КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. Справа№ 910/3758/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Тищенко А.І.

У судове засідання з'явились:

Від позивача: не з'явилися;

Від відповідача: не з'явилися;

Від третьої особи: не з'явилися.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2016

у справі № 910/3758/16 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс"

третя особа: ОСОБА_2

про стягнення 164 869 017,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс", третя особа - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 164 869 017,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 18.07.2011 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Південкомбанк" та Спільним Українсько-Чеським підприємством з іноземними інвестиціями "Інекон-Сервіс", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс" укладено Договір про надання відкличної невідновлювальної кредитної лінії №88К-21Ю.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" 72 617 201,56 грн. заборгованості за кредитом, 27 446 447,21 грн. простроченої заборгованості зі сплати процентів, 762 480,62 грн. поточної заборгованості зі сплати процентів, 40 905 202,74 грн. пені та витрати зі сплати судового збору в сумі 177 691,76 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не досліджено всіх обставин справи та не надано належної оцінки доказам у справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що судом першої інстанції не з'ясовано що на момент подачі позовної заяви в суді апеляційної інстанції здійснювався розгляд справи між тими ж сторонами, і з тих же підстав. До того ж, Дніпровський районний суд міста Києва, в межах своєї компетенції вирішив спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Одночасно відповідачем подано клопотання про поновлення строків на апеляційне провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс" у справі №910/3758/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29.09.2016.

20.07.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло повідомлення та 29.09.2016 від представника позивача надійшли пояснення по справі ,в яких позивач заперечував проти апеляційної скарги та вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте із дотриманням норм матеріального та процесуального права, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В судове засідання, призначене на 29.09.2016, представник третьої особи не з'явився.

Представником відповідача в судовому засіданні надано клопотання про призначення судової економічної експертизи та клопотання про зупинення розгляду справи через звернення Верховного Суду України до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням Конституції України, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача заперечував проти клопотання про зупинення розгляду справи та проти клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Представниками позивача та відповідача в судовому засіданні 29.09.2016 подано клопотання про продовження строку вирішення спору, яке колегія суддів задовольнила та долучила до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2016 продовжено строк вирішення спору, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс" відкладено на 13.10.2016. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс" надіслати свого представника до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" для складання акту звірки взаємних розрахунків та надати суду детальні письмові пояснення щодо акту звірки.

12.10.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та 13.10.2016 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В судове засідання, призначеному на 13.10.2016, представники позивача та третьої особи не з'явилися.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання про призначення судової економічної експертизи вказуючи на необхідність встановлення відповідності позовних вимог (наданих розрахунків) умовам кредитного договору, укладених додаткових угод та чинному законодавству України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2016 провадження у справі №910/3758/16 зупинено у зв'язку з призначенням у справі судової експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

31.05.2016 через відділ документального забезпечення суду надійшло клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Григоренко І.М. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 поновлено провадження у справі №910/3758/16, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс" призначено на 07.02.2017.

03.02.2017 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових документів для проведення експертизи, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

06.02.2017 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов супровідний лист з додатковими документами для проведення експертизи, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному на 07.02.2017, представники сторін надали свої пояснення щодо клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. Представники сторін не заперечували проти надання додаткових документів для проведення експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 провадження у справі №910/3758/16 зупинено у зв'язку з призначенням у справі судової експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

17.03.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №910/3758/16 з листом про залишення ухвали без виконання, оскільки попередня оплата за проведення експертизи відповідачем не була виконана.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 поновлено апеляційне провадження справи №910/3758/16 та призначено до розгляду на 06.04.2017.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 № 09-53/1431/17, у зв'язку із перебування суддів Михальської Ю.Б., яка не є головуючою суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/3758/16.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс" у справі №910/3758/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Майданевича А.Г. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 прийнято апеляційну скаргу до свого провадження у визначеному складі суддів.

06.04.2017 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли пояснення щодо сплати судової експертизи, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному на 06.04.2017, представник відповідача надав пояснення щодо сплати судової експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 провадження у справі №910/3758/16 зупинено та повернуто матеріали справи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової експертизи.

