КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"04" грудня 2017 р. Справа №910/17263/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2017

у справі №910/17263/17 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна»

до Міністерства оборони України

про стягнення 185 999 892, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2017 у справі №910/17263/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» (далі, позивач) до Міністерства оборони України (далі, відповідач) про стягнення 185 999 892, 00 грн. задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» 185 999 892,00 грн. - заборгованості та 240 000,00 грн. - судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Міністерство оборони України звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№09-08.1/10137/17 від 29.11.2017), відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2017 у справі №910/17263/17 та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Міністерства оборони України передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Згідно частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюються у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, станом на 1 січня 2017 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 600 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити (150 x 1 600, 00 грн.) x 110% = 264 000, грн., оскільки 1, 5 відсотка ціни даного позову складає більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів, розглянувши подану скаржником апеляційну скаргу та додані до неї документи, встановила, що до останньої не додано доказів сплати апелянтом судового збору, однак в пункті 1 прохальної частини апеляційної скарги апелянт просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2017 у справі №910/17263/17. Дане клопотання мотивоване тим, що обмежений строк подання апеляційної скарги, встановлений статтею 93 Господарського процесуального кодексу України, не дає можливості здійснити вчасну оплату судового збору за подання вказаної апеляційної скарги, оскільки плата здійснюється органами Державної казначейської служби та вимагає дотримання певної процедури, а тому просить суд відстрочити сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги на строк до першого судового засідання у справі.

Розглянувши заявлене апелянтом клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013 у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону України «Про судовий збір») і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір») господарським судам слід враховувати наступне:

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Слід врахувати, що положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів зазначає, що скаржником у апеляційній скарзі не наведено жодних обставин, які могли б стати підставою для відстрочення йому сплати судового збору за подання апеляційної скарги в даній справі.

Крім того, відповідачем не надано доказів того, що протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги скаржник зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Таким чином, клопотання апелянта про відстрочку сплати судового збору не підлягає задоволенню з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до частини 1 статті 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржене рішення Господарського суду міста Києва прийняте 02.11.2017, повний текст рішення підписано 06.11.2017, тобто останнім днем для подачі апеляційної скарги є 16.11.2017.

Однак, апеляційна скарга була направлена на адресу суду лише 20.11.2017, про що свідчить відбиток поштового штампу на конверті, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження рішення, передбаченого частиною 1 статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у апеляційній скарзі, зазначаючи, що отримав рішення суду у справі №910/17263/17 поштою лише 08.11.2017, у той же час ні у апеляційній скарзі, ні окремо від неї, не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на оскаржене рішення суду із вказаних ним підстав.

При цьому, колегія суддів зазначає, що апеляційний суд позбавлений права з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно частини 4 статті 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 вказаної статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 86, 94, пунктами 3, 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Міністерству оборони України у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Повернути Міністерству оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, ) апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2017 у справі №910/17263/17 та додані до неї документи без розгляду.

3. Матеріали справи №910/17263/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх