ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 року Справа № 904/7610/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №1/81 від 03.01.2017

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №1806 від 26.10.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 у справі №904/7610/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

про стягнення 41160,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за лютий 2017 року у розмірі 41160,70 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 у справі №904/7610/17 (суддя Рудь І.А.) позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" 18633 грн. 85 коп. штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу, 1322 грн. 94 коп. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Означене рішення вмотивоване тим, що місцевий господарський суд встановив, що вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, що підтверджується наданими позивачем накладними з календарними штемпелями на них. Проте, суд прийняв до уваги, що вантаж за накладними №№48292205, 48539779, 48539993 відправлявся зі станцій, які знаходяться на території проведення антитерористичної операції, завантажені вагони затримувалися на станції відправлення та на шляху прямування по станціях Донецької залізниці, що призвело до збільшення терміну доставки вантажу, суд застосував ст. 83 ГПК України та зменшив суму штрафних санкцій на 50 процентів за вказаними накладними з 30798,90 грн. нарахованих позивачем до 15399,45 грн. Суд визнав необґрунтованими нарахування суми штрафу 1302,10 грн. за накладними №48012330, №48540033 та відмовив в позові в цій частині, оскільки залізницею було здійснено перевезення вагонів для провідників, за несвоєчасну доставку яких штраф не передбачено. Суд також визнав необґрунтованим та безпідставним нарахування штрафу у розмірі 3847,70 грн. за несвоєчасну доставку вантажу за накладною №48013858 і відмовив в позові в цій частині, встановивши, що затримка вагонів по цих накладних в процесі перевезення сталася не з вини відповідача, оскільки неправильне зазначення даних про масу вантажу є вина відправника. Суд не погодився з нарахованою позивачем сумою штрафу у розмірі 3829,20 грн. за накладною 48013874, встановивши, що вагон за вказаною накладною затримувався з підстав неправильно зазначеної даних про масу вантажу та визнав суму штрафу, що підлягає до стягнення з відповідача в розмірі 2552,80 грн. Суд визнав відсутнім факт прострочення доставки вантажу за накладною №41638883 та необґрунтованим нарахування штрафу в сумі 652,80 грн., оскільки затримка вагону в процесі перевезення сталася у зв'язку з виявленням технічної несправності, тобто з причин, що залежать від вантажовласника і в цьому випадку термін доставки збільшується на термін, який трапився не з вини залізниці. Суд встановив, що позивачем неправильно здійснено розрахунок суми штрафу у розмірі 729,90 грн. за порушення строків доставки вагонів за накладною №47167077, та зробивши відповідне перерахування, стягнув з відповідача 681,60 грн.

Позивач (ПрАТ "Північний ГЗК"), не погодившись з прийнятим рішенням господарського суду, звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що оскаржене рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до помилкового рішення судом, ґрунтуючись на висновках, зроблених після неповного та необ'єктивного з'ясування всіх дійсних обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню. Просить частково скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 у справі №904/7610/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково в розмірі 35681,48 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач звертає увагу на те, що у накладних, відправлених зі станцій Донецької області відсутні будь-які відомості щодо затримки вагонів за актами загальної форми чи з інших причин, які б давали Залізниці право на збільшення терміну доставки за спірними накладними; у разі наявності причин, що дають право Залізниці на збільшення терміну доставки, такі причини повинні зазначатись залізницею у графі 49 накладної. Зазначає, що відповідач не скористався своїм правом внести у спірні накладні №№ 48539779, 48539993, 48292205 дані щодо зміни маршруту прямування, збільшення відстані перевезення або інші відомості щодо причин, які б давали залізниці право на збільшення терміну доставки вантажу за вказаними накладними, при цьому відповідач не повідомив позивача про те, що затримка вантажу сталась у зв'язку зі зміною прямування поїздів через пошкодження залізничних шляхів та не вжив заходів для усунення порушень господарського зобов'язання зі своєчасної доставки вантажу. Зазначає, що станція відправлення Велико-Анадоль (смт. Ольгинка) не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р. Вказує на неврахування судом, що затримка на шляху слідування лише частково відбувалась на станціях Донецької залізниці, а весь інший період вагони були затримані вже на станціях ОСОБА_3 залізниці. Позивач також зазначає, що вагони з провідниками прирівнюються до вантажу, отже при несвоєчасній доставці вагонів з провідниками, на них також нараховується штраф за несвоєчасну доставку вантажу. Зазначає, що при розрахунку штрафів за несвоєчасну доставку вагонів з провідниками за накладними №№ 48012330 і 48540033 позивачем помилково було враховано плату за проїзд провідника, тобто штраф за несвоєчасну доставку вантажу за накладною №48012330 буде складати 3317,60 грн. (провізна плата) * 10% = 331,76 грн. (замість 408,30 грн.); за накладною №48540033 буде складати 3317,60 грн. (провізна плата) * 20% = 663,52 грн. (замість 893,80 грн.). Крім того, на думку скаржника, судом хибно зазначено про зменшення розміру штрафу за накладною №41638883 на суму 652,90 грн., оскільки у вказаній накладній відсутні відмітки щодо затримки вагонів з вини відправника, що позбавляє відповідача права на збільшення терміну доставки, тому штраф за прострочення доставки за вказаною накладною позивачем розраховано правильно.

