ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" грудня 2017 р. № 903/451/17

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Слободян О.Г., суддів Костюк С.В., Демяк В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

до відповідача 1: Державного підприємства Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу в особі Волинської філії ДП Центр сертифікації і експертизи насіння і садивного матеріалу

відповідача 2: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені ОСОБА_1

про визнання недійсним договору підряду та повернення земельної ділянки

за участю представників :

від позивача 1: н/з

від позивача 2: ОСОБА_2, дов. 0-3-0.6-8197/2-16 від 13.12.2016р.

від відповідача 1: ОСОБА_3, дов.№191/01-17 від 25.01.2017р., ОСОБА_4, дов. 367/07-17 від 06.07.2017р.

від відповідача 2: ОСОБА_5, дов від 24.07.2017р. №64.

В судовому засіданні взяв участь прокурор відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_6, посвідчення від 12.11.2015р.

встановив: заступник прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики України, ГУ Держгеокадастру у Волинській області звернувся з позовом до ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" в особі Волинської філії, СТОВ імені ОСОБА_1 про визнання недійсним договору підряду №21/09/2015 від 21.09.2015р. з вирощування сільськогосподарської продукції на земельній ділянці площею 250 га зі змінами, внесеними додатковою угодою від 30.11.2016р. та повернення земельної ділянки на користь ГУ Держгеокадастру у Волинській області.

Позовні вимоги обгрунтовує наступним:

21.09.2015 між Волинською філією ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю імені ОСОБА_1 укладено договір підряду № 21/09/2015.

30.11.2016 між сторонами укладено додаткову угоду до цього договору.

З системного аналізу умов договору вбачається невідповідність його змісту істотним умовам договору підряду, що передбачені нормами Цивільного кодексу України.

Характер правовідносин, що регулюються договором підряду, полягає у виконанні робіт підрядником, матеріалами для яких є відповідні ресурси сторін, а саме: сировина, складові елементи, частини, які використовуються для виготовлення продукту, споруди, машини та устаткування, обладнання, інструмент, виробничий та господарський інвентар, приладдя.

Питання користування земельними ділянками (в даному випадку земельною ділянкою державної власності на строк до 20.09.2017р.) для вирощування врожаю товарної сільськогосподарської продукції є предметом регулювання спеціальних норм законодавства, пов'язаного з орендою землі.

При цьому, як вбачається із умов договору, Волинська філія ДП Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу не набуває права власності на зібраний врожай, а отримує від сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені ОСОБА_1 грошову компенсацію за використання землі у сумі 250 тис. грн. (п.3.1 договору, п.2 додаткової угоди).

Враховуючи зазначене, вбачається, що даний договір укладений з порушенням чинного законодавства, оскільки, із суті договірних відносин сторін можна зробити висновок, що дана угода в розумінні ст. 235 ЦК України є удаваною, тобто такою, що вчинена сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Фактично був вчинений договір оренди земельної ділянки, за яким передано в користування земельну ділянку.

Відповідно до п. 5.6 Статуту ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння садивного матеріалу", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики і продовольства України від 15.11.2013р. №671, підприємство здійснює володіння, користування землею й іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та законодавства.

ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" в особі його Волинської філії не наділене повноваженнями на надання земельної ділянки державної форми власності в оренду.

За спірним договором відбулось розпорядження земельною ділянкою неповноважним суб'єктом, спірний договір не відповідає вимогам законодавства, а саме: ст.ст. 92, 93, 96 Земельного кодексу України, ст.ст. 837-891 ЦК України, а також не спрямований на настання обумовлених ним наслідків, що свідчить про його недійсність на підставі ч.ч. 1,2,5 ст. 203, 215 ЦК України.

Під час розгляду справи, від відповідача-1 - Державного підприємства Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу в особі Волинської філії ДП Центр сертифікації і експертизи насіння і садивного матеріалу надійшли додаткові пояснення по справі з додатками, зі змісту яких вбачається, що до спірного договору підряду №21/09/2015 від 21.09.2015р. внесено зміни згідно додаткової угоди №2 від 27.07.2017р. та на виконання якої були укладені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), акти погодження проведених робіт та прийому-передачі готової продукції та відповідно результати такої діяльності відповідача -1 відображені в звітності.

Вказані документи свідчать про фактичне виконання умов договору, його реальність та настання правових наслідків, як цього вимагає ст. 203 ЦК України.

