ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Справа № 922/2373/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі судового засідання Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №207 від 09.08.2017р.,

відповідача ОСОБА_2, за довіреністю б/н від 26.09.2017р.,

третьої особи не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ ВО "Каскад" (вх.№3014Х/1-41 від 05.10.2017р.) на рішення господарського суду Харківської області від 11.09.2017р. по справі №922/2373/17,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче об'єднання "Каскад", м. Баштанка (Миколаївська обл.)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Корум Сорс", м. Київ,

до Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м. Харків,

про стягнення 295839,55 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року до господарського суду Харківської області з позовом до ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" звернулось ТОВ ВО "Каскад". У позові останній просив суд стягнути з відповідача на свою користь 179437,12 грн. інфляційних втрат та 24019,97 грн. 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по договору підряду №КС-СШ/114-14Пд від 16.07.2014р. Витрати по оплаті судового збору позивач просив суд покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.09.2017р. по справі №922/2373/17 (суддя Погорелова О.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче об'єднання "Каскад" 5235,12 грн. - інфляційних, 1743,01 грн. - 3% річних, а також судовий збір в розмірі 104,68 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду Харківської області від 11.09.2017р. по справі №922/2373/17 не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 4437,59 грн. та 4881,81 грн.

Зокрема, в обґрунтування своєї позиції по справі позивач зазначає, що судом не досліджене питання виникнення грошового зобов'язання у відповідача та права вимоги позивача; станом на 14.07.2017р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 179437,12 грн. інфляційних втрат та 24019,97 грн. 3% річних, 92382,46 грн. утриманих банком; судом не взято до уваги докази позивача щодо правомірності вимоги стягнення з відповідача суми відсотків утриманих банком з ТОВ ВО "Каскад" в результаті прострочення виконання ПАО "Світло Шахтаря" договірних зобов'язань.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 20.11.2017р.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№11723 від 16.11.2017р.), в якому просить оскаржуване рішення суду залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, в обґрунтування своєї позиції по справі відповідач зазначає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми відсотків за факторингом на підставі п.3.9. договору факторингу №473/59.2 від 05.03.2014р. є безпідставною, оскільки вказані суми нічим не підтверджені, а факт повідомлення відповідача про укладення договору факторингу є недоведеним; через не доведення позивачем дати підписання акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2014 року, розрахунок сум інфляційних нарахувань та 3% річних є невірним та необґрунтованим.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду 20.11.2017р. розгляд справи було відкладено на 04.12.2017р.

Представник третьої особи в призначене судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, а саме представник третьої особи отримав копію ухвали суду про відкладення слухання справи на 04.12. 24.11.2017р.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, зважаючи на те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника третьої особи.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду представник апелянта підтримав вимоги своєї скарги, просив задовольнити її в повному обсязі. Представник відповідача проти вимог скарги заперечував, просив оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

16.07.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробниче об'єднання "Каскад" (Підрядник) та Публічним акціонерним товариство "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" (Замовник) від імені та за рахунок якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Корум сорс" (на основі договору комерційного представництва №185/2013-У від 01.08.2013р.) було укладено договір підряду №КС-СШ/114-14Пд на виконання будівничо-монтажних робіт.

Згідно предмету договору, замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання на свій ризик, своїми силами та засобами, з використанням власних матеріалів замовника, виконати роботи на об'єкті замовника, у відповідності з кошторисною документацією (додаток №1 до договору), Технічним завданням та /або дефектним актом замовника (додаток №2 до договору), які є невід'ємною частиною цього договору і в строки, передбачені Календарним графіком виконання робіт (додаток №3 до договору), а Замовник зобов'язався прийняти та оплатити виконані підрядником роботи, в порядку установленим договором.

Відповідно до Додатку №2 до договору "Технічне завдання" підрядник зобовязався виконати будівничо-монтажні роботи по ремонту покрівлі Літейного цеху №3 інв. № 326 на території підприємства ПАТ Світло шахтаря.

Згідно пункту 2.1 загальна вартість робіт за даним договором визначається договірною ціною складеною на підставі кошторисної документації (Додаток №1 даного договору) і складає - 1873437,54 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 312239,59 грн.

