донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.12.2017р. справа № 908/1879/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:не зявився
від відповідача: від третьої особи:не зявився не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», м. Запоріжжя
на рішення Господарського суду Запорізької області
від07.09.2016р.
по справі№ 908/1879/16 (суддя Науменко А. О.)
за позовомДепартаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя
до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», м. Запоріжжя Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, м. Запоріжжя
прозобовязання звільнити та повернути з користування майно

В С Т А Н О В И В:

Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя (далі «Позивач») звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом про зобовязання звільнення та повернення з користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», м. Запоріжжя (далі «Відповідач») приміщення, загальною площею 590,2 кв.м. по вул. Сталеварів, 9а в м. Запоріжжя, яке розташоване в підземному пішохідному переході по вул. Сталеварів, на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, шляхом виселення.

10.08.2016р. на адресу Господарського суду Запорізької області від Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради надійшла заява № 253/02-02 від 03.08.2016р. про зміну предмету позову, в якій позивач просить суд зобовязати відповідача звільнити та повернути з користування приміщення загальною площею 660,1 кв. м по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя, яке розташоване в підземному пішохідному переході по вул. Сталеварів на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради шляхом виселення.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.09.2016. по справі № 908/1879/16 позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради задоволено.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут» звільнити та повернути з користування приміщення загальною площею 660,1 кв. м по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя, яке розташоване в підземному пішохідному переході по вул. Сталеварів, на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради шляхом виселення.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради 1 378,00 грн судового збору.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою б/н від 15.11.2017р. до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить:

- зупинити провадження у справі № 908/1879/16 до вирішення повязаної з нею іншої справи № 908/508/16 за позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району;

- рішення Господарського суду Запорізької області від 07.09.2016. по справі № 908/1879/16 скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради залишити без задоволення.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення Господарського суду Запорізької області у цій справі не можна вважати законним та обґрунтованим, оскільки останнє ґрунтується на помилкових висновках суду і є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В основу заперечень скаржника покладено твердження про те, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення від 20.04.2016р. по справі № 908/508/16 не було зясовано та зроблено висновків щодо, передбаченого чинним законодавством, істотного порушення орендарем, укладеного сторонами, договору оренди приміщення № 700 від 04.05.2000р., що у свою чергу, призвело до незаконного ухвалення рішення по цій справі.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Татенко В. М., судді Стойка О. В., Попков Д. О.

Судом апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи в суді, а саме: повідомлення належним чином про час та місце судового розгляду та витребування у сторін необхідних доказів та пояснень для правильного вирішення спору.

Фіксація судового процесу апеляційної інстанції здійснювалась без застосування засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судове засідання не зявився, поважність причин неявки апеляційному суду не повідомив, втім, на електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду надіслав заперечення № 368/02-02 від 12.12.2016р. на апеляційну скаргу відповідача, у задоволенні якої, просив суд апеляційної інстанції відмовити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак, 12.12.2017р. Донецький апеляційний господарський суд отримав клопотання б/н від 07.12.2017р. відповідача, в якому останній просить зупинити провадження по справі № 908/1879/16 до вирішення повязаної з нею іншої справи № 908/508/16 та розглянути апеляційну скаргу за відсутності повноважного представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут».

Представник Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району у судове засідання не прибув та письмовим поясненням б/н від 05.12.2017р. повідомив апеляційний суд про те, що не має можливості виконати вимоги ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 27.11.2017р. по цій справі, оскільки копія апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» з усіма додатками, на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача не надходила.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін, адже наявних матеріалів і витребуваних додатково відомостей достатньо для надання належної правової оцінки правовідносинам у цій справі.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду ухваленим з дотриманням норм чинного законодавства, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04.05.2000р. між Запорізькою міською радою в особі начальника управлінням комунальної власності Запорізької міської ради (орендодавець), Відділом комунального господарства Орджонікідзевської адміністрації Запорізької міської ради (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробут» (орендар) укладено договір № 700 оренди приміщення (далі «Договір»), розташованого у підземному переході по вулиці Сталеварів.

Відповідно до розділу 1 договору, орендодавець на підставі рішення міськвиконкому від 13.12.1999р. за № 590 передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення загальною площею 660,1 кв. м. розташоване за адресою: вул. Сталеварів, що значиться на балансі відділу комунального господарства Орджонікідзевської районної адміністрації.

Дане приміщення розташоване у підземному переході по вулиці Сталеварів використовується орендарем на правах оренди під торгівлю непродовольчими товарами та надання побутових послуг.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що вступ орендаря у користування майном наступає одночасно з підписанням сторонами договору та акту прийому-передачі вказаного майна.

Відповідно до п. 5.1 договору орендар зобов'язаний використовувати орендоване приміщення виключно за його призначенням, визначеним Статутом підприємства та умовами цього договору.