Позивач 2- Головне управління Держгеокадастру у Волинській області в судовому засіданні та клопотанні (вх. №01-54/8782/17 від 28.09.2017р.) просить припинити провадження у даній справі на підставі п. 1.1 ч.1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із внесенням змін до спірного договору та відсутністю предмету спору.

Позивач 1 - Міністерство аграрної політики та продовольства України в судове засідання не з'явився. На адресу суду надіслав додаткові пояснення (вх. №01-54/8781/17 від 02.10.2017р. та №01-54/10893/17 від 04.12.2017р.), в яких зазначає, що спірний договір приведений у відповідність до вимог ст. 837 ЦК України, а тому відсутні підстави для застосування пункту 20 частини першої статті 6 Закону України «Про управління обєктами державної власності», згідно якої уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань: погоджують підприємствам, установам, організаціям, що належать до сфери їх управління, а також господарським товариствам, у статутному капіталі частка держави яких перевищує 50 відсотків, повноваження з управління корпоративними правами держави яких він здійснює, договори про спільну діяльність, договори комісії, доручення та управління майном, зміни до них та контролюють виконання умов цих договорів та просить суд ухвалити у даній справі законне та обгрунтоване рішення на підставі вимог чинного законодавства України.

Прокурор у судовому засіданні та у поясненні (вх. №01-54/8787/17 від 28.09.2017р.) зазначив, що оскільки після внесення змін до спірного договору підряду, останній позбувся ознак прихованого договору оренди землі, відтак відсутні підстави для застосування норм Закону України Про управління об'єктами державної власності та Статуту державного підприємства Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 671 від 15.11.2013, щодо погодження спірного договору.

Щодо вимоги позовної заяви про зобов'язання СТОВ імені ОСОБА_1 повернути на користь ГУ Держгеокадастру у Волинській області земельну ділянку площею 250 га, яка використовується товариством згідно спірного договору підряду, то на даний час вказана земельна ділянки зазначеним товариством не використовується, що підтверджується протоколом огляду місця події від 28.08.2017 у кримінальному провадженні № 0000228, актами погодження проведених робіт та прийому готової продукції до договору підряду № 21/092015 від 21.09.2015 та актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.08.2017 та 16.08.2017, які долучені до матеріалів справи 11.09.2017р. відповідачем -1.

Представники відповідачів в судовому засіданні просили припинити провадження у справі, оскільки оспорюваний договір приведено у відповідність до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, господарський суд встановив наступне.

27.07.2017 між ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» в особі її Волинської філії та СГТОВ імені ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 2 до договору підряду № 21/09/2015 від 21.09.2015.

З умов даної додаткової угоди вбачається, що відповідачами у справі виключено із спірного договору п. 4.4 та 4.5 Договору та п. 4.4 в редакції додаткової угоди від 30.11.2016 до договору підряду №21/09/2015 від 21.09.2015.

Згідно п. 4.4 Договору зі змінами, внесеними Додатковою угодою, в рахунок виконаних підрядних робіт підрядник залишає в себе всю вирощену та зібрану продукцію у фізичній вазі, за винятком вирощеної продукції на суму 250000 грн., яку Підрядник передає Замовнику за умови виконання Замовником вимог п. 3.1.2 даного Договору. При цьому, вартість продукції, яка передається Замовнику, визначається виходячи із середньо ринкових цін, що склалися в області на дату передачі продукції.

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що у випадку невиконання Замовником умов п. 3.1.2 Договору, вирощена продукція в повному обсязі (100%) залишається в Підрядника, а сума забезпечення залишається в Замовника, при цьому сторони претензій одна до одної щодо розрахунку по цьому договору не мають.

Також в новій редакції викладено пункти 4.1 та 4.3 цього Договору.

Відповідно до п. 4.3 Договору право власності на 100% майбутнього врожаю виникає у Підрядника з моменту посіву при умові належного виконання Підрядником вимог п. 3.1 цього договору (редакція договору до внесення змін 27.07.2017). Відповідно до нової редакції цього пункту готова продукція, вирощена і зібрана Виконавцем є власністю Замовника та передається йому Підрядником згідно Акту прийому-передачі.

Нова редакція пункту 4.1 регламентує порядок укладення актів виконаних робіт та проведення розрахунків за виконані роботи.

Таким чином, відповідачами приведено спірний договір у відповідність до вимог ст. 837 ЦК України, з огляду на те, що результат передається замовнику. Згідно цієї норми за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з передачею її результату замовникові.

