ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" грудня 2017 р.Справа № 922/1205/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

без участі представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом КСТП "Рубіжнетеплокомуненерго"
до Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова, м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство "Рубіжнетеплокомуненерго" Рубіжанської міської ради (далі Підприємство) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, у якій просило стягнути на його користь з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (далі Відділ) 65 771,88 грн. заборгованості, 49 111,31 грн. ( за період з квітня по грудень 2014 року) , пені, 4 604,03 грн. штрафу, 4 353,91 грн. 3 % річних та 39 123,66 грн. інфляційних втрат, а всього 162 964,79 грн.

Позовні вимоги Підприємство, посилаючись на норми Цивільного кодексу України обґрунтовувало тим, що Відділ порушив взяті на себе зобов'язання за договором № 88 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 17.11.2014 в частині здійснення оплати спожитої теплової енергії у грудні 2014 року, що є підставою для покладення на нього обовязку сплатити її вартість разом з інфляційними втратами та річними, які є складовою частиною боргу, а також нарахованими на суму боргу штрафом та пенею.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.06.2017 позов Підприємства задоволено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2017 рішення Господарського суду Харківської області від 01.06.2017 залишено без змін.

Вищим господарським судом України постановою від 21.11.2017 року у справі за № 922/1205/17 касаційна скарга задоволена частково , враховуючи наступне.

Місцевим та апеляційним господарськими судами на підставі матеріалів справи встановлено, що:

17.11.2014 між Підприємством (учасник) та Відділом (замовник) було укладено договір № 88 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти, згідно якого Підприємство зобов'язався у 2014 році надати Відділу послуги з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами), а Відділ - прийняти і оплатити такі послуги;

обсяг послуг з постачання пари та гарячої води складає 102,58177819 Гкал. (п. 1.2 договору);

оплата здійснюється після отримання від виконавця рахунка-фактури, акта виконаних робіт, згідно ст. 46, 48, 49 БКУ, на розрахунковий рахунок виконавця. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 4.3 договору);

договір набирає чинності з дати підписання та діє до 31.12.2014. Відповідно до статті 631 ЦК України, умови договору розповсюджуються на правовідносини між сторонами, що виникли з 01.04.2014 (п. 10.1 договору).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Підприємство зазначало про те, що Відділом порушено свої договірні зобовязання в частині оплати спожитої теплової енергії у грудні 2014 року в обсязі 45,27 Гкал. в сумі 65 771,88 грн.

Пунктом 6.2.3 договору № 88 від 17.11.2014 сторони погодили віднести до прав сторін зменшення або збільшення обсягів закупівлі товарів (виконання робіт або надання послуг) та загальну вартість цього договору відповідно до кошторисних призначень (лімітів) протягом 2014 року, але не більше пропозиції конкурсних торгів учасника. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 24.12.2014 між сторонами у справі було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 88 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 17.11.2014, згідно якої сторони погодили внести зміни до договору шляхом викладення його пункту 1.2 в наступній редакції: "Обсяги закупівлі послуг зменшуються на 47,683338 Гкал. та становлять 54,89844 Гкал.". Також сторонами було вирішено викласти пункт 3.1 договору в наступній редакції: "Сума цього договору зменшується на суму без ПДВ 48 420,04 грн., ПДВ 9 648,01 грн., загальна сума з ПДВ 58 104,05 грн. та становить сума без ПДВ 55 746,63 грн., ПДВ 11 149,32 грн., а загальна сума з ПДВ 66 895,95 грн." Сторони погодили, що дана додаткова угода є невідємною частиною договору № 88 від 17.11.2014 та набирає чинності з дня її підписання і діє до 31.12.2014.

Надаючи правову оцінку зазначеній додатковій угоді № 2 від 24.12.2014 суди виходили з того, що останньою визначено обсяг закупівлі послуг та їх вартість за сім днів починаючи з 24.12.2014 та по 31.12.2014.

