ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р.Справа № 922/3861/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Креммілк", м. Кременчук
до Фізичної особи-підприємця Константинової Марини Миколаївни, м. Ізюм
про стягнення коштів в сумі 360205,31 грн.
за участю представників:

позивача: Голобородько О.П., довіреність №1/15-06/2016 від 15.06.2016р.,

відповідача: Константинова М.М. (особисто), Наджафов Фаік Орудж огли, договір №0119/12-17-Ц/Г від 29.11.2017р.

Вільний слухач: ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Креммілк» - звернувся з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Константинової Марини Миколаївни - про стягнення вартості втраченого вантажу в сумі 360205,31 грн.

Позовні вимоги вмотивовано втратою відповідачем, як експедитором, товару, переданого позивачем для перевезення згідно договору-заявки №25/09/17-1.

Ухвалою суду від 22.11.2017 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 04.12.2017 р.

В судовому засіданні 04.12.2017 р. було оголошено перерву до 08.12.2017 р., яку було продовжено до 13.12.2017 р.

В судовому засіданні 13.12.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача та відповідач особисто - проти позову заперечували, просили суд відмовити в задоволенні позову. Підставами заперечень відповідач визначив недоведеність позивачем факту виконання відповідачем господарської операції щодо прийняття для перевезення обумовленого договором-заявкою вантажу. Так, відповідач зазначає, що одна надана позивачем ТТН не містить підпису водія про прийняття товару, а інша - виписана на ім'я іншого суб'єкта, ніж позивач.

В судових засідання відповідач також пояснював, що він не є власником транспортного засобу згідно договору-заявки №25/09/17-1, він також не виконує функції перевізника, а лише організовує перевезення вантажів; автомобіль згідно договору-заявки №25/09/17-1 може вмістити вантаж не більше 10 т., що, на думку відповідача, є додатковим підтвердженням безпідставності тверджень позивача про прийняття до перевезення 25.09.2017 р. вантажу загальною кількістю 17155,36 кг.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

25.09.2017 р. між сторонами було підписано договір-заяву №25/09/17-1, відповідно до якої відповідач (як експедитор) зобов'язався виконати заявку позивача (як замовника) на перевезення вантажу на наступних умовах: вантаж - масло солодковершкове 6000 кг; автомобіль - Мерседес НОМЕР_1, водій ОСОБА_5; маршрут перевезення - смт. Ружин - м. Кременчук; адреса подачі автомобіля для завантаження - ДП «Ружин-молоко», смт. Ружин, Житомирська область; адреса та дата розвантаження - м. Кременчук 26.09.2017 р.

В договорі-заявці №25/09/17-1 відповідач зобов'язався відповідати за повну або часткову втрату вантажу.

Позивач стверджує, що він передав відповідачу для виконання перевезення вантаж на загальну суму 360205,31 грн., на підтвердження чого надав видаткові накладні між ДП «Ружин-молоко» (постачальник) та ТОВ «Креммілк» (покупець) №3151 від 25.09.2017 р. на суму 0,00 грн., №3152 від 25.09.2017 р. на суму 323205,31 грн. (а.с. 18, 21); ТТН №Р3151 від 25.09.2017 р. на суму 0,00 грн. на вантаж в кількості 336,960 кг. (а.с. 19); ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р. на товар в кількості 6179,200 кг. вартістю 323205,31 грн. (а.с. 22); ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р. на товар в кількості 10639,200 кг вартістю 581623,15 грн. про перевезення вантажу вантажоодержувачу ПП «Моліпмекс» (а.с. 23-24).

Позивач стверджує, що в ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р. на товар в кількості 10639,200 кг вартістю 581623,15 грн. про перевезення вантажу вантажоодержувачу ПП «Моліпмекс» (а.с. 23-24) допущено помилку щодо найменування вантажоодержувача. Вантажоодержувачем відповідного товару фактично мав бути сам позивач. Допущена в первинному документі помилка щодо найменування вантажоодержувача, на думку позивача, виправлена згідно листа керівника ДП «Ружин-молоко» від 26.09.2017 р. (а.с. 25).

Як зазначає позивач, відповідач перевезення згідно ТТН №Р3151 від 25.09.2017 р.; ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р.; ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р. не виконав, товар на суму 360205,31 грн. - втратив.

