КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2017 р. Справа№ 910/13178/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Матюхіні І.В.

За участю представників:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Слостін А.Г. - представник за довіреністю № 6255-К-О від 15.05.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2017

у справі № 910/13178/17 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

про стягнення 24 688 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 114-115), заявлено про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у сумі 24 417,79 грн., які становлять суму пенсії, перераховану позивачем за період з 01.12.2014 по 31.10.2016 на відкритий в філії ПАТ Комерційного банку «Приватбанк» Миколаївське регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» рахунок громадянина ОСОБА_3, щодо якого позивачем у листопаді 2016 року було отримано інформацію про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вказана особа померла.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.09.2017, повний текст якого складений 03.10.2017, у справі № 910/13178/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що відповідно до виписки по картці/рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору за період з 01.12.2014 по 28.11.2016, остання банківська операція була проведена 28.11.2016; що станом на день звернення позивача до відповідача з вимогою повернути суму пенсійних виплат грошові кошти на рахунку померлого громадянина ОСОБА_3 були відсутні, а пенсійні кошти, які були зараховані на рахунок померлої особи в період з 01.12.2014 по 31.10.2016, були отримані особами, які володіли банківською карткою; що відповідач, який не є власником або набувачем перерахованих позивачем коштів, не має права ними розпоряджатись, а лише вчиняє дії з обслуговування рахунку одержувача таких коштів, та його обов'язок полягає, зокрема, у зарахуванні відповідних сум на особові карткові рахунки одержувачів, за невиконання якого відповідач несе відповідальність, передбачену Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках та відповідним договором, а відтак, відсутність спірних грошових коштів на поточному рахунку ОСОБА_3 станом на день отримання відповідачем повідомлення про його смерть унеможливило виконання вимоги позивача про їх повернення останньому відповідно до умов укладеного між сторонами договору № 4 від 05.01.2010.

Крім того, суд першої інстанції зазначив про те, що аналіз ст. 1212 ЦК України, на яку посилається позивач, дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти, як набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи або відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали, проте, оскільки між сторонами у справі було укладено договір № 4 від 05.01.2010, на виконання умов якого і були перераховані спірні кошти, і відомостей про визнання цього договору недійсним матеріали справи не містять, то спірні кошти було набуто за наявності правової підстави, а тому їх не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставно отримані.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 по справі № 910/13178/17 і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначив про те, що спірне рішення прийняте за умов неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки власником коштів, виплачених особі, яка отримує пенсію, є безпосередньо одержувач страхових виплат, а не банківська установа, в який відкрито відповідний рахунок, а відтак, сума неповернутих грошових коштів може вважатися безпідставно отриманими грошовими коштами.

Ухвалою від 13.11.2017 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г. відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Позивач представників в судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників позивача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, з урахуванням правил ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

05.01.2010 Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області (далі позивач) та відповідач уклали договір № 4 (далі Договір) (а.с. 16-18), в параграфі 1 статті 1 якого погодили, що відповідно до Договору відповідач виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком (Порядок виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 № 1596 - прим. суду) (далі Порядок).

Вищевказаним Порядком (тут і далі в редакції станом на дату укладення Договору) регулюються питання виплати пенсій та грошової допомоги, що нараховуються відповідно органами Пенсійного фонду та органами праці та соціального захисту населення і фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду та відповідних бюджетів, за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх вклади до запитання (поточні рахунки) в установах уповноважених банків. Уповноваженими банками є банки, визнані переможцями конкурсу на право виплати пенсій та грошової допомоги через банківські рахунки за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги, що проводиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з якими за результатами цього конкурсу Мінпраці та Пенсійним фондом укладено відповідні договори (п. 1 Порядку).

Одержувачі пенсій та грошової допомоги самостійно обирають уповноважений банк, де відкривають поточний рахунок (п. 6 Порядку).

Виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за місцем проживання в населених пунктах, де функціонують установи уповноважених банків (п. 3 Порядку).

Згідно з п. 4 Порядку установи уповноважених банків здійснюють відкриття поточних рахунків, проводять операції із зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки відповідно до цього Порядку, угод, укладених ними з управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, управліннями праці та соціального захисту населення райдержадміністрацій, виконкомів міських, районних у місті рад або центрами з нарахування і виплати пенсій та допомоги - у регіонах, де функціонують такі центри.

Виплата пенсій та грошової допомоги згідно з цим Порядком здійснюється через поточні рахунки, що відкриваються у банках, з якими Пенсійний фонд та Мінпраці за результатами конкурсу укладають відповідні угоди з визначенням санкцій за недотримання ними договору перед одержувачами (п. 2 Порядку).

Згідно з параграфом 2 статті 3 Договору відповідач зобов'язується забезпечити зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від органів позивача.

З матеріалів справи слідує, що за період з грудня 2014 року по жовтень 2016 року на поточний рахунок, відкритий за заявою ОСОБА_3 (а.с. 8) у Відділенні Варварівського Міколаївського РУ Регіонального управління/філії ПриватБанку, позивачем перераховано пенсію, загальний розмір якої склав 24 417,79 грн.

Водночас з наявної в матеріалах справи копії листа Миколаївського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану № 05.01/05-43/3942 від 13.12.2016 (а.с. 14) слідує, що в архіві відділу зберігається актовий запис про смерть, складений на ім'я ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Листом № 6871/04 від 01.12.2016 позивач звернувся до відповідача з проханням повернути грошові кошти, нараховані ОСОБА_3 за період з грудня 2014 року по жовтень 2016 року в сумі 24 688 грн.

