КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. Справа№ 911/724/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Тищенко А.І.

Від позивача : не з'явилися;

Від відповідача-1: не з'явилися;

Від відповідача-2: не з'явилися;

Від третьої особи: Ванда С.В. - представник.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.11.2017

у справі № 911/724/15 (суддя Ярема В.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національного банку України

про стягнення 944 285,31 дол. США та 1 327,71 гривень

за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"

до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/724/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національного банку України про стягнення 944 285,31 дол. США та 1 327,71 гривень.

07.11.2017 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" надійшла зустрічна позовна заява до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про внесення змін до договору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.11.2017 у справі № 911/724/15 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про внесення змін до договору та додані до неї документи повернуто без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 07.11.2017 у справі № 911/724/15 про повернення зустрічного позову скасувати та направити справу до Господарського суду Київської області для вирішення питання про прийняття зустрічного позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскарженої ухвали неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи та неправильно застосував норми процесуального права, у зв'язку з чим зазначена ухвала підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції, проігноровано доводи викладені у зустрічній позовній заяві, що на момент подання зустрічної позовної заяви, враховуючи негативний фінансовий стан, наявність чинних арештів грошових коштів на рахунках, що накладені постановами органів Державної виконавчої служби, позивач не має можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Майданевича А.Г. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 07.12.2017.

06.12.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від ТОВ "Фоззі-Фуд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.

Представник НБУ в судовому засіданні 07.12.2017 надала пояснення по суті спору, заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу ТОВ "Фоззі-Фуд" відхилити, а ухвалу Господарського суду Київської області від 07.11.2017 по справі №911/724/15 залишити без змін.

Крім того, в судовому засіданні представник третьої особи заперечувала проти поданого ТОВ "Фоззі-Фуд" клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до п. 3.9.1.-3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представника третьої особи, що з'явилася у судове засідання колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Участь в судовому засіданні 07.12.2017 представників ТОВ "Фоззі-Фуд", судом обов'язковою не визнавалась. Клопотань про продовження строку розгляду не заявлялось.

Також, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що у відповідності до ч.2 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а продовження зазначеного строку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України без клопотання сторони по справі, не передбачено ГПК України.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Такої ж правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України, зокрема, у своїй постанові від 07.07.2016 року по справі 910/21819/15.

Застосовуючи відповідно до ч.1ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності представників позивача, відповідача-1 та відповідача-2, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений п'ятнадцятиденним строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно із статтею 60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до пункта 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З огляду встановлені статтею 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору, за подання у 2017 році до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання до суду першої інстанції зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" про внесення змін до договору, сума належного до сплати судового збору становила 1 600,00 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи в порушення вищезазначених приписів норм закону, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" не додано до зустрічної позовної заяви документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, відповідно до змісту зустрічної позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" просив суд першої інстанції відстрочити сплату судового збору за подання відповідного позову до прийняття рішення по справі, посилаючись на скрутне фінансове становище, спричинене накладенням органами державної виконавчої служби арешту на грошові кошти на рахунках, а відтак не має можливості сплатити судовий збір.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виходячи з положень вказаної вище норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. До того ж, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Згідно із пунктом 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін.

Таким чином, клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Статтями 33, 36 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Проте з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що в порушення вказаних законодавчих вимог, заявником не подано суду першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження свого майнового стану та обставин щодо відсутності у нього коштів, майна станом на дату подання зустрічного позову, відтак неможливості у зв'язку з цим сплатити судовий збір.

До того ж, позивачем за зустрічним позовом доказово не обґрунтовано можливість сплатити судовий збір до прийняття судом рішення в даній справі.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виключних обставин, що перешкоджають здійсненню сплати судового збору за подання відповідного позову, як-то: відсутності коштів, майна, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" про відстрочення сплати судового збору.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Таким чином, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" при зверненні до суду першої інстанції з зустрічною позовною заявою не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, у той час як судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Фоззі-Фуд" про відстрочення сплати судового збору, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення позовної заяви без розгляду в порядку пункта 4 частини 1 статті 63 ГПК України.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали та не спростовують правильності висновків господарського суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду Київської області відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже підстав для її скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105, 106, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 07.11.2017 у справі № 911/724/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/724/15 повернути Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.Г. Майданевич

А.І. Тищенко