ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Справа № 915/1217/17

м. Миколаїв

Суддя Фролов В.Д., розглянувши матеріали

позивач: Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40), код 23399393

відповідач: Комунальне підприємство Спеціалізоване Комунальне Підприємство Гуртожиток (54000, м. Миколаїв, вул. М. Василевського, 55-А), код 34437926

про: стягнення боргу за активну електроенергію в сумі 797946,06 грн.

ПРИСУТНІ:

від позивача - ОСОБА_1 довіреність №01/53-982 від 30.12.2016

від відповідача - ОСОБА_2 довіреність №6 від 21.06.2017

Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго (далі-Позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Комунального підприємства Спеціалізоване Комунальне Підприємство Гуртожиток (далі-Відповідач) про стягнення з останнього заборгованості за спожиту активну електроенергію, за період з травня по серпень 2017 року в сумі 797 946 грн. 06 коп., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобовязань за договором №40/752 про постачання електричної енергії від 06.10.2014 року .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи №915/1217/17 між суддями від 17.11.2017 головуючим суддею призначено ОСОБА_3

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20 листопада 2017 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 06 грудня 2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав наявну заборгованість за період з травня по серпень 2017 року в сумі 797946,06 грн., яка утворились через відсутністю можливості оплатити заборгованість, оскільки кошти на рахунках Комунального підприємства Спеціалізоване Комунальне Підприємство Гуртожиток арештовані. Відзив на позовну заяву відповідач не надав.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі подані у справі докази, суд встановив:

06 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Миколаївобленерго (постачальник, позивач) та Комунальним підприємством Спеціалізоване комунальне підприємство Гуртожиток (споживач, відповідач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 40/752 (Договір) та додатки до нього. Договір та додатки підписано та скріплено печатками сторін.

Пунктом 1 договору передбачено, що ПАТ Миколаївобленерго (постачальник) зобовязалося продавати КП СКП Гуртожиток (споживачу) електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених у розділі 5 договору, з урахуванням умов розділу 6 договору та додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу, для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 1289,02 кВт, а споживач оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електроенергії та здійснювати інші платежі, згідно умов договору. Приєднана потужність у точках підключення становить 1568,29 кВт.

Підпунктом 2.1 договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязалися керуватися чинним законодавством та Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку.

У відповідності до пп. 2.3.3 договору, відповідач зобовязується оплачувати позивачеві вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 10 Порядок розрахунків та № 4 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії до договору.

Згідно з п.1 додатку № 10 Порядок розрахунків до договору, розрахунковим вважається період з 21 числа місяця, вказаного у додатку № 4, до числа наступного місяця, вказаного у додатку № 4. Закінченням розрахункового періоду вважається місяць, у якому споживач зобовязаний надати постачальнику дані про спожиту електричну енергію. Назва розрахункового періоду співпадає з назвою місяця, у якому цей період закінчується. Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку обєктів споживача і точок комерційного обліку фіксуються споживачем на звітну дату кожного місяця та оформлюються Актом про використану електричну енергію по наведеному в додатку № 4 до договору зразку у 2-х примірниках по одному для кожної сторони. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника.

Обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж визначається відповідно до Акту про використану електричну енергію. Акт про використану електричну енергію субспоживачем узгоджується з основним споживачем. Якщо постачальник електричної енергії не отримав у зазначений термін даних про обсяги фактично спожитої електричної енергії, визначення обсягу спожитої електричної енергії здійснюється відповідно до ПКЕЕ (п. 2 додатку № 10 до договору).

Рахунок на оплату за фактично спожиту за розрахунковий період електричну енергію має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання (п. 3 додатку № 10 до договору).

Сторонами у додатку № 4 до договору погоджено, що споживач знімає показання розрахункових засобів обліку щомісячно 21 числа і в цей же день повідомляє про них постачальнику у формі Акту про використану електричну енергію (в оригіналі), що складений згідно відповідного зразку.

Постачальник проводить контрольне зняття показів розрахункових засобів обліку наприкінці розрахункового періоду. Якщо дата надання Акту про використану електричну енергію припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, визначений відповідно до законодавства, споживач надає його у найближчий робочий день, що слідує за вихідним чи святковим днем.

Відповідно до отриманого акту про використану електричну енергію постачальник формує рахунок (рахунки) на оплату електричної енергії.

Факт переходу споживачу права власності на спожиту у календарному місяці електроенергію підтверджується Актом про прийняття-передавання товарної продукції.

Споживач зобовязується 21 числа отримати підписаний та скріплений печаткою Акт про прийняття-передавання товарної продукції за спожиту у календарному місяці електроенергію разом з рахунками на оплату у філії ПАТ Миколаївобленерго Південна. Підписаний та скріплений мокрою печаткою Акт про прийняття-передавання товарної продукції споживач зобовязується повернути постачальнику протягом 5 робочих днів з дня отримання або у цей же термін у письмовій формі надати мотивовану відмову від його підписання. У разі неповернення постачальнику підписаного Акту про прийняття-передавання товарної продукції у вищезазначений строк, даний акт вважається підписаним з боку споживача без зауважень (п.п. 1 - 5 додатку № 4 до договору).

Сторонами погоджено, що договір набирає чинності з 01.11.2014 р. і укладається на строк до 31.12.2014 р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буд заявлено про припинення йог дії або перегляд його умов.

За твердженнями позивача, не спростованими відповідачем, договір є продовженим і діє на даний час.

На виконання умов договору позивач, у період з травня по серпень 2017 року відпустив відповідачу активної електричної енергії у кількості 809853 кВт*год на загальну суму 797946,06 грн., що підтверджується актами про використану електричну енергію та актами приймання-передачі товарної продукції (а.с.48-49, 51-52, 54-55, 57-58).

Для оплати вартості отриманої в період з серпня по жовтень 2017 року електричної енергії позивачем були виставлені відповідачеві рахунки на суму 797946,06 грн. (а.с. 50, 53, 56, 59).

Однак, відповідач свої договірні зобовязання не виконав.

Так за відповідачем за період з серпня по жовтень 2017 року наявна заборгованість в сумі 797946,06 грн., що також підтверджено представником відповідача.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно приписів ст.ст.901, 903 Цивільного кодексу України, за договором послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, вимога Позивача про стягнення з Відповідача за поставлену позивачем активну електроенергію у сумі 797946,06 грн. є обґрунтованою, матеріалами справи підтвердженою, відповідачем визнані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч.1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Вимогами ч.1 ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача боргу за активну електричну енергію в сумі 797946,06 грн., у звязку з неналежним невиконання Відповідачем грошового зобовязання щодо оплати поставленої електроенергії за договором № 40/752 від 06.10.2014 року про поставлення електричної енергії є обґрунтованою, матеріалами справи підтвердженою, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи зазначене, позов підлягає задоволенню повністю.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема витрат на оплату судового збору, у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Спеціалізоване Комунальне Підприємство Гуртожиток (54000, м. Миколаїв, вул. М. Василевського, 55-А), код 34437926) на користь Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, код 23399393) заборгованість за спожиту активну електроенергію за період з травня по серпень 2017 року в сумі 797 946 (сімсот девяносто сім тисяч девятсот сорок шість) грн. 06 коп., а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 11969 (одинадцять тисяч девятсот шістдесят девять) грн. 19 коп.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішення законної сили.

Суддя В.Д. Фролов