Пунктом 2.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» у процесі вирішення спору сторони можуть самі усунути у встановленому порядку порушення, які тягнуть за собою визнання правочину недійсним, зокрема, шляхом: вчинення нового правочину; погодження правочину з відповідним державним органом, якщо це необхідно було для даного правочину, а таке погодження не було раніше здійснено тощо.

Сторони також не позбавлені права вчинити правочин про внесення змін до правочину з метою приведення його у відповідність із законом (крім зміни ціни в договорі після його виконання, оскільки згідно з частиною третьою статті 632 ЦК України така зміна не допускається).

Якщо згаданий правочин (про внесення змін) не суперечить вимогам закону, господарський суд приймає судове рішення, виходячи з його умов.

Оскільки договір приведений у відповідність до вимог ст. 837 ЦК України, то відсутні підстави для застосування п.20 ч.1 ст.6 Закону України «Про управління обєктами державної власності», згідно якого уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань: погоджують підприємствам, установам, організаціям, що належать до сфери їх управління, а також господарським товариствам, у статутному капіталі частка держави яких перевищує 50 відсотків, повноваження з управління корпоративними правами держави яких він здійснює, договори про спільну діяльність, договори комісії, доручення та управління майном, зміни до них та контролюють виконання умов цих договорів.

Вказана норма закону кореспондується із п. 5.10, п. 9.2.4, п. 11.2.9, 11.2.11. 11.2.14 Статуту державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 671 від 15.11.2013.

Вказані пункти Статуту передбачають, що за попередньою згодою Уповноваженого органу управління Підприємство має право передавати в оренду нерухоме майно, устаткування, транспортні засоби, інвентар, матеріальні цінності та інше майно, яке за ним закріплене, в порядку, передбаченому законодавством. Обовязком підприємства є погодження з Уповноваженим органом управління питання, повязані з вилученням чи добровільною відмовою від користування земельною ділянкою, зміною цільового призначення земельних ділянок або їх частин, які закріплені за підприємством на праві постійного користування. Уповноважений орган управління надає згоду на оренду майна Підприємства і пропозиції щодо умов договору оренди з метою забезпечення ефективного використання орендованого майна; здійснює моніторинг та погоджує питання, повязані з вилученням чи добровільною відмовою від користування земельною ділянкою, зміни цільового призначення земельних ділянок або їх частин, які закріплені за підприємством на праві постійного користування; погоджує договори про спільну діяльність, договори комісії, доручення та управління майном, зміни до них та контролює виконання умов цих договорів.

Оскільки після внесення змін до спірного договору підряду, останній позбувся ознак прихованого договору оренди землі, відтак відсутні підстави для застосування норм Закону України «Про управління обєктами державної власності» та Статуту державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 671 від 15.11.2013, щодо погодження спірного договору.

Щодо позовної вимоги про зобовязання СГТОВ імені ОСОБА_1 повернути на користь Головного управління Держгеокадастру у Волинській області земельну ділянку площею 250 га, яка використовується товариством згідно спірного договору підряду, то на даний час вказана земельна ділянки зазначеним товариством не використовується, що підтверджується протоколом огляду місця події від 28.08.2017 у кримінальному провадженні № 0000228, актами погодження проведених робіт та прийому готової продукції до договору підряду № 21/092015 від 21.09.2015 та актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.08.2017 та 16.08.2017.

Оскільки, існування предмета спору припинилось в процесі розгляду справи, провадження у справі необхідно припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Згідно ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір по справі в розмірі 3200грн., підлягає відшкодуванню прокурору за рахунок відповідачів.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. 49, п.1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ухвалив :

1. Припинити провадження у справі.

2. Стягнути з Державного підприємства Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу (04112, м.Київ, вул.Олени Теліги, 8, ) в особі Волинської філії ДП Центр сертифікації і експертизи насіння і садивного матеріалу (45630, Волинська обл.., Луцький район, с.Маяки, вул.Садова, 1 А, ) на користь прокуратури Волинської області (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, буд. 15, ) 1600грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені ОСОБА_1 (45061, Волинська обл., Ковельський район, с.Колодяжне, ) на користь прокуратури Волинської області (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, буд. 15, ) 1600грн. витрат по сплаті судового збору.

Головуюча суддя О. Г. Слободян

Судді С.В.Костюк

ОСОБА_7