Відповідач (ПАТ "Українська залізниця" в особі РФ "ОСОБА_3 залізниця" ПАТ "Українська залізниця" відзив на апеляційну скаргу по суті заявлених вимог не надав. В судовому засіданні представник відповідача заперечував на задоволення апеляційної скарги з тих підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 04.12.2017 оголошувалась перерва до 11.12.2017.

За результатами перегляду справи в судовому засіданні 11.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено з матеріалів справи, що у січні-лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" (відповідач) на адресу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (позивача) здійснив перевезення залізничним транспортом залізничних вагонів із вантажем: кулі сталеві помольні, флюси, не зазначені в алфавіті, обладнання гірничошахтне і запасні частини до нього, глина бентонітова та вагони для провідників за залізничними накладними №№48012330, 48013858, 48013874, 48292205, 47167077, 41638883, 48539779, 48539993, 48540033 (а.с.14-22).

У звязку з порушенням встановленого терміну доставки вантажу позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення 41160,70 грн., що складають суму штрафу, нарахованого за несвоєчасну доставку вантажу за вищевказаними залізничними накладними.

Розрахунок суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за лютий 2017 виконано позивачем по кожній залізничній накладній окремо з урахуванням відстані перевезення, залізничного тарифу, дат приймання вантажу до відправлення та дат прибуття вантажу на станцію призначення, встановленого терміну доставки та фактичного терміну доставки вантажу (а.с.13).

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України, статті 22 Статуту залізниць за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди про перевезення вантажу, яка укладається на бланку встановленої форми між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і одночасно є договором застави вантажу як гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за дане конкретне перевезення (ст. 6 Статуту).

Згідно зі ст. 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Статтею 41 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Правила обчислення термінів доставки вантажів затверджено наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000.

Згідно з п. 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила) термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (п. 2.1. Правил).

Відповідно до п. 2.4. Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Згідно з п. 2.10. Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (п. 8 Правил).

Відповідно до ст. 131 Статуту претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/420/2012 від 04.04.2012 р., оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про залізничні перевезення" № 01-06/662/2014 від 21.05.2014 р. нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Під час розгляду справи відповідач не погодився з позовними вимогами та у відзиві на позов заперечував проти нарахованої суми штрафу.

Зокрема відповідач заперечував проти нарахованого штрафу за накладними №№48292205, 48539779, 48539993, оскільки на ОСОБА_3 залізницю вагони надійшли з простроченням терміну в доставці, тому що затримувались по станціях Донецької залізниці, як безпосередньо на станції відправлення, так і на шляху прямування, що підтверджується довідкою "інформація про вагонні операції". Відповідач вказав, що всього за відсутності вини у простроченні в доставці вантажів регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця", у зв'язку із затримкою вагонів на станціях Донецької залізниці через проведення антитерористичної операції, неправомірно заявлено 30798,90 грн. штрафу.

Разом з тим, відповідач зазначив, що за накладною №47167077 розрахунок штрафу виконано невірно і надлишкова сума штрафу становить 48,30 грн., тобто у даному випадку сума штрафу становить 681,60, а не як заявлено позивачем 729,90 грн.

Відповідач також вважав, що за накладною №48540033 штраф у розмірі 408,30 грн. і накладною №48540033 штраф у розмірі 893,80 грн. заявлено неправомірно, оскільки ст.116 Статуту залізниць України штраф за несвоєчасну доставку вагонів з провідниками не встановлений.

