РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017Справа №910/16909/17

За позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
доЖитлово-будівельного кооперативу "Маяк"
простягнення 166698,63 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаКирищук В.П. - представник
від відповідачане з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу "Маяк" 166698,63 грн, з яких: 104443,76 грн - заборгованість за спожиту теплову енергію на підставі договору №8383048 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.09.2005, 9141,04 грн - 3% річних, 53113,82 грн інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині здійснення своєчасної оплати за поставлену теплову енергію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/16909/17, розгляд якої призначено на 19.10.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2017, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, ненаданням сторонами витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 30.11.2017.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 30.11.2017 з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився. Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав. Про проведення судових засідань був повідомлений належним чином.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 30.11.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2005 між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (в подальшому - Публічне акціонерне товариство "Київенерго") (постачальник, позивач) та Житлово - будівельним кооперативом "Маяк" (споживач, відповідач) був укладений договір №8383048 про постачання теплової енергії у гарячій воді (договір) відповідно до умов якого постачальник зобов'язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов'язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі (п.1.1), постачальник зобов'язується зокрема безперебійно постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності із споживачем для потреб опалення - в період опалювального сезону, для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними з додатку №1 (п.2.2.1), споживач зобов'язується своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку №2 (п.2.3.2).

Додатками №1, №2, №3, № 4, №5, №6, №7, №11 до договору сторони погодили обсяги постачання теплової енергії, тарифи та порядок розрахунків, схему межі поділу теплової мережі, акт розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін, умови припинення подачі теплової енергії, дані по будинках ЖБК "Маяк", опалення і гаряче водопостачання яких здійснюється від теплових мереж постачальника, довідку про теплові навантаження об'єктів теплопостачання ЖБК "Маяк", реквізити сторін.

Відповідно до п. 9 додатку № 2 до договору, споживач щомісячно з 12 по 15 число отримує в МВРТ №7 за адресою: вул. Горького, буд. №29 оформлену постачальником платіжну вимогу-доручення на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця за мінусом суми фактично сплаченої теплової енергії в поточному місяці, табуляграму фактичного споживання за попередній період та акт звірки, який оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом 2-х днів з моменту їх одержання.

Споживач щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА, до 25 числа поточного місяця сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями на рахунок постачальника згідно з його рахунками (п. 10 додатку № 2 до договору).

Позивач на виконання умов договору поставив відповідачу у період з 01.09.2014 по 01.04.2017 теплову енергію на загальну суму 824393,77 грн, що підтверджується відомостями обліку споживання теплової енергії, обліковими картками (табуляграмами) за вказаний період.

Проте, відповідач свої договірні зобов'язання щодо здійснення розрахунків з оплати за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії своєчасно та в повному обсязі не здійснив, сплативши тільки 719950,01 грн, у зв'язку з чим у відповідача є борг перед позивачем у розмірі 104443,76 грн.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

За змістом ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Судом встановлено, що позивачем було поставлено відповідачу теплову енергію на умовах, передбачених укладеним між сторонами договором у період з 01.09.2014 по 01.04.2017 на загальну суму 824393,77 грн, а відповідач, в порушення умов договору та норм законодавства України, не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по оплаті отриманої теплової енергії за цей період, сплативши 719950,01 грн, у зв'язку з чим в останнього станом на день розгляду справи існує заборгованість у розмірі 104443,76 грн.

Обсяги, вартість поставленої теплової енергії за вказаний період підтверджується доданими до позовної заяви належним чином засвідченими копіями відомостей обліку споживання теплової енергії та облікових карток за відповідний період за номером особового рахунку № 8383048.

Оскільки факт наявності основної заборгованості за договором, яка становить 104443,76 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача в цій обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 53113,82 грн та 3% річних у розмірі 9141,04 грн, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010.

З наданого позивачем розрахунку слідує, що останній проводить нарахування 3% річних та інфляційних втрат з жовтня місяця 2014 року по серпень місяць 2017 року, в тому числі включаючи від'ємні значення інфляційної складової суми боргу.

За результатами здійсненої перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення процентів річних та інфляційних нарахувань судом встановлено, що розмір процентів річних та інфляційних нарахувань відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства і є арифметично вірними, а тому вказані вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 9141,04 грн та інфляційних нарахувань в сумі 53113,82 грн також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У зв'язку із задоволенням позову судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Маяк" (04123, м.Київ, вул. Червонопільська, будинок 8, корпус 1, ідентифікаційний код 22865568) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 104443 (сто чотири тисячі чотириста сорок три) грн 76 коп., 3% річних у розмірі 9141 (дев'ять тисяч сто сорок одна) грн 04 коп., інфляційні втрати у розмірі 53113 (п'ятдесят три тисячі сто тринадцять) грн 82 коп. та судовий збір у розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн 48 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.12.2017

Суддя Ю.М.Смирнова