03.11.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №910/3758/16 з висновком експерта за результатами проведення судової експертизи за №7476/21198/17-45 від 31.10.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 поновлено апеляційне провадження у справі та призначено до розгляду на 07.12.2017.

Представники позивача, відповідача та третьої особи у судові засідання суду апеляційної інстанції, 07.12.2017 не з'явились.

У відповідності до п. 3.9.1.-3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представників сторін, що з'явились у судове засідання колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Участь в судовому засіданні 06.11.2017 представників позивача, відповідача та третьої особи, судом обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не заявлялось.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Такої ж правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України, зокрема, у своїй постанові від 07.07.2016 року по справі 910/21819/15.

Застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників позивача, відповідача та третьої особи які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2011 між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Південкомбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю Спільним Українсько-Чеським підприємством з іноземними інвестиціями "Інекон-Сервіс", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс" укладено Договір про надання відкличної невідновлювальної кредитної лінії №88К-21Ю.

Між сторонами в подальшому було укладено додаткові угоди до Договору про надання невідновлюваної відкличної кредитної лінії №88К-21Ю, №1 від 21.07.2011, №2 від 20.01.2012, №3 від 03.02.2012, №4 від 17.02.2012, №5 від 04.04.2012, №6 від 05.06.2012, №7 від 05.06.2012, №8 від 31.08.2012, №9 від 05.04.2013, №10 від 24.04.2013, №11 від 24.05.2013, №12 від 27.06.2013, №13 від 18.07.2013, №14 від 14.11.2013, №15 від 25.11.2013 та №16 від 22.05.2014.

Додатковою угодою №15 до Договору про надання відкличної невідновлюваної кредитної лінії №88К-21Ю від 18.07.2011 сторони домовились викласти Договір в новій редакції.

Відповідно до умов кредитного договору, із подальшими змінами та доповненнями, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови кредитного договору.

Згідно із пунктом 1.1. Договору, банк відкриває позичальнику не відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти на наступних умовах: ліміт кредитування 74 000 000,00 грн.; кінцевий строк кредитної лінії до 17.07.2014; ціль використання коштів - завершення будівництва об'єкту житлового призначення за адресою м. Київ, вул. Леніна, 47-57, мікрорайон Бортничі Дарницького району та погашення кредитної заборгованості в ПАТ "Інпромбанк" в сумі 4 570 000,00 грн.; процентна ставка становить 18. 0%.

Під терміном "відновлювальна кредитна лінія" розуміється кредитна лінія при якій ліміт кредитування визначається у вигляді максимальної суми кредитних коштів, що може знаходитися у користуванні позичальника на будь-яку дату протягом дії цього договору. У разі часткового або повного повернення кредиту позичальник може повторно отримати кредит в межах зазначеного ліміту протягом строку дії кредитної лінії.

Кредит надається позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Пунктом 1.2. Договору, позичальник зобов'язується здійснити переведення на рахунок №2600.7.016267.001 в Київській філії ПАТ "КБ "Південкомбанк" не менше ніж 100% усіх грошових потоків, що належать позичальнику, з дати підписання цього договору

Відповідно до пунктів 2.1. Договору, для обліку строкової заборгованості позичальника за кредитом кредитор відкриває позичальнику позичковий рахунок № 2062.7.016267.001 в Київській філії ПАТ "КБ "Південкомбанк", код банку (МФО) 3200876.

Видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами на цілі визначені пунктом 1.1 Договору. після укладення договорів шляхом зарахування на поточний рахунок №2600.7.016267.001 Київській філії ПАТ "КБ "Південкомбанк" або шляхом перерахування з позичкового рахунку №2062.7.016267.001 в Київській філії ПАТ "КБ "Південкомбанк" на підставі письмової заяви позичальника.

Пунктами 2.2 договору, моментом (днем) надання траншу кредиту вважається день зарахування на поточний рахунок №2600.7.016267.001 в Київській філії ПАТ "КБ "Південкомбанк", код банку (МФО) 320876 або день перерахування з позичкового рахунку №2062.7.016267.001 в Київській філії ПАТ "КБ "Південкомбанк", суми відповідного траншу кредиту.

Підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. Договору визначено, що кредитор зобов'язаний протягом одного робочого дня від дати виконання позичальником підпункту 3.3.1 цього договору, відкрити позичальнику в Київській філії ПАТ "КБ "Південкомбанк", код банку (МФО) 320876, рахунок за яким обліковується кредит.

Згідно із пунктом 2.5 Договору, кредитор нараховує проценти за фактичними залишками кредитної заборгованості позичальника перед кредитором.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно, за період з першого по останнє число поточного місяця, а також у день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії.

Відповідно до пункту 2.6. Договору якщо останнє число поточного місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, нарахування здійснюється напередодні.

Пунктом 2.7. Договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за методом "факт/360" (фактична кількість днів користування кредитом у місяці та 360 днів у році). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту, якщо таке повернення сталося після кінцевого строку дії кредитної лінії.

Згідно із пунктом 2.8. Договору, сплата процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно по 5 число місяця (включно), наступного за звітним, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, на рахунок №2068.3.016267.001 в Київській філії ПАТ "КБ "Південкомбанк", код банку (МФО) 320876.

Відповідно до пункту 2.3. Договору моментом (днем) повернення траншу кредиту вважається день зарахування на позичковий рахунок кредитора, зазначений в пункті 2.1. цього договору, грошових коштів на повну суму траншу кредиту.

Пунтом 2.13. Договору визначено, що у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом та процентами за користування ним суми, сплачені позичальником в погашення зазначеної заборгованості, спрямовуються на транзитний рахунок №3739.7.016267.001 в Київській філії ПАТ "КБ "Південкомбанк", код банку (МФО) 320876, для подальшого розподілу у наступній черговості: заборгованість за нарахованими простроченими процентами у прямій послідовності їх виникнення; заборгованість за нарахованими поточними процентами; заборгованість за простроченими сумами кредиту; заборгованість за нарахованими простроченими комісіями у прямій послідовності їх виникнення; заборгованість за нарахованими поточними комісіями; пеня та штрафні санкції за порушення строків сплати процентів, комісій та/або повернення кредиту; інші платежі, які пов'язані з цим договором.

Згідно із підпунктами 3.3.5. та 3.3.6. позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору проценти та комісії на умовах цього договору; повернути кредитору в повному обсязі суму кредиту в строк, визначений пунктом 1.1. Договору.

Відповідно до пункту 4.2. Договору, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених цим договором, а також прострочення строків повернення кредитних коштів, невиконання позичальником умов, встановлених пунктом 3.3.6. цього Договору, кредитор має право стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Нарахування пені за цим договором не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано. При розрахунку пені враховується день виникнення простроченої заборгованості та не враховується день повернення заборгованості позичальником.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що у разі порушення позичальником вимог пунктів 3.3.1-3.3.12., 3.3.12-3.3.20. цього Договору. кредитор має право стягнути з позичальника штраф у розмірі 0,5 процентів від суми ліміту кредитування за кожний випадок порушення.

Згідно із пунктом 8.3. Договору, даний договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (уповноважена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем, на виконання умов договору, надано відповідачеві кредит.

Проте, у подальшому відповідачем у порушення умов кредитного договору №88К-21Ю від 18.07.2011 не виконано взяті на себе зобов'язання щодо вчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в строк, обумовлений графіком погашення заборгованості, внаслідок чого за ним утворилася прострочена заборгованість перед банком з повернення кредиту в сумі 100826129,39 грн., з яких 72617201,56 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 27446447,21 грн. простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та поточна заборгованість зі сплати відсотків в сумі 762480,62 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по особовим рахункам відповідача за період з 18.07.2011 по 22.02.2016, та розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

Згідно із статтею 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як вже зазначалося, 03.11.2017 на адресу Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/3758/16 та висновок судово-економічної експертизи за №7476/21198/17-45 від 31.10.2017.

