номер провадження справи 22/86/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 Справа № 908/2002/17

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

За участю представників сторін:

представник позивача ОСОБА_1, договір про надання правової допомоги № 09/08 від 09.08.2017;

ОСОБА_2, виконуючий обовязки голови, рішення загальних зборів № 7 від 12.05.2016;

представник відповідача ОСОБА_3, довіреність № 45 від 02.11.2017;

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2002/17

за позовом: Фермерського господарства Марія (71130, Запорізька область, Бердянський район, село Берестове; адреса для направлення поштової кореспонденції: 71130, Запорізька область, Бердянський район, село Берестове, вул. Миру, 262)

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

про поновлення договору оренди земельної ділянки

СУТЬ СПОРУ:

06.10.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фермерського господарства Марія до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2017 р. справу № 908/2002/17 передано на розгляд судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.10.2017 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., порушено провадження у справі № 908/2002/17, якій присвоєно номер провадження 22/86/17, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 07.11.2017 р.

На підставі ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва до 23.11.2017 р., потім до 06.12.2017 р.

У судовому засіданні 06.12.2017 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представників сторін судове засідання здійснювалося без застосування фіксації процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити, поновити термін дії договору оренди землі від 19.05.2006 р., зареєстрованого 19.06.2006 р. у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті по земельним ресурсам України» за № 02 на десять років; поновити термін дії договору оренди землі від 19.05.2006 р., зареєстрованого 19.06.2006 р. у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті по земельним ресурсам України» за № 02 на десять років у викладеній редакції додаткової угоди. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. З метою реалізації права на поновлення договору оренди землі від 19.05.2006 р., зареєстрованому за № 02, позивач звернувся до відповідача з листом від 13.05.2016 р. про подовження договору, додавши проект додаткової угоди. Листом від 06.06.2016 р. відповідач виклав процедуру поновлення договорів оренди землі, передбачену ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та повідомив про нібито неналежне оформлення додаткової угоди та про нібито втрати ФГ «Марія» переважного права на оренду земельної ділянки з підстав неналежного виконання умов договору. У подальшому, позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням від 11.08.2017 р. про укладення (підписання) додаткової угоди до договору про поновлення терміну його дії, до повідомлення був доданий проект додаткової угоди. Листом від 13.09.2017 р. відповідач відмовив в укладенні додаткової угоди з підстав відсутності в нього правових підстав для поновлення договору оренди землі. На даний час позивач продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачує за користування нею орендну плату до бюджету відповідної територіальної громади. Позов обґрунтований ст.ст. 179, 187 ГК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Представник відповідача проти позову заперечив, про що зазначив у письмовому відзиві. Відмовляючи в поновленні договору оренди землі листом від 06.06.2016 р., відповідач зазначив, що проект додаткової угоди, наданий позивачем, був без підпису та печатки юридичної особи, тому не може вважатися офіційним документом. Лист-повідомлення позивача спрямований на намір поновлення договору оренди землі, а в тексті проекту додаткової угоди мова йде про внесення змін до договору оренди землі. Лист-повідомлення від 13.05.2016 р. та документи, які надані до Головного управління, не містять відомостей щодо належного виконання орендарем своїх обовязків. Також не надано документів на підтвердження проведення агрохімічної паспортизації земельної ділянки. Відповідач повідомив, що не має правових підстав для поновлення (продовження) договору оренди землі та укладання додаткової угоди. Вважає, що норма ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», на підставі якої позивач звернувся з листом-повідомленням від 11.08.2017 р., не може бути застосована у правовідносинах, оскільки не відбулося автоматичне поновлення дії договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, оскільки до закінчення терміну дії спірного договору оренди землі сторони не дійшли згоди щодо істотних умов договору, а лист відповідача свідчить про відмову орендодавця в поновленні спірного договору оренди земельної ділянки. Крім того, лист-повідомлення та проект додаткової угоди підписано тимчасово виконуючим обовязки ОСОБА_2, а до листа не надано документів, на підставі яких відбулася зміна керівника. ОСОБА_4 угода до договору оренди про його поновлення не була укладена сторонами в місячний строк, відтак договір оренди землі між сторонами не є поновленим. На думку відповідача, позовні вимоги в частині укладення додаткової угоди до договору оренди землі не відносяться до компетенції господарських судів. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

