ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 року Справа № 904/8227/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.

суддів: Науменка І.М., Чус О.В.,

секретар судового засідання:

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №5220-К-О від 10.03.2017 р.,

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №б/н від 11.08.2016 р., ОСОБА_3 директор, наказ № 20/03/2015-К від 20.03.2015 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 р. (про призначення судової експертизи) та на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 р. (про зупинення провадження) у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім.М.С.Грушевського"

про стягнення заборгованості у сумі 18 446 583,89 грн. за договором кредитування

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 у даній справі (суддя Назаренко Н.Г.) призначено у справі судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз. На розгляд експерта поставлено відповідні питання.

Згадана ухвала мотивована посиланням на те, що для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи необхідно встановити фактичну суму стягнення, у зв'язку чим необхідна перевірка правильності розрахунку розміру простроченої заборгованості, у суду є потреба у спеціальних знаннях, тобто висновок експерта при розгляді даної справи не можуть замінити інші засоби доказування.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 провадження у даній справі зупинено до повернення справи з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" у поданих апеляційних скаргах, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду про зупинення провадження у справі та ухвалу господарського суду про призначення судової експертизи скасувати, справу направити для розгляду до господарського суду Дніпропетровської області.

Скаржник вважає, що господарським судом в порушення ч.1 ст.41 ГПК України та роз'ясненням, наданим у п.п.2,5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", не наведено обґрунтувань необхідності призначення у справі судової експертизи та не вказано, які саме спеціальні знання необхідні для перевірки поставлених питань, зокрема, щодо розрахунку заборгованості та виписок по рахунках і чому таку перевірку не може здійснити суд. Поставлені питання не вимагають спеціальних досліджень, їх вирішення віднесено до компетенції суду.

Зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку одна з одною.

Відзиву на апеляційні скарги відповідачем не надано.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваних ухвал нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, враховуючи таке.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просило стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" заборгованість у сумі 18446583,89 грн. за договором кредитування, з яких: заборгованість за кредитним договором №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 по процентам в розмірі 15 582 059,46 грн. та штраф, згідно п. 5.8. кредитного договору у розмірі 2 864 524,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами.

18.10.2017 відповідач звернувся до місцевого господарського суду із клопотанням про призначення у справі судової економічної експертизи на дослідження якої поставити наступні питання:

- Яким саме чином і у якій саме черговості по п. 4.10 кредитного договору №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 р. ПАТ КБ "Приватбанк" були розподілені грошові кошти, сплачені ТОВ "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" в рахунок погашення відсотків по кредиту?

- Чи було ПАТ КБ "Приватбанк", у відповідності до п. 4.10 кредитного договору №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 р. проведено списання сум пені і штрафів, передбачених у розділі 5 кредитного договору №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 р. з сум грошових коштів, які були сплачені ТОВ "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" в рахунок погашення відсотків по кредиту?

- В яких саме розмірах і яких саме штрафних санкцій (пені, штрафу по п. 5.2. договору, штрафу по п. 5.8. договору, та інші.) по розділу 5 кредитного договору №DNHSLNI05182 від 26.02.2014 р. були списані (зараховані) ПАТ КБ "Приватбанк" з сум грошових коштів, які були сплачені ТОВ "Товариство освіти ім. М.С. Грушевського" в рахунок погашення відсотків по кредитку.

Проведення експертизи відповідач просив доручити Дніпропетровському Науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Згідно ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

За ч. 1 ст. 41 ГПК України судова експертиза призначається для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань

У пунктах 2, 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" роз'яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 ГПК України, зазначаються, зокрема: обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи; підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи; організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи; перелік питань, що потребують роз'яснення; мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи; об'єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об'єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження; обов'язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з частиною першою статті 42 ГПК України (п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 86 ГПК України ухвала господарського суду має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням експертизи, господарський суд зобов'язаний навести мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії з викладенням обставин, які входять до предмету доказування у справі та не можуть бути встановлені судом, оскільки потребують спеціальних знань, а тому можуть бути встановлені виключно судовими експертами.

Всупереч наведеному, суд першої інстанції призначаючи судову експертизу у справі та зупиняючи провадження у ній, не навів обґрунтування необхідності спеціальних знань для оцінки правильності поданих позивачем розрахунків заборгованості по сплаті процентів за договором за кредитним договором №DNHSLNI05182 від 26.02.2014, не зазначив, у чому полягала потреба у спеціальних знаннях та яких саме спеціальних знань не вистачає суду для вирішення спору по суті.

Колегія суддів вважає, що поставлені господарським судом перед експертами питання не вимагають спеціальних досліджень, а їх вирішення віднесено до компетенції суду.

Таким чином, необґрунтоване призначення господарським судом судової експертизи призвело до прийняття судом неправильного рішення (ухвали) про зупинення провадження у справі.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.06.2009 у справі "Термобетон" проти України" (заява № 22538/04) постановив, що у цій справі мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції. При цьому Суд дійшов висновку щодо наявності необґрунтованої затримки у справі заявника з огляду на те, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, важливість предмета розгляду для заявника, тоді як у даній справі за низку затримок (зокрема, направлення справи на новий розгляд до суду нижчої інстанції, затримки, спричинені зміною питань, поставлених експертам, а також тривалим періодом процедурної бездіяльності) має відповідати Уряд.

Таким чином, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже ухвала про призначення судової експертизи та ухвала про зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку одна з одною.

Таким чином, призначення судової експертизи з одночасним зупиненням у зв'язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта - окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, у постанові від 20.01.2009 у справі № 24/489, щодо одноактної (нерозривної) процесуальної дії.

У зв'язку з наведеним, скасування ухвали про зупинення провадження у справі не призведе до усунення обставин, що зумовили неможливість здійснення судом процесуальних дій - проведення експертною установою судової експертизи.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, з метою забезпечення дієвого судового захисту усіх учасників судового процесу, дійшов висновку про необхідність скасування ухвали господарського суду про зупинення провадження у справі та ухвали господарського суду про призначення судової експертизи, з передачею справи до суду першої інстанції для розгляду.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до пункту 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині 7 статті 106 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 (про призначення судової експертизи) та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 (про зупинення провадження) у справі №904/8227/17 скасувати.

Справу № 904/8227/17 надіслати до господарського суду Дніпропетровської області для розгляду.

Господарському суду Дніпропетровської області здійснити розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом цієї апеляційної скарги, за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 49 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом 20 днів.

Постанова складена у повному обсязі 14.12.2017.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

ОСОБА_4