Копія вказаного листа в матеріалах справи відсутня, але, відповідаючи на нього, листом № 20.1.0.0.0/7-20161202/1686 від 02.12.2016 (а.с. 15) відповідач повідомив позивача про неможливість виконати його вимоги, пославшись на те, що станом на момент виконання вимоги позивача грошові кошти не були забезпечені залишком на рахунку.

З огляду на вказані обставини, позивач звернувся до суду позовом про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 24 417,79 грн., які становлять суму пенсії, перерахованої позивачем за період з 01.12.2014 по 31.10.2016 на відкритий в філії ПАТ Комерційного банку «Приватбанк» Миколаївське регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» рахунок громадянина ОСОБА_3, щодо якого позивачем у листопаді 2016 року було отримано інформацію про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вказана особа померла.

Суд першої інстанції в задоволенні вказаних позовних вимог відмовив, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

У параграфі 1 статті 10 Договору сторони погодили, що Договір набирає чинності з 01.01.2010 і діє до 01.01.2011.

Додатковими угодами № 1 від 05.01.2011 та № 2 від 26.12.2016 (а.с. 19-20) сторонами внесено зміни до ст. 10 Договору:

- параграф 1 статті 10 Договору викладено в такій редакції: «Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до першого числі місяця, наступного за місяцем прийняття конкурсною комісією рішень, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 662»;

- доповнено статтю 10 договору параграфом 3 такого змісту: «Цей договір може бути пролонгований на тих же умовах на наступний календарний рік у разі визнання банку переможцем конкурсу на право виплати пенсій та грошової допомоги через банківські рахунки за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги на цей період, та якщо жодна із сторін за місяць до закінчення строку дії договору не висловила бажання його розірвати.».

Матеріли справи не містять доказів розірвання Договору або визнання його недійсним, тому колегія суддів виходить з того, що на дату виникнення спірних відносин Договір є діючим.

Пунктом 18 Порядку встановлено, що у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача або про визнання одержувача безвісно відсутнім або оголошення померлим уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача або місяцем набрання законної сили рішенням суду про визнання одержувача безвісно відсутнім або оголошення померлим, і зробити відповідну відмітку в примірнику списку, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду та органу соціального захисту населення. Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом із нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача або місяцем набрання законної сили рішенням суду про визнання одержувача безвісно відсутнім або оголошення померлим, підлягають поверненню уповноваженим банком органам Пенсійного фонду та органам соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня після надходження таких відомостей.

Параграфом 4 статті 8 Договору сторонами встановлено, що суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, відповідач повертає позивачу за його письмовим розпорядженням не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

З виписки з банківського рахунку ОСОБА_3 (а.с. 31-33) слідує, що остання банківська операція, з проведенням якої на рахунку не залишилось коштів, була проведена 28.11.2016, тобто на дату звернення позивача до відповідача з вимогою повернути суму пенсійних виплат (лист від 01.12.2016, відповідь на який відповідач надав 02.12.2016) грошові кошти на рахунку померлого громадянина ОСОБА_3 були відсутні.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

За приписами ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

У пункті 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.04.2004 (далі Інструкція № 22), визначено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції № 22 банк здійснює розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів на підставі відповідних договорів і своїх внутрішніх правил здійснення безготівкових розрахунків, якщо ці правила відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд.

З огляду на вказані вище правові норми, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, який не є власником або набувачем перерахованих позивачем фізичним особам коштів, не має права ними розпоряджатись, а лише вчиняє дії з обслуговування рахунку одержувача таких коштів, та його обов'язок полягає, зокрема, в зарахуванні відповідних сум на особові карткові рахунки одержувачів, за невиконання якого банк несе відповідальність, передбачену Порядком, а відтак, враховуючи, що за умовами Договору, у випадку смерті фізичної особи відповідач за письмовим розпорядженням позивача повертає йому відповідні грошові кошти за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера, відсутність спірних грошових коштів на поточному рахунку ОСОБА_3 станом на день отримання відповідачем повідомлення про його смерть, унеможливило виконання вимоги позивача про повернення цих коштів останньому.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно ч. 1 ст. ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 2 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зі змісту ст. 1212 ЦК України слідує, що зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- по-перше, є факт набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння. Наприклад, продавець надав покупцеві здачу в більшому розмірі, ніж потрібно, або передав неоплачений товар;

- по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою;

- по-третє, обов'язково має бути наявною відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 ЦК).

Отже, вимоги про повернення коштів на підставі статті 1212 ЦК України можуть висуватися лише у випадку відсутності між сторонами правочину або будь-якої іншої підстави виникнення цивільних прав та обов'язків.

З огляду на вказані приписи законодавства та враховуючи, що спірні кошти позивачем відповідачу були перераховані згідно з укладеними між ними Договором, а отже, матеріалами справи доведено наявність між позивачем та відповідачем відповідної правової підстави для отримання спірних коштів, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що спірні кошти не можуть бути стягнуті з відповідача як безпідставно отримані на підставі ст. 1212 ЦК України.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у сумі 24 417,79 грн., які становлять суму пенсії, перерахованої позивачем за період з 01.12.2014 по 31.10.2016 на відкритий в філії ПАТ Комерційного банку «Приватбанк» Миколаївське регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» рахунок громадянина ОСОБА_3, щодо якого позивачем у листопаді 2016 року було отримано інформацію про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вказана особа померла.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 у справі № 910/13178/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України судові витрати за подачу апеляційної скарги покладаються на Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області.

Керуючись ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 у справі № 910/13178/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.09.2017 у справі № 910/13178/17 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13178/17.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло