КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. Справа№ 910/6267/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Майданевича А.Г.

Чорної Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Попадюк Ю.І. - представник;

від відповідача: Майданник О.А. - представник;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Алатир"

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 26.06.2017р.

у справі № 910/6267/17 ( судя Т.Ю. Трофименко)

за позовом Приватного підприємства "Алатир"

до Приватного акціонерного товариства "ОТІС"

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Алатир" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ОТІС" про розірвання договору про надання послуг з технічного обслуговування та диспетчеризації ліфтів № 519 від 28.01.2010.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2017р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Алатир" звернулось до суду з апеляційною скаргою, просить рішення Господарського суду м. Києва скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин справи.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач угоди про дострокове розірвання договору не підписав, але фактично припинив надавати послуги з обслуговування ліфтів та диспетчерських систем з 01.04.2017, передав ключі від машинних кабін та технічну документацію на ліфти. Твердження відповідача про те, що він вчинив зазначені дії під тиском та оманою зі сторони позивача не підтверджуються належними доказами, а тому не можуть бути належними доказами.

Крім того, відповідачем не було надано суду доказів, які б спростовували акти технічного експерта про виявлені порушення або ставили їх під сумнів.

Апелянт звертає увагу суду на те, що невиконання відповідачем умов договору є істотним порушенням, оскільки від неухильного виконання умов договору залежить безпека мешканців будинку, які користуються ліфтами, що відпрацювали свій нормативний термін експлуатації та в будь-який час можуть настати наслідки у вигляді нещасного випадку.

Апелянт вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спірний договір безпосередньо не містить умови про право позивача на одностороннє розірвання договору, проте таке право за договором про надання послуг передбачене ст. 907 ЦК України.

Крім того, апелянт зазначає, що виконав вимоги ст. 188 ГК України щодо направлення відповідачу пропозиції про розірвання договору, що не заперечувалось відповідачем.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2017 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Алатир" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Тищенко А.І., суддів: Чорної Л.В., Отрюха Б.В.

Ухвалою від 28.07.2017 року порушено апеляційне провадження у справі № 910/6267/17, справу призначено до розгляду на 14.09.2017, викликано повноважних представників сторін в судове засідання.

Розпорядженням від 13.09.2017 № 09-53/3692/17 у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Отрюха Б.В. справу № 910/6267/17 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.09.2017 справу № 910/6267/17 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Тищенко А.І., суддів: Чорної Л.В., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2017р. апеляційну скаргу Приватного підприємства "Алатир" прийнято до провадження у визначеному складі колегії суду, справу призначено до розгляду на 19.10.2017 р. на 11:00 год.

Відповідно до п. 9-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 19.10.2017 оголошено перерву на 09.11.2017.

Розпорядженням від 08.11.2017 № 09-53/4427/17 у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Михальської Ю.Б. справу № 910/6267/17 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.11.2017 справу № 910/6267/17 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Тищенко А.І., суддів: Майданевича А.Г.,Чорної Л.В.

Ухвалою від 08.11.2017 прийнято апеляційну скаргу Приватного підприємства "Алатир" до провадження у складі колегії суддів Київського апеляційного господарського суду головуючий суддя Тищенко А.І., судді: Майданевич А.Г., Чорна Л.Г., справу призначено до розгляду на 07.12.2017р.

Через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли додаткові документи, які він просить долучити до матеріалів справи в порядку ст. 22 ГПК України. Обґрунтовуючи ненадання їх до суду першої інстанції тим, що представник позивача перебував на лікарняному та подав клопотання про відкладення розгляду справи, однак справа була розглянута у відсутність представника позивача.

Представник відповідача заперечує проти надання додаткових документів до матеріалів справи.

Колегія порадившись на місці ухвалила розпочати розгляд справи і в процесі розгляду надати оцінку поданим позивачем документам.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

28 січня 2010 між Приватним акціонерним товариством "ОТІС" (виконавець за умовами договору) та Приватним підприємством "Алатир" (замовник за умовами договору) було укладено договір № 519 про технічне обслуговування ліфтів та диспечерських систем.

Відповідно до п.1.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем згідно з переліком об'єктів і вартості технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем (додаток № 1 до договору).

Згідно пункту 2.2.1 укладеного договору виконавець зобов`язався регулярно проводити профілактичні операції (роботи) на електричному та механічному обладнанні ліфтів і диспетчерських систем (змазка, чистка, регулювання, ремонт і т.д.) з метою забезпечення справного і безпечного стану ліфтів і диспетчерських систем.

Відповідно до п. 2.2.6. договору відповідач зобов'язався виконувати на ліфтах та диспетчерських системах, роботи щодо: модернізації обладнання, виконання директивних вказівок державних органів та заводів виробників, направлених на забезпечення безпеки обладнання.

Згідно п. 5.1. договору строк дії цього договору встановлюється з 1 лютого 2010 по 31.12.2014р.

Договір вважається пролонгованим на наступних і кожних чергових 5 календарних років, якщо ні одна із сторін не заявила відмову від його пролонгації за 1 місяць до закінчення строку дії договору (п. 5.2. договору).