27.09.2017 р. позивач звернувся до відповідача із претензією №27/09/17-2 (а.с. 26) про відшкодування вартості втраченого товару на суму 360205,31 грн.

У відповідь на вказану претензію відповідач повідомив позивачу, що безпосередньо для виконання договору-заявки №25/09/17-1 відповідачем було укладено договір з ТОВ «Центр високих технологій 2010», яке мало безпосередньо виконати перевезення обумовленого договором-заявкою №25/09/17-1 вантажу. Для підтвердження факту виконання відвантаження товару відповідач звернувся до ДП «Ружин-молоко», однак відповіді на запит останній станом на 27.10.2017 р. не надав. Посилаючись на наведені обставини, відповідач вважає факт відвантаження товару не підтвердженим; відповідач звернувся до начальника Ружинського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГН НП в Житомирській області і на підставі такої заяви було порушено кримінальне провадження №0000275 від 09.10.2017 р. за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (відповідь на претензію №97 від 30.10.2017 р. а.с. 27).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Матеріали справи та пояснення сторін свідчать, що в межах договору-заявки №25/09/17-1 відповідач мав виконати перевезення позивачу вантажу - 6000 кг на автомобілі Мерседес НОМЕР_1 (водій ОСОБА_5.) з смт. Ружин (ДП «Ружин-молоко») до м. Кременчук в строк до 26.09.2017 р.

Згідно з ч. 1 ст. 932 ЦК України, експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб.

Як свідчать пояснення відповідача, для безпосереднього виконання перевезення вантажу ним було залучено ТОВ «Центр високих технологій 2010». Останній мав надати до місця завантаження вантажу (смт. Ружин (ДП «Ружин-молоко») автомобіль Мерседес НОМЕР_1 (водій ОСОБА_5.) та здійснити перевезення.

В п. 11.1. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 N 363 (далі - Правил) визначено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

За приписами п. 11.5 Правил та п. 51 Статуту, приймання вантажів до перевезення від вантажовідправника засвідчується підписом водія-експедитора в усіх примірниках товарно-транспортного документа.

З огляду на наведені приписи чинного законодавства, позивач, відповідно до вимог ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, повинен підтвердити належними та допустимими доказами (тобто ТТН) факт прийняття відповідачем для перевезення згідно договору-заявки №25/09/17-1.

Окрім факту прийняття відповідачем для перевезення товару, позивач повинен довести вартість переданого для перевезення та втраченого вантажу в сумі 360205,31 грн.

Відповідно до п. 137 Статуту вартість вантажу визначається виходячи з загальної суми рахунку вантажовідправника.

Позивачем на підтвердження відповідних обставин надано ТТН №Р3151 від 25.09.2017 р.; ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р.; ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р., а на підтвердження вартості переданого для перевезення товару позивачем надано видаткові накладні №3151 від 25.09.2017 р. на суму 0,00 грн., №3152 від 25.09.2017 р. на суму 323205,31 грн. (а.с. 18, 21).

Оцінюючи вказані докази на підставі фактичних обставин справи, суд зазнає наступне.

ТТН №Р3151 від 25.09.2017 р. (а.с. 19) свідчить про прийняття водієм ОСОБА_5 від ДП «Ружин-молоко» для доставлення позивачу товар в кількості 336,960 кг. на загальну суму 0,00 грн. Факт прийняття водієм відповідного товару свідчить його підпис в ТТН.

Разом з тим, відповідна ТТН не свідчить про прийняття водієм товару на суму 360205,31 грн. (який позивач визначає втраченим) або на іншу суму, оскільки відповідна ТТН (як і видаткова накладна №3151 від 25.09.2017 р. на суму 0,00 грн.) вартість товару - не визначає.

Надана позивачем його власна довідка №25/09/17-1 від 25.09.2017 р. (а.с. 20) про вартість відповідного товару в сумі 37000,00 грн. - не може вважатися належним та допустимим доказом здійснення позивачем господарської операції щодо придбання у ДП «Ружин-молоко» товару на суму 37000,00 грн. та передачі цього товару до перевезення водію.

