якому в свою чергу належить автомобіль Renault Magnum, державний номер НОМЕР_2, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану страхового відшкодування.

Представник відповідача в судове засідання зявився, через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву та пояснення по справі. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Заперечуючи проти позову представник зазначив, що ПАТ «Фармак» не зверталося безпосередньо до відповідача про відшкодування шкоди, спричиненої даною ДТП. Договір добровільного страхування укладений з ПАТ «Фармак», а не з відповідачем, а тому підстав для стягнення страхового відшкодування немає. З договору не вбачається, що предметом страхування являється автомобіль марки Nissan Almera, державний номер НОМЕР_1, також з наявного списку застрахованих автомобілів не вбачається, що такий є саме додатком до договору. Крім цього, вказаний список датований 22.12.2015р., в той час як договір діє з 26.12.2014р. до 25.12.2015р. Крім цього, в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що цивільно-правова відповідальність водія належного йому автомобіля на момент ДТП була застрахована, а тому позивач повинен був звернутися з позовом не до ПП «Зелений гай», а до його страховика. З урахуванням наведеного, представник просить суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити, оскільки наявні матеріали справи дають підстави прийняти рішення у справі, за відсутності представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.12.2014р. між позивачем (страховиком) та ПАТ «Фармак» (страхувальником) укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків №250503400.14, відповідно до якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу Nissan Almera, державний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, згідно Списку прийнятих на страхування транспортних засобів під №180.

З наявної в матеріалах Довідки про ДТП №83077914 судом встановлено, що 25.12.2015р. на вул. Кукурудзяна-Хмельницького у м. Львові трапилася ДТП за участі застрахованого позивачем автомобіля під керуванням ОСОБА_2 (належного ПАТ «Фармак») та автомобіля Renault Magnum, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 (належного ПП «Зелений гай»).

Згідно постанови Стрийського міськрайонного суду м. Львова від 16.02.2016р. у справі №456/222/16-п, гр. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП 25.12.2015р. та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили 29.02.2016р.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на момент ДПТ, гр. ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем ПП «Зелений гай» на посаді водія.

На підставі повідомлення про випадок, заяв на виплату страхового відшкодування, Акту огляду транспортного засобу, виставлених рахунків, ремонтної калькуляції, позивачем як страховиком за договором №250503400.14 від 22.12.2014р. складено 05.01.2016р. страхові акти №136139, №136141, відповідно до яких ДТП, яка трапилася 25.12.2015р. визнано страховим випадком та прийнято рішення виплатити страхувальнику ПАТ «Фармак» страхове відшкодування на загальну суму 23057,80 грн.

Факт перерахування позивачем 23057,80 грн. на рахунок СТО, які здійснювали ремонт пошкодженого у ДТП автомобіля підтверджується платіжними дорученнями №172 від 11.01.2016р., №173 від 11.01.2016р.

Позивач стверджує, що у звязку з виплатою власнику застрахованого автомобіля страхового відшкодування, до нього в порядку ст. 993, 1172, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» перейшло право вимоги до відповідача, як особи, відповідальної за спричинені збитки. Оскільки в добровільному порядку така виконана не була, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Приписами ст. 27 Закону України «Про страхування», 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, виплативши власнику пошкодженого у ДТП автомобіля страхове відшкодування, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як відповідальної за збитки особи сплатити таке відшкодування в розмірі 23057,80 грн.

Як вказав Верховний Суд України в постанові від 04.11.2014р. у справі №3-165гс14, згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого. Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Як зазначив Верховний суд України в постанові від 20.01.2016р. у справі №6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача про безпідставність позовних вимог, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована. Позивач реалізував своє право кредитора шляхом пред'явлення вимоги до відповідача, оскільки згідно пп. 6.3.4. п. 6.3. договору добровільного страхування, страховик має право після виплати страхового відшкодування предявити позов особі, що несе відповідальність за нанесений збиток.

Також судом відхиляються посилання відповідача про те, що позивачем не доведено, що предметом договору страхування являвся пошкоджений у ДТП автомобіль Nissan Almera, державний номер НОМЕР_1. Вказаний автомобіль був застрахований позивачем згідно договору №250503400.14 від 22.12.2014р., що підтверджується наявним в матеріалах справи Списком прийнятих на страхування транспортних засобів (який є додатком до договору, передбачений пунктом 1 такого), де автомобіль Nissan Almera, державний номер НОМЕР_1 вказаний під №180. Складення та підписання Списку 22.12.2014р. до початку дії договору (на що також звертає увагу відповідач) до уваги не береться, оскільки як вбачається з матеріалів справи, сам Договір страхування теж було укладено 22.12.2014р. Більше того, у Списку чітко визначено період страхування: 26.12.2014р.-25.12.2015р.

Враховуючи викладене, суд зазначає про обґрунтованість позовних вимог та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 43, 12, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Зелений гай» (81634, Львівська обл., Миколаївський р-н, с. Розвадів, вул. Сагайдачного, 72; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33; ) 23057,80 грн. страхового відшкодування та 1600,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2017р.

Суддя Крупник Р.В.