Згідно п. 10.1 договору, останній діє з 04.05.2000р. до 04.05.2025р.

Згідно акту приймання-передачі від 04.05.2000р. орендодавець та балансоутримувач передали, а орендар прийняв спірне приміщення.

Органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у правовідносинах власності на комунальне майно, згідно Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, на підставі якого сесією Запорізької міської ради шостого скликання від 18.02.2011 року № 6 Про структуру виконавчих органів Запорізької міської ради, загальну чисельність складу Запорізької міської ради та їх виконавчих органів створений Департамент комунальної власності та приватизації, який, крім функції щодо власності майна територіальної громади, є орендодавцем комунального майна.

Додатковою угодою від 27.04.2011р. до договору оренди сторони дійшли згоди замінити сторону в договорі оренди, а саме орендодавця з Управління комунальної власності Запорізької міської ради на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, а балансоутримувача з Відділу комунального господарства Орджонікідзевської районної адміністрації на районну адміністрацію Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району.

З метою встановлення фактичного використання комунального майна по вказаному договору оренди 30.10.2014р. Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради була проведена перевірка за участю представника районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району.

В результаті проведення перевірки фактичного використання комунального майна по договору оренди № 700, 30.10.2014р. було виявлено, що всупереч п. 5.1 договору підземного пішохідного переходу з нежитловими приміщеннями по вул. Сталеварів - тільки частина (110,3 кв. м.) орендованого майна використовується орендарем за призначенням, тобто торгівля непродовольчими товарами та надання побутових послуг. Інша частина - 464,40 кв. м. використовується за іншим, не встановленим договором оренди, напрямком використання, про що складено Акт.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.04.2016 року по справі № 908/508/16 позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Добробут задоволено, розірвано договір оренди приміщення, розташованого у підземному переході по вул. Сталеварів № 700 від 04.05.2000р. укладеного між Запорізькою міською радою в особі начальника управлінням комунальної власності Запорізької міської ради (Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Відділом комунального господарства Орджонікідзевської адміністрації Запорізької міської ради (Районна адміністрація Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району та Товариством з обмеженою відповідальністю Добробут. Вказане судове рішення набрало законної сили згідно Бази даних Діловодство спеціалізованого суду (ДСС).

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи у їх сукупності та наявним у останній матеріалам, суд першої інстанції дійшов висновку про те, позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Донецький апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно приписів ст.ст. 6, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як зазначалось раніше, рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.04.2016р. по справі № 908/508/16 позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Добробут задоволено, розірвано договір оренди приміщення, розташованого у підземному переході по вул. Сталеварів № 700 від 04.05.2000р. укладеного між Запорізькою міською радою в особі начальника управлінням комунальної власності Запорізької міської ради (Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Відділом комунального господарства Орджонікідзевської адміністрації Запорізької міської ради (Районна адміністрація Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району та Товариством з обмеженою відповідальністю Добробут. Вказане рішення було оскаржено Товариством з обмеженою відповідальністю «Добробут» до Донецького апеляційного господарського суду.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У справі «Совтрансавто-Холдінг» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із основних елементів права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (Рішення Європейський суд з прав людини від 25.07.2002р. по справі «Совтрансавто-Холдінг» проти України»).

Таким чином доводи апеляційної скарги, щодо відповідності договору № 700 оренди приміщення від 04.05.2000р., не приймаються апеляційним судом до уваги, остільки предметом розгляду цієї справи є зобовязання звільнення та повернення з користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» приміщення, а не визнання договору № 700 оренди приміщення від 04.05.2000р. недійсним, правова оцінка якого, між тим, була надана Господарським судом Запорізької області у рішенні останнього від 20.04.2016р. по справі № 908/508/16, яке набрало законної сили.

Окрім того, як раніше зазначалось, підставою апеляційної скарги відповідача є також клопотання останнього про зупинення провадження у справі № 908/1879/16, оскільки ухвалення законного у цій справі рішення, неможливе до вирішення повязаної з нею іншої справи, зокрема, справи № 908/508/16, що знаходиться в провадженні Донецького апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі, зокрема, в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Згідно з п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.11 господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

При цьому, пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

В даному випадку, суд не позбавлений можливості при розгляді справи № 908/1879/16 по суті заявлених позовних вимог, надати правову оцінку доказам, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення.

Тому, перегляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» Донецьким апеляційним господарським судом у справі № 908/508/16 не може бути перешкодою для встановлення всіх істотних обставин у даній справі у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в разі задоволення апеляційної скарги відповідача у справі № 908/508/16, зацікавлена сторона не позбавлена права звернутись до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції цілком погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради є доведеними та обґрунтованими.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.09.2016. по справі № 908/1879/16 залишити без змін.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: О. В. Стойка

ОСОБА_3

Надруковано примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 - третій особі;

1 до справи;

1 ГСЗО;

ОСОБА_4

тел.: 702-01-54