За приписами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відомості про господарську операцію містяться в первинному документі (ст. 1). Вимоги до первинних документів визначено ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», втім надана довідка позивача №25/09/17-1 від 25.09.2017 р. таким вимогам - не відповідає. Інших (первинних) документів на підтвердження господарської операції щодо перевезення згідно ТТН №Р3151 від 25.09.2017 р. вантажу в сумі 37000,00 грн. позивачем, в порушення вимог ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України - не надано.

За таких обставин, надані позивачем ТТН №Р3151 від 25.09.2017 р. на суму 0,00 грн., видаткова накладна №3151 від 25.09.2017 р. на суму 0,00 грн. (а.с. 18-19) та довідка №25/09/17-1 від 25.09.2017 р. (а.с. 20) - не підтверджують вартість переданого для перевезення вантажу.

ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р. (а.с. 22) не свідчить про отримання водієм ОСОБА_5 від ДП «Ружин-молоко» вантажу для доставлення його позивачу в кількості 6179,200 кг. на загальну суму 323205,31 грн., оскільки, в порушення вимог п. 11.5 Правил та п. 51 Статуту, в ній не міститься підпису водія про отримання такого товару.

Наданий позивачем лист ДП «Ружин-молоко» вих.№50 від 08.12.2017 р. вказані висновки суду не спростовує.

Відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Пунктом 47 Статуту автомобільного транспорту УРСР, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 27 червня 1969 року N 401 (далі - Статут) вставлено, що товарно-транспортна накладна є єдиним документом для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника, оприбуткування їх у вантажоодержувача, а також для складського, оперативного та бухгалтерського обліку.

Отже, належним та допустимим доказом надання послуг з перевезення вантажу є - товарно-транспортна накладна.

Таким чином, лист ДП «Ружин-молоко» вих.№50 від 08.12.2017 р. не може вважатися належним та допустимим доказом надання послуг з перевезення вантажу.

Інших первинних документів на підтвердження здійснення господарської операції з перевезення вантажу в кількості 6179,200 кг. на загальну суму 323205,31 грн. позивачем, в порушення вимог ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України - не надано.

За таких обставин, суд констатує, що позивачем факту прийняття до перевезення вантажу в кількості 6179,200 кг. на загальну суму 323205,31 грн. - не доведено.

ТТН за №Р3152 від 25.09.2017 р. (також як і попередня) (а.с.23-24) свідчить про прийняття водієм ОСОБА_5 від ДП «Ружин-молоко» вантажу для доставлення його ПП «Моліпмекс» (а не позивачу) в кількості 10639,200 кг вартістю 581623,15 грн.

Позивач вказує, що остання ТТН на суму 581623,15 грн., з урахуванням листа керівника ДП «Ружин-молоко» від 26.09.2017 р. (а.с, 25), вантажоодержувачем визначає саме позивача.

Однак, суд критично оцінює такі твердження позивача, з огляду на наступне.

По-перше, в листі керівника ДП «Ружин-молоко» від 26.09.2017 р. зазначено, що «Дійсним листом повідомляємо Вам, що у видатковій накладній №3152 та тт.№3152 від 25.09.2017 року отримувачем вважати ТОВ «Креммілк»».

Отже, відповідний лист не свідчить саме про внесення змін щодо найменування вантажоодержувача за видатковою та товарно-транспортною накладними з ПП «Моліпмекс» на ТОВ «Креммілк» (позивача).

Вказаний лист також не свідчить про внесення саме змін саме до наведеної вище ТТН за №Р3152 від 25.09.2017 р. про прийняття водієм ОСОБА_5 від ДП «Ружин-молоко» вантажу для доставлення його ПП «Моліпмекс» (а не позивачу) в кількості 10639,200 кг вартістю 581623,15 грн.

Так, до матеріалів справи позивачем надано видаткову накладну №3152 від 25.09.2017 р. (номер ВН та її дата аналогічні, що вказані в наведеному вище листі) на суму 323205,31 грн. (а.с. 21) та ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р. (номер ТТН та її дата аналогічні, що вказані в наведеному вище листі) на суму 323205,31 грн. (а.с. 22). В цих документах покупцем (вантажоодержувачем) визначено саме позивача (ТОВ «Креммілк»).

