ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.12.2017 Справа № 904/9499/17

За позовом Приватного підприємства "КРІСТ-УКРАЇНА", м. Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ЯСНА ТРАДИЦІЯ", м.Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 257 020, 70 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

від позивача - представник ОСОБА_1, довіреність від 24.10.2017 року

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "КРІСТ-УКРАЇНА", м. Черкаси (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ЯСНА ТРАДИЦІЯ", м. Дніпро заборгованість в сумі 251 050, 52 грн., неустойку в сумі 5 330,52 грн., 3% річних в сумі 639,66 грн. Судовий збір позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 7 від 28.08.2015 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду від 09.11.2017 року порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 28.11.2017р.

Представник відповідача в судове засідання 28.11.2017 року не з`явився, відзив на позовну заяву та витребувані ухвалою суду документи не надав.

Ухвалою господарського суду від 28.11.2017 року розгляд справи відкладено на 11.12.2017 року.

Після судового засідання 28.11.2017 року, до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, забезпечення проведення просить доручити Господарському суду Черкаської області (а.с.87).

Ухвалою суду від 28.11.2017 року вищезазначене клопотання задоволено, та ухвалено провести наступне судове засідання 11.12.2017 року в режимі відеоконференції.

Повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позов та інші витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. Судом направлялась відповідачу кореспонденція на дві адреси (юридична адреса-1: 49000, м. Дніпро, вул. Робоча, 23В/209; адреса-2: 51200, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 154), що зазначені в позовній заяві.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Робоча, 23В/209 на яку було відправлено ухвалу суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказана в позові (а.с. 76-81).

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1.Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Враховуючи зазначене, господарський суд вважає, що відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки судом було належним чином виконано вимоги ч. 1 ст. 64 та ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 11.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2015 року між Приватним підприємством "КРІСТ-УКРАЇНА" (надалі - Позивач/Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ЯСНА ТРАДИЦІЯ" (надалі - Відповідач/Покупець) укладено Договір поставки №7 (надалі - Договір).

Відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцеві комплексні харчові добавки (далі - Товар), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити згідно умов договору.

Згідно умов п. 3.1 Договору ціна за одиницю продукції визначена Сторонами у накладних на день поставки товару.

Розрахунки за цим Договором здійснюються протягом 21 банківського дня, з моменту отримання товару. День отримання товару є днем передачі його покупцеві, що підтверджується підписами Сторін на накладній. В разі використання послуг перевізника днем отримання товару є день передачі товару перевізником, що підтверджується документами перевізника (п. 3.2 Договору).

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що оплата товару проводиться шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника або іншим способом, не забороненим законодавством України. При проведенні розрахунків за Товар у безготівкову порядку, датою оплати є дата зарахування відповідної суми коштів на рахунок Постачальника.

Покупець зобов'язаний на вимогу Постачальника звірити стан розрахунків та оформити і підписати акт звірки (п. 3.4 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, у випадку порушення зобов'язання сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством.

За недотримання строку оплати Покупець виплачує Постачальнику нейстойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день просрочки (п. 4.4 Договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2015року. У частині розрахунків Договір діє до повного виконання всіх обов'язків сторонами. якщо жодна із Сторін за 30 днів до закінчення строку дії цього Договору не сповістить письмово іншу Сторону про своє небажання продовжувати дію цього Договору, цей Договір автоматично продовжується на наступний рік (п. 7.1 Договір).

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від виконання обов'язків, взятих на себе за даним договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем 13.10.2017 року направлено на адреси Відповідача претензію з вих. № 11/10/17/1 від 11.10.2017 року (а.с. 24) про необхідність сплати заборгованості в сумі 215 050, 52 грн., яка утворилась відповідно до Договору поставки № 7 від 28.08.2015 року.