Крім того, за накладною №41638883 вагон №56924996 затриманий на шляху прямування у зв'язку із виявленням технічної несправності. Таким чином, затримка вказаного вагону в процесі перевезення сталася з причин, що залежать від вантажовласника, та термін доставки згідно п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів збільшується на термін, який трапився не з вини залізниці, тобто штраф в сумі 652,90 грн. нарахований неправомірно, оскільки прострочення відсутнє.

Затримка вантажу за накладними №48013858, №48013874 сталася через неправильне зазначення даних про масу вантажу у накладних, тобто з вини вантажовідправника, за накладною №48013858 вагони 61078135, 62314414, 62313507 затримувалися на станції призначення, про що складено комерційний акт №457303/5 від 12.02.2017, а тому за накладною №48013858 сума штрафу 3847,70 грн. заявлена неправомірно; за накладною №48013874 вагон 56874068 затримувався на станції призначення, про що також складено комерційний акт №457303/4 від 12.02.2017, а відповідачем заявлено штраф за прострочення 3-х вагонів на суму 3829,20 грн., тобто за вагон №56874068 штраф не підлягає стягненню.

Позивач у своїх запереченнях частково погодився із викладеним у відзиві відповідача, а саме:

- за накладною №47167077 позивач погодився з розрахунком позивача, що штраф за прострочення доставки вантажу складатиме 10% від суми провізної плати 6816,00 грн., а не від 7299,05 грн., тобто про зменшення суми штрафу на 48,30 грн. (всього штраф складатиме 681,60 грн.;

- за накладними №№48012330 і 48540033 позивач зазначив, що при розрахунку за несвоєчасну доставку вагону з провідниками, помилково врахував плату за проїзд провідника і тому погоджується зі зменшенням суми штрафу на 306,82 грн.: таким чином за накладною №48012330 сума штрафу буде складати 10% від суми провізної плати 3317, 60 грн. - 331,76 грн. (замість 408,30 грн.); за накладною №48540033 сума штрафу буде складати 20% від суми провізної плати 3317, 60 грн. - 663,52 грн. (замість 893,80 грн.);

- за накладною №48013858 позивач погодився з тим, що штраф за прострочення доставки вантажу не нараховується, оскільки затримка вагонів сталася з вини вантажовласника, тобто штраф складатиме за вказаною накладною 0,00 грн. (а не 3847,70 грн.;

- за накладною №48013874 позивач погодився з тим, що прострочення доставки вагону №56874068 сталося з вини вантажовласника і штраф за цим вагоном складатиме 1276,40 грн.; проте зазначив, що за вагонами №56998081 та №53138004 штраф розраховано правильно, тому не погоджується з тим, що термін доставки збільшено на 1 добу для зважування вантажу, оскільки цей факт не підтверджено жодним чином та про це відсутня відмітка у накладній; тобто за вказаною накладною позивач погодився зі зменшенням суми штрафу на 1276,40 грн. (всього за накладною штраф складатиме 2552,80 грн.).

Місцевим господарським судом правильно встановлено, що з доданих до позовної заяви накладних вбачається, що вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статут залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу (підтверджується календарними штемпелями на накладних).

За порушення строків доставки вагонів за накладними №№ 48292205, 48539779, 48539993 позивачем нарахована відповідачу сума штрафу у загальному розмірі 30798,90 грн. (7823,70 грн. + 10211,20 грн. + 12764,00 грн. = 30798,90 грн.).

При цьому судом встановлено, що за даними накладними приймання вантажів до перевезення здійснювалося на станціях Донецької залізниці Сартана та Велико-Анадоль.

Пунктом 1 Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 №953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" та Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", визначено території проведення АТО, у т.ч.: смт. Сартана (лінія зіткнення).

У зв'язку із руйнуванням залізничної інфраструктури на частині території Донецької залізниці (дефектні акти додаються а.с.63-68), Укрзалізницею було внесені значні зміни до діючого Порядку направлення вагонопотоків та план формування вантажних поїздів (Оперативна вказівка № 20/ПФ від 09.07.2015).

Станція Маріуполь-Сортувальний - вантажна залізнична станція на лінії Маріуполь - Волноваха, розташована в Іллічівському районі м. Маріуполя.

Згідно плану формування поїздів, вагонопотік зі станції Сартана, Маріуполь-Сортувальний повинен слідувати через станції Волноваха - Ясинувата - Авдіївка-Красноармійськ зі здачею на ОСОБА_3 по станції Чаплине.