По-друге, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення перевізника та експедитора (позивача) про внесення листом керівника ДП «Ружин-молоко» від 26.09.2017 р. виправлень щодо найменування вантажоодержувача. Окрім того, відповідний лист адресовано керівником ДП «Ружин-молоко» самому собі. У зв'язку з наведеним, вбачається незрозумілою мета складення такого листа.

По-третє, відповідно до п. 158 Статуту, обставини, що можуть служити підставою для матеріальної відповідальності автотранспортних підприємств або організацій, вантажовідправників, вантажоодержувачів при автомобільних перевезеннях, стверджуються записами в товарно-транспортних документах, а в разі розбіжності між автотранспортним підприємством або організацією і вантажовідправником (вантажоодержувачем) - актами встановленої форми.

Обставини, які можуть служити основою для матеріальної відповідальності автотранспортних підприємств і організацій та пасажирів при автомобільних перевезеннях, засвідчуються актами встановленої форми.

Перелік обставин, що підлягають засвідченню записами в товарно-транспортних документах, форми актів і порядок їх складання встановлюються Правилами.

В п. 15.1 Правил визначено, що у разі розбіжностей між перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом.

Згідно з п. 15.3 Правил, записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними.

ТТН за №Р3152 від 25.09.2017 р. (а.с.23-24) на суму 581623,15 грн. не міститься записів в порядку п. 158 Статуту щодо зміни вантажоодержувача з ПП «Моліпмекс» на ТОВ «Креммілк» (позивача).

В матеріалах справи також відсутні докази складання акту в порядку п. 15.1 Правил, яким би засвідчувалась помилка в найменуванні особи-вантажоодержувача в ТТН за №Р3152 від 25.09.2017 р. (а.с.23-24) на суму 581623,15 грн. Як зазначалось вище, в матеріалах справи взагалі відсутні докази повідомлення перевізника та/чи експедитора про відповідні зміни в ТТН за №Р3152 від 25.09.2017 р. (а.с.23-24) на суму 581623,15 грн.

За таких обставин, суд констатує недоведеність позивачем факту прийняття до перевезення вантажу згідно ТТН за №Р3152 від 25.09.2017 р. (а.с.23-24).

Вказані висновки суду не спростовує й лист ДП «Ружин-молоко» вих.№50 від 08.12.2017 р., яким позивач обґрунтовує ті обставини, що згідно ТТН за №Р3152 від 25.09.2017 р. (а.с.23-24) про прийняття водієм ОСОБА_5 від ДП «Ружин-молоко» вантажу для доставлення його ПП «Моліпмекс» в кількості 10639,200 кг вартістю 581623,15 грн., фактично водієм було прийнято до перевезення позивачу вантаж в кількості 6179,200 кг. на загальну суму 323205,31 грн.

Адже, як зазначалося вище, даний лист не є первинним документом (як єдиним належним доказом здійснення відповідної господарської операції). Інших первинних документів на підтвердження дійсного здійснення господарської операції з перевезення згідно ТТН за №Р3152 від 25.09.2017 р. (а.с.23-24) вантажу в кількості 6179,200 кг. на загальну суму 323205,31 грн. - позивачем не надано.

Підсумовуючи наведене, суд констатує недоведеність позивачем факту прийняття до перевезення вантажу згідно ТТН за №Р3152 від 25.09.2017 р. (а.с.23-24) на суму 581623,15 грн.; ТТН №Р3151 від 25.09.2017 р.; ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р.; ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р., в тому числі на суму 360205,31 грн.

Згідно з п. 133 Статуту, автотранспортні підприємства або організації несуть відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення.

Враховуючи недоведеність факту прийняття до перевезення вантажу згідно ТТН №Р3151 від 25.09.2017 р.; ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р.; ТТН №Р3152 від 25.09.2017 р., в тому числі на суму 360205,31 грн., недоведеними є твердження позивача про виникнення у відповідача обов'язку щодо збереження відповідного товару, а від так і відповідальності за його втрату.

З огляду на наведене, позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими, а від так позов не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 44, 49 ГПК України та, враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрат покладає на позивача в повному обсязі.

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повне рішення складено 14.12.2017 р.

Суддя Т.Д. Суярко