Згідно п.2.6.1 Замовник після підписання даного договору перераховує Підряднику аванс на закупівлю матеріалів у розмірі 524562,54 грн.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом прийому-передачі робіт (п. 3.1 Договору).

Згідно п. 2.6.2. договору замовник здійснює остаточний розрахунок за виконані роботи шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 70 календарних днів після підписання остаточного акту приймання виконаних робіт (по формі КБ-2в), Довідки про вартість виконаних робіт та витрат (по формі КБ-3), у порядку передбаченому п. 6.4 Договору та акту введення об'єкта в експлуатацію (якщо це необхідно виходячи з характеру та виду робіт).

На виконання умов договору №КС-СШ/114-14Пд позивачем були виконані роботи на загальну суму 1873437,54 грн., що підтверджується довідками про вартість виконаних робіт та Актом приймання виконаних будівельних робіт №1 на суму 1566848,80 грн. від 04.09.2014р. та Актом приймання виконаних будівельних робіт №2 на суму 306513,22 грн. від 22.10.2014р.

05.03.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Перший Український ОСОБА_3" (банк, фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад" (клієнт, позивач) був укладений договір факторингу з регресом №473/59.2, за умовами якого фактор зобов'язався здійснювати факторингове фінансування клієнта за плату на умовах факторингу з регресом.

Згідно даного договору факторингове фінансування це операція фінансування під відступлене право вимоги, відповідно до якої фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору свої права вимоги з контрактом у повному обсязі.

Боржник - це юридична особа, боржник за контрактом, визначений у Переліку боржників (Додаток №1), яка згідно контракту прийняла у власність майно (продукцію)/роботи/послуги від клієнта і зобов'язалась здійснити оплату на умовах відстрочення платежу; права вимоги клієнта до якої відступаються факторові за цим договором.

Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу з регресом №473/59.2 та його Додаткової угоди №1 від 17.09.2014р. боржником, за договором підряду №КС-СШ/114-14Пд на виконання будівничо-монтажних робіт від 16.07.2014р., виступає ПАТ "Світло шахтаря".

15.09.2014р. ТОВ ВО "Каскад" та ПАТ "Світло шахтаря", уклали додаткову угоду №1, якою визначили, що замовник зобов'язується в строк до 01.12.2014р. (включно) погасити заборгованість перед підрядником за договором №КС-СШ/114-14П від 16.07.2014р. загальною вартістю 1042286,26 грн. з ПДВ за Актом виконаних робіт №1 від 04.09.2014р.

Пунктом 2 цієї угоди сторони узгодили, що у звязку з тим, що права грошових вимог до замовника , що виникли на підставі договору, у відповідності до первинних документів, які підтверджують дійсність права вимоги, відступаються підрядником Публічному акціонерному товариству "Перший Український ОСОБА_3", починаючи з дати набрання чинності даної угоди усі платежі за договором здійснюються виключно у безготівковій формі реквізитами ПАТ "ПУМБ".

За п. 10.4.2. договору факторингу з регресом клієнт має право у будь-який час здійснити зворотній викуп будь-якого права вимоги на умовах, встановлених ст. 9 цього договору, шляхом направлення банку відповідного листа-клопотання.

08.06.2016р. Публічне акціонерне товариство "Перший Український ОСОБА_3 банк" (фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад" (клієнт) склали Реєстр зворотного викупу №1, згідно якого домовились, що клієнт здійснює зворотний викуп права вимоги грошових коштів за Актом приймання виконаних робіт №1 від 04.09.2014р. на суму 141721,20 грн.

Отже, як зазначає позивач у позові, він набув право вимоги до відповідача за Актом приймання виконаних робіт №1 від 04.09.2014р., згідно договору №КС-СШ/114-14Пд від 16.07.2014р. на суму 141721,20 грн.

Враховуючи умови додаткової угоди №1 від 15.09.2014р., відповідач повинен був здійснити оплату 01.12.2014р.