Через руйнування залізничної інфраструктури на дільниці: Ясинувата - Авдіївка вагонопотік на ОСОБА_3 залізницю слідував за зміненим маршрутом, а саме: Волноваха - Комиш-Зоря - Пологи - Чаплине.

Станція Волноваха входить до переліку контрольних пунктів в'їзду - виїзду на залізничних шляхах, де здійснюється контрольно-перевірочні заходи транспортного засобу, рухомого складу, відповідно до Додатку 2 до Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 №415 ог.

Що стосується вантажу, який відправлено за накладною №48292205 зі станції Велико-Анадоль Донецької залізниці до станції Рядова ОСОБА_3 залізниці, то вагони за вказаною накладною прийняті до перевезення на станції Велико-Анадоль 06.02.2017, а фактичне відправлення вагону відбулось 07.02.2017, що підтверджується Довідкою «Інформація про вагонні операції». Здача вагонів на ОСОБА_3 залізницю по станції Камиш-Зоря 07.02.2017. При нормі проходження вагонів по Донецькій залізниці 1 доба (на відстань 95 км Велико-Анадоль Комиш-Зоря), вагони знаходились на ділянці цієї залізниці 1,2 доби, прострочка складає 0,2 доби. Тобто на ОСОБА_3 залізницю вагони надійшли з простроченням терміну в доставці. Таким чином, вини регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" не вбачається.

Місцевий господарський суд правильно встановив, що вищезазначені обставини призвели до збільшення терміну доставки вантажу.

Разом з тим, відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" встановлено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини.

Порядок, підстави та строк видачі Сертифікатів про настання форс-мажорних обставин встановлений Регламентом засвідчення Торгово - промисловою палатою України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Відповідно до Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов'язанням, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Вказаний Регламент ТПП є спеціальною нормою, яка регулює відповідні правовідносини, а тому учасники таких правовідносин повинні дотримуватись вимог, викладених у Регламенті ТПП.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В матеріалах справи відсутній Сертифікат ТПП України, який би міг бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов'язання щодо своєчасної доставки вантажу за накладними №№ 48292205, 48539779, 48539993.

Таким чином, зазначені обставини, що призвели до збільшення терміну доставки вантажу, не можуть вважатися як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сиди).

Відтак існування наведених вище обставин, що створили відповідачу перешкоди під час перевезення, не звільняє відповідача від відповідальності за порушення встановленого терміну доставки означеного вантажу.

Доводи відповідача, що наведені вище обставини є такими, що не залежать від залізниці, а тому в силу приписів ст. 116 Статуту залізниць України, відповідач не може нести будь-якої відповідальності за порушення термінів доставки, відхиляються судом апеляційної інстанції, як необґрунтовані, оскільки, як зазначено вище, за своїм характером та тривалістю дії такі обставини дійсно створюють перешкоди в поточній господарській діяльності залізниці, але в кожному випадку (перевезенню за окремою накладною чи групою накладних) мають фіксуватися конкретні факти, які спричинили затримку доставки вантажу, на підтвердження чого надаватись суду відповідні докази, зокрема сертифікати ТПП України.

Разом із цим, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд правильно врахував, що згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В пункті 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України також зазначено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Пунктом 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

За наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, надавши належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи документам та доводам сторін, взявши до уваги засади справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що вантаж відправлявся зі станцій, що знаходяться на території, в межах якої триває антитерористична операція, завантажені вагони затримувалися за накладними на станції відправлення та на шляху прямування по станціях Донецької залізниці, врахувавши майновий стан сторін та соціальну значущість підприємства, застосувавши п. 3 ст. 83 ГПК України, обґрунтовано зменшив суму штрафу за вказаними накладними на 50% до суми 15399,45 грн.

Місцевий господарський суд, з яким погоджується апеляційний господарський суд, також визнав необґрунтованими позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 1302,10 грн. нарахованого за накладними №№ 48012330, 48540033, оскільки у вагонах №28005445 та №24259608 здійснювалось перевезення провідників у власних вагонах філіалу РВК "ПАТ "Укрзалізниці", що засвідчується відповідною відміткою в графі 20 цих накладних, за несвоєчасну доставку яких штраф не передбачено, оскільки відповідно до положень ст. 116 Статуту залізниць України штраф передбачений за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів.