13.02.2017р. позивач звернувся до відповідача з листом № 48 про наміри розірвати договір з доданим до нього проектом додаткової угоди про розірвання договору для підписання відповідачем (а.с. 24)

У відповідь на вищезазначений лист відповідач листом № 17 від 14.02.2017р. повідомив позивача про свою незгоду на дострокове розірвання договору (а.с. 25).

Листом № 119 від 31.03.2017р. позивач просив відповідача з 01.04.2017р. не надавати послуги, передбачені договором. Тобто, відмовився від зобов'язань за договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем п. 2.2.1. договору, не виконання покладених на нього обов'язків та не проведення профілактичних та ремонтних робіт ліфтів, які знаходились в переліку об'єктів відповідно до додатків №1 до договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

01.04.2017р. під час проведення представниками ПП "Алатир" огляду об'єктів, які згідно умов договору відповідач повинен був обслуговувати, були виявлені грубі порушення та несправність ліфтового обладнання.

Зокрема, при огляді ліфту, розташованого в будинку № 59, під'їзді №6 по вул. Паркова в м. Краматорськ, виявлена відсутність мастила в редукторі лебідки ліфту, що може призвести до виходу з ладу лебідки, про що складений акт від 29.03.2017р.

При огляді ліфту, розташованого в будинку №15, під'їзді №6 по вул. Бикова, в м. Краматорськ, виявлена провал каналів на канатоведучому шківі, а також відхилення між канатоведучим шківом та відвідним блоком, що призведе до вироблення шківу, відвідного блоку та несучих каналів, про що складено акт від 23.03.2017р.

При огляді ліфту, розташованого в будинку №14, під'їзді №2 по вул. Паркова, в м. Краматорськ, виявлена відсутність мастила в редукторі лебідки ліфту, що може призвести до сильна течія мастила з редуктора лебідки ліфта, причиною якої стала відсутність заміни сальників, про що складено акт від 30.03.2017р.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про невиконання відповідачем п. 2.2.1. договору.

Головне управління Держпраці у Донецькій області листом №5.5/2318 від 11.10.2016р. звернулось до позивача із вимогою про виведення з експлуатації ліфтів, які відпрацювали нормативний термін експлуатації (більше 25 років).

Позивач листом № 382 від 28.10.2016р. звернувся до відповідача із вимогою негайно припинити експлуатацію ліфтів, які відпрацювали нормативний строк експлуатації, оскільки відповідно до умов договору відповідач займався технічним обслуговуванням ліфтів.

Не зважаючи на викладене, відповідач не припинив експлуатацію ліфтів, які відпрацювали нормативний строку експлуатації, що суперечить п. 2.2.6. договору.

Колегія звертає увагу на те, що від належного виконання відповідачем умов спірного договору залежить безпека мешканців будинку, які користуються ліфтами, що відпрацювали свій нормативний термін експлуатації.

Позивачем подано висновок спеціаліста від 05.04.2017р. (технічного експрта по ліфтам) з якого вбачається, що технічне обслуговування ліфтів ПАТ "ОТІС" не відповідає чинному законодавству та умовам договору № 519 від 28.01.2010р. та п. 2 підпунктів 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3. цього договору.

Згідно актів наданих позивачем, відповідач 01.02.2017 передав позивачу ключі від машинних кабін та технічну документацію на ліфти, без конфліктів.

Крім того, ПП «Алатир» 01.04.2017 було укладено договір № 01/04/17 надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації ліфтів та диспетчерських систем з іншим виконавцем послуг - ТОВ «Спецсервіс АДС».

Таким чином, ПП «Алатир» вважав розірваним договір з ПАТ "ОТІС" та уклав новий договір з ТОВ «Спецсервіс «АДС».

Відповідно до п. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 2 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. (ч. 4 ст. 188 ГК України).

За статтею 16 Цивільного кодексу України кожен має право на судовий захист.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги документально обґрунтовані, та є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва не відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

В порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Алатир" на рішення Господарського суду м. Києва від 26.06.2017р. у справі № 910/6267/17 задовольнити.

Рішення Господарського суду м. Києва від 26.06.2017р. у справі № 910/6267/17 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати договір № 519 на технічне обслуговування ліфтів та диспетчерських систем від 28 січня 2010р., укладений між Приватним підприємством "Алатир" (код 32122975, 84331, м. Краматорськ, Донецька обл., вул. Паркова, 33) та Приватним акціонерним товариством "ОТІС" (код 14357579, 03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 32) з 01.04.2017р.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ОТІС" (код 14357579, 03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 32) на користь Приватного підприємства "Алатир" (код 32122975, 84331, м. Краматорськ, Донецька обл., вул. Паркова, 33) 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору за розгляд позовної заяви.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ОТІС" (код 14357579, 03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 32) на користь Приватного підприємства "Алатир" (код 32122975, 84331, м. Краматорськ, Донецька обл., вул. Паркова, 33) 1 760 (одна тисяча сімсот шістдесят) грн. 00 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Видати наказ.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/6267/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді А.Г. Майданевич

Л.В. Чорна