РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017Справа №910/16029/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕРПАЙП УКРАЇНА»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріа Груп»

про стягнення 1 205 265,90 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Гарагуц В.С. - по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАСТЕРПАЙП УКРАЇНА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріа Груп» про стягнення 450 000 грн.

Ухвалою від 22.09.2017р. порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 13.10.2017р.

Представником позивача 13.10.2017р. було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке було розглянуто судом та задоволено.

Одночасно, вказаним учасником судового процесу також було подано заяву про збільшення позовних вимог, яка судом прийнята як така, що відповідає приписам ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Представником відповідача 13.10.2017р. було подано письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні 13.10.2017р. представниками учасників судового процесу подано спільне клопотання про продовження строків розгляду справи на 15 днів, яке судом розглянуто та задоволено з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку щодо задоволення спільного клопотання учасників судового процесу про продовження строків розгляду справи.

В судовому засіданні у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 04.12.2017р.

Ухвалою від 13.10.2017р. продовжено строк позгляду спору на 15 алендарних днів.

Представник відповідача у судове засідання 04.12.2017р. не з'явився, проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, незважаючи на те, що відповідач під час розгляду спору не скористався правами, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору, а отже, справа може бути розглянута по суті за наявними у ній документами в судовому засіданні 04.12.2017р. у відповідності до ст.75 вказаного нормативно-правового акту.

В судовому засіданні 04.12.2017р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАСТЕРПАЙП УКРАЇНА» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атріа Груп» (покупець) було укладено договір поставки №2810-2016, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені цим договором, передати у власність покупця (продавати покупцеві), а покупець - приймати та оплачувати поставлені постачальником будівельні матеріали та вироби, згідно зі специфікаціями та заявками (товари), що належать постачальникові на праві власності.

За умовами п.1.2 договору №2810-2016 від 28.10.2016р. найменування, одиниці виміру та ціни товарів, поставка яких охоплюється предметом цього договору, їх часткове співвідношення визначаються сторонами у специфікаціях, які містимуться у додаткових угодах до цього договору і будуть його невід'ємними частинами.

Згідно з п.2.5.2 договору №2810-2016 від 28.10.2016р. обов'язок постачальника передати товари (щодо кожної партії товарів) за цим договором вважається виконаним з моменту надання відповідної партії товарів, визначеної у відповідній специфікації, в розпорядження покупця (для розвантаження покупцем) у пункті поставки.

Факт приймання-передачі товарів від постачальника покупцеві підтверджується відповідними видатковими накладними, підписаними повноважними представниками сторін. Перехід права власності на товари та усіх ризиків, пов'язаних із псуванням, пошкодженням та втратою товарів, від постачальника до покупця здійснюється в момент передачі товарів постачальником покупцеві, що підтверджується видатковою накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін (п.п.2.7.1, 2.8 договору №2810-2016 від 28.10.2016р.).

Відповідно до п.4.1 договору №2810-2016 від 28.10.2016р. ціна на товари, поставка яких охоплюються предметом цього договору, визначається сторонами у специфікаціях та відповідних видаткових накладних.

У п.4.2 договору №2810-2016 від 28.10.2016р. зазначено, що покупець зобов'язаний у повному обсязі оплачувати кожну партію товарів протягом строку (у термін), що визначається у відповідній специфікації.

Пунктом 4.5 укладеного між сторонами правочину передбачено, що всі розрахунки здійснюються з використанням національної грошової одиниці України - гривні, у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на вказаний в цьому договорі банківський рахунок постачальника.

Згідно п.4.6 договору загальна вартість товарів, поставка яких здійснюється постачальником покупцеві в межах цього договору, визначається загальною сумою вартостей товарів, що вказується у видаткових накладних, підписаних сторонами в процесі виконання цього договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відбитками печаток сторін і діє до 31.12.2016р. включно. Дія цього договору автоматично продовжується на 365 календарних днів з 01.01.2017р., якщо дію цього договору не буде припинено достроково у порядку, визначеному договором (п.7.1 договору №2810-2016 від 28.10.2016р.).

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір поставки №2810-2016 від 28.10.2016р., як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

Як свідчать матеріали справи, в межах договору №2810-2016 від 28.10.2016р. сторонами було складено та підписано специфікацію №1 від 28.10.2016р., в якій визначено перелік, найменування, кількість та вартість товару, що поставляється в межах вказаного правочину.

У додатковій угоді від 20.03.2017р. сторони дійшли згоди змінити порядок оплати товарів, поставка яких підтверджується видатковими накладними №308 від 25.11.2016р., №312 від 01.12.2016р., №333 від 19.12.2016р., № 342 від 23.12.2016р., №343 від 28.12.2016р., №348 від 29.12.2016р., №349 від 29.12.2016р., №8 від 23.01.2017р., №28 від 15.03.2017р., підписаними сторонами (їх повноважними представниками) на підставі договору, а саме погодили, що оплата товарів, поставка яких підтверджується вищенаведеними видатковими накладними має бути здійснена покупцем на користь постачальника в наступному порядку: включно до 30.07.2017р. покупець має сплатити постачальнику 450 000 грн., з урахуванням податку на додану вартість; включно до 30.08.2017р. покупець має оплатити постачальнику 550 265, 90 грн. з урахуванням податку на додану вартість; включно до 30.09.2017р. покупець має оплатити постачальнику 555 000 грн. з урахуванням податку на додану вартість.

Як вбачається з представлених суду документів, Товариством з обмеженою відповідальністю «МАСТЕРПАЙП УКРАЇНА» на виконання умов договору №2810-2016 від 28.10.2016р. було поставлено, а представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріа Груп» на підставі відповідних довіреностей прийнято товар на загальну суму 4 649 765,90 грн., про що контрагентами складено та підписано видаткові накладні №308 від 25.11.2016р., №312 від 01.12.2016р., №333 від 19.12.2016р., № 342 від 23.12.2016р., №343 від 28.12.2016р., №348 від 29.12.2016р., №349 від 29.12.2016р., №8 від 23.01.2017р., №28 від 15.03.2017р., №31 від 17.03.2017р.

Проте, за твердженнями заявника, покупцем товар у визначений договором строк оплачено не було, зокрема, перераховано у період з 31.10.2016р. по 08.08.2017р. грошові кошти лише на суму 3 444 500 грн., внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість в сумі 1 205 265,90 грн., що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом (з урахуванням заяви від 13.10.2017р. про збільшення позовних вимог.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачем наголошено на тому, що 12.10.2017р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Атріа Груп» було частково оплачено поставлений товар, а саме на суму 450 000 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст.692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як зазначалось судом, відповідно до п.4.1 договору №2810-2016 від 28.10.2016р. ціна на товари, поставка яких охоплюються предметом цього договору, визначається сторонами у специфікаціях та відповідних видаткових накладних.

У п.4.2 договору №2810-2016 від 28.10.2016р. зазначено, що покупець зобов'язаний у повному обсязі оплачувати кожну партію товарів протягом строку (у термін), що визначається у відповідній специфікації.