Зі змісту, даного висновку вбачається, що по першому питанню сума заборгованості ТОВ "Інекон-Сервіс" за основним боргом згідно договору про надання відкличної не відновлювальної кредитної лінії №88К21Ю від 18.07.2011 з урахуванням з урахуванням додаткових угод до нього, станом на 21.02.2016 документально обґрунтована в розмірі 72 617 201, 66 грн. По другому питанню, поточна заборгованість ТОВ "Інекон-Сервіс" з оплати процентів за користування кредитом згідно договору про надання відкличної не відновлювальної кредитної лінії № 88К-21Ю від 18.07.2011 з урахуванням додаткових угод до нього, станом на 21.02.2016 документально обґрунтована в розмірі 762 480, 62 грн. По третьому питанню прострочена заборгованість ТОВ "Інекон-Сервіс" з оплати процентів за користування кредитом згідно договору про надання відкличної не відновлювальної кредитної лінії №88К-21Ю від 18.07.2011 з урахуванням додаткових угод до нього, станом на 21.02.2016 документально обґрунтована в розмірі 27 446 447,21 грн. По четвертому питанню зобов'язання з оплати ТОВ "Інекон-Сервіс" пені за договором про надання відкличної не відновлювальної кредитної лінії № 88К-21Ю від 18.07.2011 з урахуванням додаткових угод до нього, станом на 21.02.2016 складають суму 15 214 123,97 грн. По п'ятому питанню, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, що відображають стан виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва. Тому, визначити розмір заборгованості за Договором № 88К-21Ю з урахуванням стану виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва не видалося за можливе.

За змістом ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками судових експертів.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зазначений висновок, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, містить докладний опис проведеного дослідження, чіткий висновок з поставлених перед експертом питань. Вказаний висновок скаржником не спростований, підстав для визнання його таким, що не може бути взятий до уваги, сторонами не зазначено.

Відтак, вказаний висновок є належним та допустимим доказом у даній справі, в розумінні ст. 34 ГПК України, та приймається судом.

Враховуючи вищезазначене та факт наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс" простроченої заборгованості за кредитним договором №88К-21Ю від 18.07.2011 року за кредитом в розмірі 100 826 129,39 грн., з яких 72 617 201,56 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 27 446 447,21 грн. простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та поточна заборгованість зі сплати відсотків в сумі 762 480,62 грн., перед банком належним чином доведений, документально підтверджений та позичальником не спростовано.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за договором позивач нарахував пеню за період з 06.01.2012 по 22.02.2016 в загальному розмірі 64 042 888,48 грн.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно із частинами 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 4.2. Договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених цим договором, а також прострочення строків повернення кредитних коштів, невиконання позичальником умов, встановлених пунктом 3.3.6 цього Договору, кредитор має право стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Нарахування пені за цим договором не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано. При розрахунку пені враховується день виникнення простроченої заборгованості та не враховується день повернення заборгованості позичальником.

Що стосується заявленої в суді першої інстанції заяви про застосування позовної давності, слід зазначити наступне.

Згідно із статтею 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно із статтею 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З матеріалів справи вбачається, що Додатковою угодою №15 від 25.11.2013 до Договору про надання відкличної невідновлювальної кредитної лінії №88К-21Ю від 18.07.2011 сторони погодили викласти зазначений договір у новій редакції, відповідно до якої кінцевий строк виконання зобов'язання за вказаним договором є 17.07.2014. Укладенням вказаної додаткової угоди, якою сторони виклали кредитний договір в новій редакції, сторони фактично визнали дійсність вказаного договору та наявність зобов'язань за договором та погодились виконувати договір в подальшому, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою, що фактично призвело до переривання строку позовної давності.

Таким чином, з урахуванням перебігу трирічного строку позовної давності на момент звернення позивача до суду першої інстанції, відсутні підстави для застосування наслідків спливу строків позовної давності до вимог про стягнення суми кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом, заявлених позивачем, оскільки позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Що стосується вимог про стягнення пені, нарахованої за порушення строків сплати кредиту та відсотків, позовна давність підлягає застосуванню, внаслідок чого наявні підстави для стягнення пені в межах строку позовної давності, за період з 02.03.2015 по 21.02.2016.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з розрахунком суду першої інстанції пені за період з 02.03.2015 по 21.02.2016, вважає його арифметично вірним та погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення пені на користь позивача у розмірі 40 905 202,74 грн.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, а заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймає до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекон Сервіс" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 у справі № 910/3758/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/3758/16 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.Г. Майданевич

А.І. Тищенко