Доводи позивача про те, що по-перше, перевезення вагонів з провідниками, як і вагонів з вантажем та порожніх вагонів, оформлюється накладними, а по-друге, на вагони з провідниками нараховується провізна плата свідчить про те, що вагони з провідниками прирівнюються до вантажу, отже при несвоєчасній доставці вагонів з провідниками, на них також нараховується штраф за несвоєчасну доставку вантажу, відхиляються судом апеляційної інстанції оскільки провідники не є вантажем у розумінні положень ст.6 Статуту залізниць України, тому до перевезення фізичних осіб не застосовуються Правила перевезення вантажів та Правила обчислення термінів доставки вантажу. Перевезення провідників є різновидом пасажирських перевезень. Тому підстави для нарахування штрафу відсутні.

Крім того, згідно ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам субєктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує штраф якщо не доведене, що прострочення сталося не з її вини.

Однак судом встановлено, що за залізничними накладними №№ 48012330, 48540033 слідували вагони власності ПАТ Укрзалізниця, підстави для нарахування штрафу за ці вагони позивачем не наведені, а провідники, як зазначалось, не є вантажем у розумінні положень ст.6 Статуту залізниць України.

Щодо нарахування позивачем штрафу у розмірі 3847,70 грн. за порушення строків доставки вагонів за накладною №48013858 місцевий господарський суд правильно встановив, що за накладною №48013858 від 25.01.2017 призначення Сартана - Терни, вагони №№ 61078135, 62314414, 62313507 затримувалися на станції призначення у зв'язку з виявленням маси вантажу, яка не відповідає відомостям, зазначеним відправником у накладній, що підтверджується комерційним актом №457303/5 від 12.02.2017 (а.с.57-60), згідно з яким: у вагоні №61078135 виявлено масу вантажу на 820 кг менше, ніж зазначено в накладній; у вагоні 62314414 - на 920 кг менше; у вагоні 62313507 - на 710 кг менше. Комерційний акт №457303/5 від 12.02.2017 підписаний представниками залізниці і вантажоодержувача ПрАТ "Північний ГЗК" (прийомоздавальник ОСОБА_4А.). Про складений комерційний акт станцією ОСОБА_4 зроблено відмітку у графі 49 "Відмітки залізниці" вказаної накладної.

Тобто, неправильне зазначення даних про масу вантажу, у звязку із чим виникла затримка в доставці вантажу, у даному випадку є виною відправника.

Таким чином, виходячи із норма доставки: 4 доби (3 доби на відстань перевезення 552 км + 1 доба (на операції, повязані з прийманням-відправленням) та з урахуванням збільшення (на підставі пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу) терміну доставки на 1 добу, пов'язаного зі зважуванням, термін доставки становить 5 діб. Факт доставки: 6 діб. Отже прострочення доставки вантажу становить 1 добу, за що, відповідно до статті 116 Статуту залізниць України, штраф не сплачується.

Отже, нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною №48013858 у розмірі 3847,70 грн. правильно визнано судом першої інстанції таким, що є необґрунтованим, оскільки прострочення доставки вантажу за накладною №48013858 сталося не з вини залізниці, а з вини відправника, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною №48013858 у розмірі 3847,70 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо нарахування позивачем штрафу в розмірі 3829,20 грн. за порушення строків доставки вагонів за накладною №48013874 від 25.01.2017, то за цією накладною позивачем заявлено штраф за прострочення доставки вантажу в 3-х вагонах у розмірі 3829,20 грн. (1276,40 грн. х 3 = 3829,20 грн.).

Місцевий господарський суд правильно встановив, що за накладною №48013874 вагон №56874068, який слідував зі станції відправлення Сартана до станції призначення ОСОБА_4, затримувався на станції призначення у зв'язку з виявленням маси вантажу, яка не відповідає відомостям, зазначеним відправником у накладній, що підтверджується комерційним актом № 457303/4 від 12.02.2017 (а.с.61-62), згідно з яким виявлено масу вантажу на 700 кг менше при справному перевезенні. Комерційний акт №457303/4 від 12.02.2017 підписаний представниками залізниці і вантажоодержувача ПрАТ "Північний ГЗК" (прийомоздавальник ОСОБА_4А.). Про складений комерційний акт станцією ОСОБА_4 зроблено відмітку у графі 49 накладної "Відмітки залізниці".

Тобто, неправильне зазначення даних про масу вантажу у даному випадку є виною відправника.