04.12.2017 р. від позивача надійшло письмове пояснення, в якому зазначив, що кадастровий номер земельної ділянки внаслідок проведення відповідачем у 2013 р. інвентаризації земель державної власності був змінений з № :01:005:0005 на № :01:005:0080. Також внаслідок проведення інвентаризації була уточнена площа земельної ділянки, яка змінилась з 123,0379 га на 121,8624 га. Вказані земельні ділянки є ідентичними, тобто тими самими по місцерозташуванню та призначенню.

06.12.2017 р. від відповідача надійшло письмове пояснення, в якому зазначено, що згідно відомостей, отриманих від міжрайонного управління у Бердянському районі та м. Бердянську Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, земельні ділянки площею 123,0379 га та 121,8624 га з кадастровими номерами :01:005:0005 та :01:005:0080 є ідентичними ділянками, тобто тими самими по місцерозташуванню та призначенню. Ділянка з кадастровим номером :01:005:0080 була сформована та зареєстрована в 2013 році під час інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності. Ділянка площею 123,0379 га з кадастровим номером :01:005:0005 була перенесена до архівного шару, так як термін оренди закінчився 19.06.2016 р. Наразі земельна ділянка зареєстрована та внесена до Державного земельного кадастру з кадастровим номером :01:005:0080 площею 121,8624 га.

06.12.2017 р. від позивача надійшло письмове клопотання в порядку п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України, відповідно до якого просив, у разі задоволення позовних вимог, вийти за межі позовних вимог шляхом подальшого внесення змін до договору в частині: у всіх примірниках визначення кадастрового номеру земельної ділянки в договорі замість :01:005:0005 читати :01:005:0080 та зазначеного в договорі значення площі у всіх примірниках замість 123,0379 га читати 121,8624 га, відповідно до діючих на час розгляду спору даних (інформації) Державного земельного кадастру, доказів та пояснень, або застосувати інший спосіб в межах наданого суду права.

У судовому засіданні 06.12.2017 р. представник позивача надав письмову заяву, згідно якої просив залишити без розгляду подане в порядку п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України клопотання про вихід суду за межі позовних вимог. Наполягав на задоволенні позову згідно з поданою позовною заявою.

Враховуючи заяву позивача, суд не розглядає по суті клопотання, подане в порядку п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України. Розгляду підлягають позовні вимоги, викладені в позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судовому засіданні, та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 31.03.2006 р. № 179: 1. Затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 123,0379 га, у тому числі ріллі 123,0379 га, Фермерському господарству «Марія» зі складу земель резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Берестівської сільської ради. 2. Ухвалено передати в оренду, терміном до 31.11.2010 р., земельну ділянку загальною площею 123,0379 га, у тому числі ріллі 123,0379 га, Фермерському господарству «Марія», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення, на території Берестівської сільської ради.

19.05.2006 р. між Бердянською районною державною адміністрацією (орендодавець за договором) та Фермерським господарством «Марія» (орендар, позивач) укладений договір оренди землі.

Відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу (у редакції на час укладення договору оренди земельної ділянки від 19.05.2006 р.) надання земельних ділянок із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання було віднесено до компетенції районних державних адміністрацій на їх території.

Згідно п. 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку: землі сільськогосподарського призначення рілля, яка знаходиться на території Берестівської с/ради Бердянського району Запорізької області.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 123,0379 га, у тому числі рілля 123,0379 га, розташована на землях резерву державної власності в північній частині Берестівської с/ради (район автодороги Бердянськ Куйбишев).

Згідно п. 4 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1376896,32 грн.

Строк дії договору встановлений у пункті 8, за приписами якого договір укладено строком на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 15 договору, земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно п. 20 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10-денний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання - передачі.