Останній акт приймання виконаних робіт був підписаний сторонами 22.10.2014р. Станом на дату підписання акту виконаних робіт, з врахуванням авансових платежів, сума боргу ПАТ "Світло шахтаря" за виконані роботи перед ТОВ ВО "Каскад" складала 1380419,20 грн.

Як стверджує позивач, строк оплати за виконані роботи, згідно додаткової угоди від 15.09.2014р. до договору №КС-СШ/114-14Пд від 16.07.2014р., настав - 02.12.2014р., а позивач набув право вимоги до відповідача за Актом приймання виконаних робіт №1 від 04.09.2014р. згідно договору №КС-СШ/114-14Пд від 16.07.2014 на суму 141721,20 грн. Враховуючи, що оплата була здійснена з простроченням встановленого договором строку, а саме наступними платежами: 24.10.2016р. - 5000,00 грн., 31.10.2016р. - 10000,00 грн., 07.11.2016р. - 50361,84 грн., 07.11.2016р. - 76324,16 грн., у зв'язку з чим позивачем було нараховано відповідачу інфляційні у розмірі 179437,12 грн., 3% річних в сумі 24019,97 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму пені у розмірі 92382,46 грн., яка була стягнута банком з позивача з сум коштів, що підлягали перерахуванню ТОВ ВО "Каскад" за договором факторингу з регресом №473/59.2.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення від 11.09.2017р. дійшов висновку, що обґрунтованими та такими, що підлягають до стягнення є суми 5235,12 грн. інфляційних втрат, 1743,01 грн. 3% річних; вимога про стягнення з відповідача 92382,46 грн. утриманої з позивача суми відсотків за договором факторингу є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню з підстав того, що позивачем до матеріалів справи не додано доказів направлення на адресу ПАТ "Світло шахтаря" письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж, як не подано й самого повідомлення.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, зазначає наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані роботи на загальну суму 1873437,54 грн., що підтверджується довідками про вартість виконаних робіт та Актом приймання виконаних будівельних робіт №1 на суму 1566848,80 грн. від 04.09.2014р. та Актом приймання виконаних будівельних робіт №2 на суму 306513,22 грн. від 22.10.2014р.

Втім, відповідач вчасно за виконані роботи не розрахувався, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Як зазначалось вище між Публічним акціонерним товариством "Перший Український ОСОБА_3" та ТОВ "Каскад" було укладено договір факторингу з регресом №473/59.2.

Поняття факторингу та його особливості визначені главою 73 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.1077 Цивільного кодексу України передбачено що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У відповідності до ст.1079 Цивільного кодексу України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт; клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності; фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Отже, суб'єктний склад Договору факторингу відповідає вимогам ст. 1079 Цивільного кодексу України. Зокрема, Фактором за цим договором є ПАТ "ПУМБ", яке є фінансовою компанією, видом діяльності якої є надання фінансових послуг, а Клієнтом юридична особа - ТОВ ВО "Каскад".

Тобто, починаючи з 15.09.2014р. право грошової вимоги до ПАТ "Світло Шахтаря" за договором підряду №КС-СШ/114-14Пд від 16.07.2014р. перейшло до ПАТ "ПУМБ".

Між ПАТ "ПУМБ" та ТОВ "Каскад" було погоджено, що за договором факторингу з регресом клієнт має право у будь-який час здійснити зворотній викуп будь-якого права вимоги на умовах, встановлених ст.9 цього договору, шляхом направлення банку відповідного листа-клопотання.

Як підтверджується наданими до матеріалів справи документами, 08.06.2016р. Публічне акціонерне товариство "Перший Український ОСОБА_3" та ТОВ ВО "Каскад" склали Реєстр зворотного викупу №1, згідно якого домовились, що клієнт здійснює зворотний викуп права вимоги грошових коштів за Актом приймання виконаних робіт №1 від 04.09.2014р. на суму 141721,20 грн.

Отже, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що 08.06.2016р. позивач набув право грошової вимоги до ПАТ "Світло Шахтаря" за договором підряду №КС-СШ/114-14Пд від 16.07.2014р. у розмірі 141721,20 грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем суми інфляційних та 3% річних нараховані з 2014 року по Акту приймання виконаних робіт №1 від 04.09.2014р. та Акту приймання виконаних робіт №2 від 22.10.2014р.