При цьому суди зазначили, що дія даної додаткової угоди не може поширюватись на визначення всього обсягу послуг та їх вартість за договором № 88 від 17.11.2014, оскільки за період квітень, жовтень листопад 2014 року Підприємством уже було надано Відділу послуги в обсязі 57,73 Гкал., тобто більше ніж встановлено даною додатковою угодою.

Вищий господарський суд скасовуючи постанову Харківського апеляційного господарського суду та рішення господарського суду Харківської області виходив з наступного.

Як вбачається з пункту 7 додатку № 1 до договору № 88 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 17.11.2014, яким визначено обсяг постачання теплової енергії в Гігакалоріях по місяцям (кварталам) Підприємство зобовязалось здійснити поставку Відділу теплової енергії в наступних обсягах: у квітні 10,06 Гкал.; у жовтні 9,48 Гкал.; у листопаді 34,23 Гкал. та у грудні 48,81 Гкал.

Таким чином, загальний обсяг спожитої Відділом теплової енергії на підставі договору № 88 від 17.11.2014 за період квітень, жовтень листопад 2014 року становить 53,77 Гкал., а не 57,19 Гкал., як було нараховано позивачем та зазначено судами. Доказів укладення додаткових угод щодо збільшення обсягів надання Підприємством послуг Відділу у вказаному періоді матеріали не містять, а наявні в матеріалах справи акти про обсяг спожитої теплової енергії не містять підпису та печатки Відділу.

Як вже було зазначено вище, пунктом 1.2 договору № 88 від 17.11.2014 сторонами було погоджено обсяг поставки теплової енергії у розмірі 102,58177819 Гкал., а додатковою угодою № 2 до даного договору пункт 1.2 викладено в новій редакції, згідно якого обсяги закупівлі послуг зменшуються на 47,683338 Гкал. та становлять 54,89844 Гкал.

Отже, 54,89844 Гкал. (загальний осяг теплової енергії згідно додаткової угоди № 2 від 24.12.2014) 53,77 Гкал. (обсяг спожитої теплової енергії за період квітень, жовтень листопад 2014 року) = 1,12844 Гкал. (за період з 24.12.2014 дати укладення додаткової угоди № 2 та до 31.12.2014 дати закінчення строку дії договору № 88 від 17.11.2014).

Судом першої інстанції встановлено, що Відділ платіжними дорученнями № 1246 від 25.12.2014 та № 1247 від 25.12.2014 сплатив Підприємству вартість спожитої теплової енергії в загальній сумі 66 895,95 грн.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, додатковою угодою № 2 від 24.12.2014 до договору № 88 від 17.11.2014 пункт 3.1 договору викладено в новій редакції та визначено нову суму договору в розмірі 66 895,95 грн., що відповідає сплаченій Відділом Підприємству сумі в рахунок оплати послуг за спожиту теплову енергію на підставі договору № 88 від 17.11.2014.

При цьому слід зазначити, що наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 1246 від 25.12.2014 на суму 45 878,03 грн. та № 1247 від 25.12.2014 на суму 11 551,76 грн. підтверджується перерахування Відділом на рахунок Підприємства 57 429,79 грн. в рахунок оплати за надані послуги за договором № 88 від 17.11.2014, а не 66 895,95 грн., як зазначав місцевий господарський суд.

У відповідності до ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов*язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86,111-12 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити справиу до розгляду у судовому засіданні на "09" січня 2018 р. о 11:00.

2. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, майдан Свободи 5, 8-й підїзд, 2-й поверх, зал № 211.

3. Зобовязати сторони надати через канцелярію суду наступні документи:

позивачу - позивачу надати новий розрахунок суми боргу за спірний період з урахуванням додаткової угоди № 2 від 24.12.2014 до договору № 88 від 17.11.2014 ( (пункт 3.1 договору ), докази укладення додаткових угод щодо збільшення обсягів надання Підприємством послуг Відділу у вказаному періоді , а також акти про обсяг спожитої теплової енергії за підписом та печатками відповідача.

відповідачу - відзив на позов з урахуванням постанови ВГСУ від 21.11.2017 року.

Суддя ОСОБА_1