Пунктом 36 договору сторони визначили, що зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Згідно п. 37 договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір оренди з боку орендаря підписаний повноважною особою - головою господарства ОСОБА_5.

Договір оренди земельної ділянки від 19.05.2006 р. зареєстровано в Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті по земельним ресурсам України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 02 від 19.06.2006 р.

Земельна ділянка передана орендарю ФГ "Марія" в особі голови господарства ОСОБА_5 орендодавцем Бердянською райдержадміністрацією, про що складений акт прийому-передачі земельної ділянки від 08.04.2006 р.

Також у матеріалах справи мається копія акту від 08.04.2006 р. про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

ОСОБА_4 угодою № 1 від 01.11.2011 р. до договору оренди землі від 19.05.2006 р. сторони договору вирішили викласти пункт 8 договору оренди в наступній редакції: « 8. Договір укладено на 10 (десять) років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності № 5245-VI від 06.09.2012 року, відповідно до якого до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України.

На території Запорізької області дані функції передано Головному управлінню Держземагенства у Запорізькій області.

Відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 р. № 442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України (у редакції Закону № 5059-VІ від 05.07.2012 р.) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частинами 3, 4 ст. 122 ЗК України (в редакції Закону № 5245-VІ від 06.09.2012 р.) встановлено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до додатку № 2 даної постанови, Головне управління Держземагенства у Запорізькій області реорганізовано в Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Згідно положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Враховуючи наведене, після укладення між Бердянською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та позивачем (орендарем) договору оренди землі та станом на час закінчення терміну, на який його було укладено, відбулись зміни в чинному законодавстві. І, як наслідок, через таку зміну змінився й орендодавець земельної ділянки за договором оренди землі, яким на даний час є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

З метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі, позивач (у строк, встановлений пунктом 8 договору оренди № 02) звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з листом-повідомленням від 13.05.2016 р. вих. № 7, відповідно до якого повідомив про свій намір поновити договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, укладений на 10 років між ФГ «Марія» та Бердянською районною державною адміністрацією. До листа-повідомлення було додано: копію договору оренди, проект додаткової угоди до договору оренди, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Лист-повідомлення підписано тимчасово виконуючим обовязки голови ФГ «Марія» ОСОБА_2, який, як зазначено в листі, діяв на підставі протоколу зборів членів фермерського господарства.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2016 р. помер голова ФГ «Марія» ОСОБА_5. Відповідно до рішення загальних зборів ФГ «Марія» від 12.06.2016 р. № 7, тимчасово виконуючим обовязки голови господарства обрано ОСОБА_2.

Відповідно до ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Фермерського господарства «Марія», підписантом визначено ОСОБА_2, який є тимчасово виконуючим обовязки голови господарства.

Листом-повідомленням від 06.06.2016 р. вих. № 27-8-0.41-4647/2-16 (на лист-повідомлення позивача від 13.05.2016 р. № 7) відповідач відмовив у поновленні договору оренди землі на тій підставі, що орендар, звернувшись із листом-повідомленням № 7 від 13.05.2016 р. про намір поновлення договору оренди землі, у тексті додаткової угоди, яка без підпису та печатки юридичної особи, заявив про внесення змін до договору. Зазначив, що лист-повідомлення № 7 від 13.05.2016 р. та документи, надані до Головного управління, не містять відомостей щодо належного виконання орендарем своїх обовязків за умовами договору, не надано документів на підтвердження проведення агрохімічної паспортизації земельної ділянки. Зазначає, що в звязку з вищевказаним, переважне право на поновлення (продовження) договору вважається втраченим, у звязку з чим договір буде вважатися припиненим 20.06.2016 р.

До відзиву відповідач долучив копію проекту додаткової угоди № 2, яка надійшла йому від позивача разом із листом-повідомленням № 7 від 13.05.2016 р. Відповідно до тексту даної угоди, позивач просив, зокрема, зазначити в договорі кадастровий номер земельної ділянки :03:007:0001 після слів «рілля 123,0379», викласти пункт 8 договору оренди землі б/н від 19.05.2006 р. в редакції, зазначивши, що договір укладено до 19 травня 2023 року, тобто на 7 років з дати укладання цієї додаткової угоди.

У судовому засіданні сторони надали пояснення, що кадастровий номер земельної ділянки :03:007:0001 стосується іншої земельної ділянки з іншою площею, але у відповідача не виникло з цього приводу питань при отриманні додаткової угоди, оскільки він розумів, що мова йде саме про земельну ділянку за договором № 02.

Позивачем до матеріалів справи додано копію проекту додаткової угоди № 2, в якій зазначено кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0005.

Із матеріалів справи вбачається, що відмовляючи у поновленні договору № 02, про що позивачу направлений лист-повідомлення № 27-8-0.41-4647/2-16 від 06.06.2016 р., відповідач не вказав жодного порушення орендарем приписів діючого законодавства або умов договору. А лише зазначив, що не погоджується із запропонованими умовами, викладеними в листі-повідомленні та проекті додаткової угоди.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що строк договору в додатковій угоді 7 років, був зазначений у звязку зі зміною законодавства, відповідно до якого строк оренди земель сільськогосподарського призначення має становити сім років.

Фермерське господарство «Марія» після закінчення строку дії договору оренди № 02 продовжило користуватися (і користується на даний час) спірною земельною ділянкою.

Листом-повідомленням від 11.08.2017 р. вих. № б/н, який зареєстрований відповідачем 11.08.2017 р. за № 27-7053/0/1-17, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, повідомивши, що на даний час ФГ «Марія» продовжує користуватися земельною ділянкою площею 123,0379 га. Керуючись п. 8 договору та ст. 33 Закону України «Про оренду землі» просив укласти (підписати) додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 19.05.2006 р. (зареєстрованого 19.06.2006 р. за № 02) на той же строк на тих же умовах. До листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди землі від 19.05.2006 р. (зареєстрованого 19.06.2006 р. за № 02) 3 оригінальних примірника.

У відповідь на даний лист-повідомлення, відповідач листом від 13.09.2017 р. вих. № 27-8-0.6-4999/2-17 зазначив, що норма ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у даному випадку не може бути застосована, оскільки згідно з положеннями Закону України «Про оренду землі» не відбулось автоматичне поновлення дії договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, оскільки до закінчення терміну дії спірного договору оренди землі сторони не дійшли згоди щодо істотних умов договору, а лист Головного управління свідчить про відмову орендодавця в поновленні спірного договору оренди земельної ділянки. Зазначає, що 20.06.2016 р. договір оренди землі припинився в силу ст. 31 Закону України «Про оренду землі». Також зазначено, що лист-повідомлення та проект додаткової угоди підписано тимчасово виконуючим обовязки ОСОБА_2, а до листа не надано документів, на підставі яких відбулися зміни керівника.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В абзаці 4 пункту 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" наголошено, що способи захисту прав юридичних та фізичних осіб на земельні ділянки, визначені статтею 152 ЗК України, положення якої у відповідних правовідносинах підлягають переважному застосуванню перед нормами ЦК України та ГК України.

Частинами 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За таких обставин, між сторонами наявний спір щодо поновлення договору оренди землі.

Оскільки за своєю правовою природою укладений договір є договором оренди землі, до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 даного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 31 вказаного Закону договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як встановлено судом, договір оренди землі від 19.05.2006 р. (зареєстрований 19.06.2006р. за № 02), з урахуванням додаткової угоди № 1, укладений на 10 років, тобто до 19.06.2016 р.

У пункті 2.17 постанови Пленуму від 17.05.2011 р. № 6 роз'яснено, що у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011 р).

Підстави і порядок поновлення договору оренди землі врегульовані ст. 33 Закону України Про оренду землі, відповідно до ч.ч. 1-5 якої по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (ч. 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, маючи намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, направив відповідачу відповідний лист-повідомлення.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач належно виконував та продовжує виконувати умови договору оренди землі № 02. Відповідно до листа Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 02.11.2017 р. ФГ «Марія» використовує землю за цільовим призначенням; додержується вимог чинного законодавства України про охорону довкілля; своєчасно та в повному обсязі сплачує орендну плату відповідно до змін, внесених до ПК України; жодного разу не було порушено прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; постійно здійснює заходи для підвищення родючості грунтів та збереження інших корисних властивостей землі; своєчасно надає відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законодавством; сумлінного дотримується правил добросусідства та обмежень, повязаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігає геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних та осушувальних систем; використовує земельну ділянку після державної реєстрації договору оренди; додержується режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; на даний час земельна ділянка частково оброблена, але жодними сільськогосподарськими культурами не засіяна.

Позивачем до матеріалів справи долучені копії платіжних доручень щодо сплати орендних платежів за серпень 2017 р. включно.

Відповідач жодних доказів неналежного виконання позивачем обовязків за договором оренди землі суду не надав.

Однак, додаткової угоди про поновлення договору оренди землі між сторонами в справі укладено не було.

Частиною шостою статті 33 Закону України Про оренду землі передбачена інша підстава поновлення договору оренди землі, а саме у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема, із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). ОСОБА_4 угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивач, після закінчення строку дії договору, продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачувати за неї орендну плату.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження надсилання протягом строку, встановленого ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (протягом одного місяця після закінчення строку договору), позивачу листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Лист-повідомлення відповідача від 13.09.2017 р. № 27-8-0.6-4999/2-17 не може вважатися запереченням у поновленні договору оренди землі, оскільки направлений позивачу більше ніж через рік після закінчення строку договору оренди землі та у відповідь на звернення позивача.

Відповідач не надав доказів на підтвердження укладання договору оренди спірної земельної ділянки з іншими особами. Із вимогою повернути земельну ділянку після закінчення строку договору оренди відповідач до позивача не звертався, відповідного акту про передачу землі з оренди позивачу не направляв.

Лист-повідомлення відповідача від 06.06.2016 р. № 27-8-0.41-4647/2-16 не може вважатися рішенням орендодавця про відмову в поновленні договору оренди землі. За необхідності, відповідно до приписів ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» сторони мали право змінити умови договору оренди. Позивач, помиляючись, заявив про намір продовження строку договору оренди землі на 7 років, що є меншим строком, ніж встановлено договором (10 років). При цьому, відповідач, як орендодавець, не заявив незгоди з таким строком, не запропонував укласти договір на той же строк (10 років), не висунув інших вимог щодо щодо зміни умов договору.

Ненадання орендарем відповідачу відомостей щодо належного виконання ним своїх обовязків за умовами договору, не може бути підставою для відмови в поновленні договору оренди, оскільки не підтверджує неналежного виконання орендарем обовязків за умовами договору оренди землі.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності. Відповідно, відповідач не був позбавлений можливості перевірити виконання орендарем умов договору оренди землі.

Суд зазначає, що як умови договору оренди земельної ділянки, так і ст. 33 Закону України Про оренду землі не передбачають певного переліку документів (крім проекту додаткової угоди), які має додати орендар до повідомлення про намір поновлення договору оренди.

Доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є відкритим, відповідно відповідач мав змогу перевірити можливість ОСОБА_2, як тимчасово виконуючого обовязки голови Фермерського господарства «Марія», бути підписантом.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 частини 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ФГ Марія своєчасно та в повному обсязі сплачувало орендну плату за договором, про що свідчать довідка Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області та платіжні доручення про сплату орендної плати, копії яких знаходяться в матеріалах справи; земля використовується орендарем за цільовим призначенням.