Позивач направив вищезазначену претензію 13.10.2017 року про що, свідчить копія опису вкладення поштового відправлення (а.с. 20-23). Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У зв'язку з тим, що відповідач не провів з позивачем розрахунків за поставлений товар, останній був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Дослідивши зміст позовної заяви, суд встановив, що позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 251 050, 52 грн. (з урахуванням часткової оплати у розмірі 531546, 64 грн.) зазначаючи, що заборгованість у розмірі 92005, 56 грн. виникла до 28.02.2017р., що підтверджується актом звірки станом на 28.02.2017року та 690 591 грн. 60 коп. за період з 03.03.2017 року по 28.08.2017 року, що підтверджується видаткових накладних.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення основного боргу у сумі 92005, 56 грн., яка за твердженням позивача виникла до 28.02.2017 року, оскільки позивачем до позовної заяви не додано жодних належних та допустимих доказів щодо здійснення Відповідачу поставки товару за даний період, а саме не додано жодних видаткових накладних та рахунків - фактур.

ОСОБА_2 звірки взаємних розрахунків станом на 28.02.2017 року (а.с.16) не приймається судом як належний та допустимий доказ наявності заборгованості, оскільки даний ОСОБА_2 не містить посилань на будь - який договір за яким саме здійснено звірку.

Крім того, акт не є первинним документом, що підтверджує здійснення тієї чи іншої операції та не може бути належним та допустимим доказом здійснення певних господарських операцій, зокрема щодо поставки товару та його оплати. Також, суд звертає увагу, що в акті не зазначені видаткові накладні згідно яких здійснено поставку товару.

З огляду на вищезазначене суд не вважає акт належним та допустимим доказом наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за поставлений товар на суму 92005, 56 грн.

Судом встановлено та матеріали справи підтверджено, що Позивачем на виконання умов Договору здійснено поставку товару Відповідачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, які підписані обома сторонами та скріплені їхніми печатками:

- Видаткова накладна № РН-0000058 від 03.03.17р. на суму 15275,88 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000064 від 09.03.17р. на суму 21452,64 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000067 від 13.03.17р. на суму 32136,12 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000073 від 15.03.17р. на суму 64984,08 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000078 від 22.03.17р. на суму 71970,00 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000090 від 28.03.17р. на суму 69394,32 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000127 від 05.05.17р. на суму 20798,04 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000134 від 13.05.17р. на суму 18068,40 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000142 від 16.05.17р. на суму 8553,60 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000147 від 19.05.17р. на суму 8553,60 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000155 від 25.05.17р. на суму 17491,68 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000163 від 02.06.17р. на суму 2971,08 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000168 від 07.06.17р. на суму 4244,40 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000174 від 09.06.17р. на суму 4228,80 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000177 від 13.06.17р. на суму 5995,92 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000180 від 15.06.17р. на суму 5045,76 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000188 від 22.06.17р. на суму 8409,60 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000198 від 27.06.17р. на суму 11585,16 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000202 від 03.07.17р. на суму 4204,80 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000206 від 07.07.17р. на суму 11068,44 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000208 від 10.07.17р. на суму 6613,56 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000216 від 12.07.17р. на суму 2106,00 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000221 від 14.07.17р. на суму 3049,80 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000224 від 17.07.17р. на суму 2207,40 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000228 від 19.07.17р. на суму 2628,60 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000229 від 20.07.17р. на суму 22982,40 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000232 від 21.07.17р. на суму 20008, 80 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000233 від 21.07.17р. на суму 12645,60 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000235 від 24.07.17р. на суму 3357,12 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000242 від 26.07.17р. на суму 22216,20 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000243 від 27.07.17р. на суму 13285,20 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000247 від 28.07.17р. на суму 20110,20 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000248 від 28.07.17р. на суму 10717,20 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000251 від 31.07.17р. на суму 28325,40 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000259 від 04.08.17р. на суму 3468,36 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000268 від 09.08.17р. на суму 4212,00 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000272 від 11.08.17р. на суму 8424,00 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000281 від 16.08.17р. на суму 16848,00 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000282 від 17.08.17р. на суму 16848,00 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000285 від 18.08.17р. на суму 16848,00 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000288 від 22.08.17р. на суму 33708,00 грн.