За результатами перерахунку розміру інфляційних втрат та 3% річних, заявлених до стягнення, з використанням калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга.Еліт 9.1.3", колегія суддів встановила, що суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних в розмірі 5235,12 грн. та 3% річних в розмірі 1743,01 грн. за період з 08.06.2016р. по 07.11.2016р. (з урахуванням часткових оплат проведених відповідачем 24.10.2016р., 31.10.2016р., 07.11.2016р.); в іншій частині правомірно відмовив з огляду на необґрунтованість таких вимог.

Також, колегія суддів вважає необхідним зауважити, що апелянт в своїй апеляційній скарзі помилково посилається на те, що розрахунки суду були здійснені невірно. Зокрема, апелянт зазначає, що судом не вірно вказано дату складення реєстру зворотного викупу, а саме замість 17.06.2016р. помилково вказано дату 08.06.2016р., однак перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає про помилковість вказаних тверджень апелянта, оскільки документи свідчать, що реєстр зворотного викупу №1 складено саме 08.06.2016р., про що й вірно зазначив суд першої інстанції (т.1, а.с.48).

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 92382,46 грн. - суми, яка була утримана банком, за прострочення виконання зобов'язання клієнтом за борговими зобов'язаннями по договору факторингу (п. 2.10.2 договору факторингу), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.3.4. договору Факторингу, у разі порушення (невиконання чи неналежного/часткового виконання) боржником зобовязання, боржник і клієнт відповідають перед фактором, як солідарні боржники, що означає право фактора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від боржника і клієнта разом, так і від кожного з них окремо.

Відповідно п. 3.6. договору факторингу у разі порушення зобовязання Боржником, Клієнт зобовязаний не пізніше першого банківського дня після спливу періоду очікування виконати зобовязання.

За п. 3.8. договору факторингу у разі порушення клієнтом строку виконання зобовязання, клієнт несе відповідальність, та зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Розрахунок пені здійснюється на суму простроченого боргового зобовязання за весь час прострочення.

У разі наявності будь-якої заборгованості клієнта за борговими зобовязаннями за цим договором станом на дату отримання банком коштів від боржника за відступленими банку правами вимоги, банк утримує з суми коштів, що підлягає перерахуванню клієнту згідно з цим підпунктом договору, суму заборгованості клієнта за борговими зобовязання за цим договором і направляє ці кошти в рахунок її погашення (п.2.10.2 Договору Факторингу).

Як вбачається з матеріалів справи сума у розмірі 92382,46 грн. була нарахована Банком, у зв'язку з тим, що боржник - ПАТ "Світло Шахтаря" не виконав по закінченню періоду очікування взяте на себе зобов'язання по сплаті боргу за виконанні роботи згідно договору №КС-СШ/114-14Пд від 16.07.2014р. та додаткової угоди від 15.09.2014р.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що договір факторингу містить пункт 11.6. згідно якого клієнт самостійно несе усі ризики, пов'язані із несвоєчасністю оплати боржником за контрактом, в тому числі, усвідомлює та приймає збільшення розміру плати за цим договором, у зв'язку з несвоєчасним виконанням зобов'язань боржника перед фактором.

Таким чином, враховуючи зазначене, ТОВ ВО "Каскад", як клієнт за договором факторингу самостійно несе всі ризики, пов'язані із несвоєчасністю оплати боржником (відповідачем у справі) за контрактом. Умови, яка б передбачала погашення вказаних ризиків боржником перед клієнтом за договором факторингу в договорі відсутня.

У зв'язку з чим, дана частина позову не підлягає задоволенню з підстав необґрунтованості вказаних вимог до відповідача у справі.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Враховуючи приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7, рішення господарського суду Харківської області від 11.09.2017р. по справі №922/2373/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, викладених судом апеляційної інстанції в мотивувальній частині даної постанови.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, керуючись ст.ст.49, 99 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.49, 91, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче об'єднання "Каскад" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 11.09.2017р. по справі №922/2373/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя П.В. Тихий