У додатковій угоді від 20.03.2017р. сторони дійшли згоди змінити порядок оплати товарів, поставка яких підтверджується видатковими накладними №308 від 25.11.2016р., №312 від 01.12.2016р., №333 від 19.12.2016р., № 342 від 23.12.2016р., №343 від 28.12.2016р., №348 від 29.12.2016р., №349 від 29.12.2016р., №8 від 23.01.2017р., №28 від 15.03.2017р., підписаними сторонами (їх повноважними представниками) на підставі договору, а саме погодили, що оплата товарів, поставка яких підтверджується вищенаведеними видатковими накладними має бути здійснена покупцем на користь постачальника в наступному порядку: включно до 30.07.2017р. покупець має сплатити постачальнику 450 000 грн., з урахуванням податку на додану вартість; включно до 30.08.2017р. покупець має оплатити постачальнику 550 265, 90 грн. з урахуванням податку на додану вартість; включно до 30.09.2017р. покупець має оплатити постачальнику 555 000 грн. з урахуванням податку на додану вартість.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що строк оплати товару, поставленого згідно видаткових накладних №308 від 25.11.2016р., №312 від 01.12.2016р., №333 від 19.12.2016р., № 342 від 23.12.2016р., №343 від 28.12.2016р., №348 від 29.12.2016р., №349 від 29.12.2016р., №8 від 23.01.2017р., №28 від 15.03.2017р., №31 від 17.03.2017р., настав.

Проте, як вказувалось вище, за твердженнями заявника, які з боку відповідача не спростовані, Товариством з обмеженою відповідальністю «Атріа Груп» поставлений товар було оплачено частково, а саме перераховано у період з 31.10.2016р. по 08.08.2017р. грошові кошти лише на суму 3 444 500 грн., внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість в сумі 1 205 265,90 грн., що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом (з урахуванням заяви від 13.10.2017р. про збільшення позовних вимог.

Проте, з представлених суду документів, а саме платіжних доручень за 12.10.2017р. вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Атріа Груп» було до моменту остаточного визначення позивачем суми позовних вимог (заява про збільшення позовних вимог від 13.10.2017р.) сплачено постачальнику в рахунок погашення заборгованості 450 000 грн.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи те, що відповідач у встановленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, та належних і допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів виконання в повному обсязі своїх обов'язків за договором №2810-2016 від 28.10.2016р. в частині оплати товару на суму 4 649 765,90 грн. не надав, а підтвердив виконання свого грошового зобов'язання лише на суму 3894500 грн. господарський суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, а саме на суму 755 265,90 грн.

Одночасно, за поясненнями представника позивача, наданими у судовому засіданні 04.12.2017р., відповідачем 09.11.2017р. було частково погашено заборгованість на суму 300 000 грн.

З приводу погашення заборгованості на вказану суму 09.11.2017р. суд зазначає наступне.

Статтею 80 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави припинення провадження по справі. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що провадження у справі припиняється якщо відсутній предмет спору (п.11 ст.80 Господарського процесуального кодексу України).

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи (п.4.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно з п.4.4 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ст.80 норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що на момент виникнення спору заборгованість в розмірі 300 000 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «Атріа Груп» погашено не було, а частково внесено плату лише 09.11.2017р., суд дійшов висновку, що провадження по справі в частині стягнення основного боргу на суму 300 000 грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, з огляду на викладене у сукупності, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕРПАЙП УКРАЇНА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріа Груп» про стягнення основного боргу, а саме в розмірі 455 265,90 грн.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволених вимог. При цьому, судом прийнято до уваги, що часткова оплата заборгованості була здійснена відповідачем 12.10.2017р., тобто, до моменту подання позивачем заяви про збільшення позовних вимог, а отже, остаточного визначення заявникома ціни позову. Тобто, у даному випадку позивач мав дійсну можливість та можливість визначити суму стягнення з урахуванням внесеної 12.10.2017р. відповідачем часткової оплати, а отже в цій частині, за висновками суду, судовий збір залишається за позивачем. Одночасно, судовий збір за стягнення основного боргу в сумі 300 000 грн., який було погашено відповідачем 09.11.2017р., покладається на відповідача.

Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження в частині стягнення основного боргу в сумі 300 000 грн. припинити на підставі п.11 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріа Груп» (03146, м.Київ, вул.Качалова, будинок 5-В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕРПАЙП УКРАЇНА» (01042, м.Київ, вул.Чигоріна, будинок 18, поверх 4, ) заборгованість в розмірі 455 265,90 грн. та судовий збір в сумі 11 328,99 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

08.12.2017р.

Суддя Спичак О.М.