Належне виконання орендарем (позивачем) обовязків за договором оренди землі відповідачем не спростовано.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивач у встановлений договором строк висловив свій намір на поновлення договору оренди, безперешкодно продовжує користуватися земельною ділянкою більше року після закінчення строку договору, жодних заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (протягом одного місяця після закінчення строку договору) матеріали справи не містять, наявна в справі переписка сторін стосувалася реалізації позивачем переважного права на поновлення договору, яке за змістом листів відповідача, не було реалізовано виключно з формальних підстав. Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області не посилається на конкретні порушення, допущені орендарем під час дії договору оренди землі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що орендар належно виконував обов'язки за умовами договору, а тому має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на той самий строк на тих самих умовах, відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Відносно посилання відповідача на недосягнення домовленості щодо істотних умов договору, суд зазначає, що жодних спорів сторін стосовно внесення змін до договору оренди землі щодо орендної плати та інших істотних умов матеріали справи не містять. Крім того, питання щодо внесення змін до договору підпадає під дію та регулювання ст.ст. 181, 188 ГК України і повинно вирішуватися сторонами окремо від питання поновлення дії договору оренди.

Згідно ч. 3 ст. 179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ГК України, спори, що виникають при укладанні договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Статтею 33 Закону України Про оренду землі передбачена обов'язковість укладення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його (договору) поновлення.

Законодавством (статтею 33 Закону України Про оренду землі) передбачено право оскарження відмови в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі у судовому порядку.

У разі визнання такої відмови органу в судовому порядку незаконною, права землекористувача підлягають захисту, у відповідності до вищенаведених вимог закону, шляхом поновлення його порушених прав, що виникли в результаті такої відмови, у звязку з чим вимога про поновлення терміну дії договору оренди землі від 19.05.2006 р. у редакції додаткової угоди заявлена обґрунтовано.

Зміст та умови додаткової угоди, викладеної позивачем, відповідають приписам Закону України Про оренду землі, Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 р. у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях статті 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, судом до уваги не приймаються та спростовуються наведеними вище приписами законодавства. Зокрема, акт обстеження земельної ділянки від 27.07.2017 р., акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 09.08.2017 р., копії яких надані відповідачем, не спростовують висновків суду. До того ж дані акти підписані одноособово представником відповідача.

На підставі викладеного вище, позовні вимоги судом задовольняються повністю.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. підлягає поверненню ухвалою суду позивачу, за його заявою, як зайво сплачений.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фермерського господарства Марія до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області задовольнити.

Поновити термін дії договору оренди землі від 19.05.2006 р., зареєстрованого 19.06.2006 р. у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті по земельним ресурсам України» за № 02 на десять років.

Поновити термін дії договору оренди землі від 19.05.2006 р., зареєстрованого 19.06.2006 р. у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті по земельним ресурсам України» за № 02 на десять років у наступній редакції додаткової угоди:

«ОСОБА_4 угода

про поновлення терміну дії договору оренди землі від 19.05.2006 р. (зареєстрованого 19.06.2006 р. за № 02)

м. Запоріжжя «____» ____________ 2017 р.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, адреса: 69095, м. Запоріжжя, вулиця Українська, 50, , в особі _____________________, який (а) діє на підставі _____________________, іменований в подальшому Орендодавець, з одного боку, та

Фермерське господарство МАРІЯ, , юридична адреса: 71130, Запорізька обл., Бердянський район, село Берестове, в особі тимчасово виконуючого обовязки голови господарства ОСОБА_2, що діє на підставі статуту, іменований в подальшому Орендар, з другого боку, уклали дану ОСОБА_4 угоду про наступне:

1. Поновити термін дії договору оренди землі від 19.05.2006 р., зареєстрованого 19.06.2006 р. у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті по земельним ресурсам України» за № 02 на десять років.

2. Всі інші умови вищевказаного договору не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними.

3. ОСОБА_4 угода є невід'ємною частиною Договору оренди землі від 19.05.2006 р., зареєстрованого 19.06.2006 р. у Бердянському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті по земельним ресурсам України» за № 02, в редакції додаткової угоди № 1 від 01.11.2011 року, зареєстрованої 01.02.2012 р. у відділі Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області за № 00858».

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) на користь Фермерського господарства Марія (71130, Запорізька область, Бердянський район, с. Берестове, ) 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11 грудня 2017 р.

Суддя О.В. Ярешко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.