- Видаткова накладна № РН-0000297 від 28.08.17р. на суму 13549,40 грн.

Загальна сума поставленого Товару за період з 03.03.2017 року по 28.08.2017 року за видатковими накладними становить 690 591,60 грн. (містяться в матеріалах справи - а.с. 33-74).

Отже, за вищезазначеними видатковими накладними підтверджується поставка Позивачем товару на загальну суму 690 591, 60 грн., та його прийняття Відповідачем (наявність печатки та підпису відповідача на видаткових накладних).

Згідно банківської довідки №509/1355/2017 від 26.10.2017 року по особовому рахунку №1 (а.с. 31-32) за період березень - серпень 2017 року відповідачем на рахунок позивача сплачено кошти на загальну суму 531 546, 64 грн.

Зважаючи на вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність заборгованості у відповідача перед позивачем за поставлений товар у розмірі 159044, 96 грн. (690591,60 грн. -531546,64 грн. = 159044,96 грн.), яка підтверджена матеріалами справи.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 3.2 договору, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості поставленого позивачем та прийнятого відповідачем товару настав. Тобто відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання за договором поставки.

Відповідач доказів оплати вартості отриманого товару у повному обсязі до суду не подав, доводи позивача не спростував, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем існує заборгованість у розмірі 159044, 96грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 712 Цивільного кодексу України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов'язки щодо оплати поставленого товару, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме стягненню у розмірі 159044,96 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначеної норми закону, Позивачем за невиконання належним чином грошових зобов'язань у встановлений строк, нараховано до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 639, 66 грн. (розрахунок нарахування 3% річних наявний в матеріалах справи - а.с. 7).

Судом перевірено наданий розрахунок та встановлено, що позивачем здійснено розрахунок 3% річних на загальну суму 251050,52 грн., тобто розмір основної заборгованості визначено більшим, ніж підтверджено матеріалами справи, у зв'язку з чим, господарським судом здійснено перерахунок 3% річних з урахуванням встановленої та підтвердженої суми боргу, а саме у розмірі 159044, 96грн.

Після перерахунку відповідно до вимогам чинного законодавства, судом встановлено, що сума 3% річних становить 405,24 грн.

При викладених обставинах вимоги позивача щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 405, 96 грн.

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що за недотримання строку оплати Покупець виплачує Постачальнику нейстойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день просрочки.

На підставі п. 4.4 Договору Позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 5330 грн. 52 коп. за період з 27.09.2017 - 27.10.2017р. (розрахунок нарахування пені наявний в матеріалах справи - а.с. 7).

Судом перевірено наданий розрахунок та встановлено, що позивачем здійснено розрахунок пені на загальну суму 251050,52 грн., тобто розмір основної заборгованості визначено більшим, ніж підтверджено матеріалами справи, у зв'язку з чим, господарським судом здійснено перерахунок пені з урахуванням встановленої та підтвердженої суми боргу, а саме у розмірі 159044, 96грн.

Після перерахунку відповідно до вимогам чинного законодавства, судом встановлено, що розмір пені становить 3376, 98 грн.

При викладених обставинах вимоги позивача щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 3376, 98 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Стягненню з відповідача підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 442, 41 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 32-34, 48-49, 80, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ЯСНА ТРАДИЦІЯ" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 154, ) на користь Приватного підприємства "КРІСТ-УКРАЇНА" (18034, м. Черкаси, вул. Олексія Панченка, 7, ) основний борг у розмірі 159044, 96 грн., пеня у розмірі 3376, 98 грн., 3% річних 405, 24 грн. та судовий збір у розмірі 2 442, 41 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.12.2017

Суддя ОСОБА_3