Таким чином, виходячи із норми доставки: 4 доби (3 доби на відстань перевезення 552 км + 1 доба (на операції, пов'язані з прийманням-відправленням) та з урахуванням збільшення терміну доставки на 1 добу, пов'язаного зі зважуванням, термін доставки становить 5 діб. Факт доставки: 6 діб. Отже прострочення доставки вантажу становить 1 добу, за що, відповідно до статті 116 Статуту залізниць України, штраф не сплачується.

Отже, нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною №48013874 сталося не з вини залізниці, а з вини відправника, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною №48013874 в вагоні №56874068 у розмірі 1276,40 грн. задоволенню не підлягають.

Тому розмір штрафу за прострочення доставки вантажу за накладною №48013874 становить 2552,80 грн. (3829,20 грн. - 1276,40 грн.).

Щодо нарахування позивачем штрафу у розмірі 652,90 грн., за порушення строків доставки вагонів за накладною №41638883 від 15.02.2017 судом встановлено, що за цією накладною призначення Іллічівськ (експ.) Одеської залізниці - ОСОБА_3 прийнято до перевезення вагон № 56924996, власності ПАТ "Південний ГЗК", оператор ТОВ "Лемтранс", про що зазначено у графі 20 накладної "Найменування вантажу".

Вагон №56924996 затриманий на шляху прямування по станції Одеса-Сортувальний у зв'язку з виявленням технічної несправності, про що складено повідомлення форми ВУ-23 від 16.02.2017 (а.с.55). Після усунення несправності складено повідомлення форми ВУ-36М від 20.02.2017 (а.с.56). Всього знаходження вагону №56924996 у ремонті становить з 16.02.2017 до 20.02.2017 - 5 діб.

Відповідно до п. 4.1. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 29.01.2015 №17 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за №168/26613, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства.

Пунктом 4.2. цих Правил встановлено, що при перебуванні власних вантажних вагонів на, коліях загального користування їх технічне обслуговування проводиться так само, як і для вагонів інвентарного парку залізниць.

Для організації; безперебійної експлуатації власних вантажних вагонів на коліях загального користування власник (орендар, оператор) вагонів може укласти договір із залізницею (вагоноремонтним підприємством) про гарантоване усунення несправностей, що виникають під час руху, з відчепленням від поїзда.

Оскільки, затримка вагону №56924996 в процесі перевезення сталася з причин, що залежать від вантажовласника, то у цьому випадку, термін доставки. відповідно до п. 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів, збільшується на термін, який трапився не з вини залізниць.

Таким чином, виходячи із норм доставки 5 діб (4 доби на відстань перевезення 601 км + 1 доба (на операції, пов'язані з прийманням-відправленням) та з урахуванням збільшення терміну доставки на 5 діб, пов'язаного з ремонтом вагону на виконання умов вищевказаного Договору, термін доставки становить 10 діб. Факт доставки: 7 діб. У зв'язку із чим прострочення доставки вантажу за вказаною накладною відсутнє.

Враховуючи вищевикладене, нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною №41638883 у розмірі 652,90 грн. є необґрунтованим, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною №41638883 у розмірі 652,90 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо нарахування позивачем штрафу у розмірі 729,90 грн. за порушення строків доставки вагонів за накладною №47167077 місцевий господарський суд правильно зазначив, що позивачем розрахунок штрафу за прострочення доставки вантажу за вказаною накладною здійснено неправильно, оскільки відповідно до розрахунку здійсненого судом норма доставки: 2 доби (1 доба на відстань 122 км + 1 доба на операції, пов'язані з відправленням-прибуттям). Факт доставки: 4 доби. Прострочення: 2 доби, за що згідно зі статтею 116 Статуту залізниць України сплачується штраф у розмірі 10% від провізної плати.

Тому штраф за прострочення доставки вантажу за накладною №47167077 становить 6816 грн. 00 коп. х 10% = 681 грн.60 коп.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною № 47167077 у розмірі 48 грн. 30 коп. (729 грн. 90 коп. - 681 грн.60 коп.) задоволенню не підлягають.

З урахуванням встановлених обставин та положень чинного законодавства, місцевий господарський суд правильно визначив, що загальний розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить суму 18633,85 грн. (15399,45 грн. + 2552,80 грн. + 681,60 грн. = 18633,85 грн.), а в решті вимог позивача слід відмовити.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом повно, всебічно та об'єктивно досліджені всі обставини справи в їх сукупності, їм надана належна правова оцінка, оскаржене рішення місцевого господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства, тому передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 у справі №904/7610/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складений та підписаний 13.12.2017.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна