ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. Справа № 925/1252/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" до Приватного акціонерного товариства "УкрАгроНПК" про стягнення 1 482 425,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" звернулося до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "УкрАгроНПК" про стягнення 1 482 425,41 грн. заборгованості за договором поставки № Ч114 від 15.02.2017, з яких 1 437 852,00 грн. основного боргу та 44 573,41 грн. пені.

Представник позивача в останнє судове засідання не з'явився, по електронній пошті направив до суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечення явки представника.

14.11.2017 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 84) в якій вказав, що просить стягнути з відповідача саме попередню оплату за договором поставки № Ч114 від 15.02.2017 в розмірі 1 437 852,00 грн. та 44 573,41 грн. пені.

Дану заяву суд прийняв до розгляду як подану в порядку ст. 22 ГПК України і яка не впливає на зміну підстави чи предмету позову.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, свого представника в жодне судове засідання не направив.

05.12.2017 відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, яким просить суд зупинити провадження до часу завершення розгляду справи № 917/1846/17 за позовом Приватного акціонерного товариства "УкрАгроНПК" до ТОВ "Агрофірма "Маяк" про визнання недійсним договору поставки, яким обґрунтовано позовні вимоги і яка розглядається господарським судом Полтавської області.

Дане клопотання судом відхилено, оскільки в поданій суду ухвалі не вказано, про визнання недійсним якого саме договору подано позов до господарського суду Полтавської області, та чи стосується він договору між сторонами. Клопотання про зупинення провадження не відповідає ст. 79 ГПК України.

Ухвалою від 30.11.2017 суд вже відмовляв у задоволенні попереднього клопотання відповідача про зупинення провадження у справі від 28.11.2017.

Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України, з огляду на таке.

Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, ухвали суду від 03.10.2017, 31.10.2017, 09.11.2017 та 30.11.17 надіслані відповідачу за адресою, вказаною в позовній заяві та у ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Одночасно, застосовуючи положення ГПК України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Строк вирішення спору закінчується 03.12.2017. Клопотання про продовження строку розгляду справи в порядку ст. 69 ГПК України сторонами суду не подано.

З цих підстав суд відхилив клопотання позивача від 06.12.2017 про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає лише до часткового задоволення, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається, що 15.02.2017 між приватним акціонерним товариством "Украгро НПК" (Постачальник, відповідач по справі), в особі начальника структурного підрозділу № 3 ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності № 32-17 від 21.12.2016 та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" (Покупець, позивач по справі), в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту було укладено договір поставки № Ч114 (далі - Договір, а.с. 14), за умовами якого Постачальник зобов'язується поставити в обумовлені Договором строки Покупцеві (одержувачу) товар, визначений в п. п. 1.2. цього Договору (далі - товар), а Покупець зобов'язується оплатити та прийняти товар (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору товар, що підлягає поставці - аміак рідкий ГОСТ 622-90 в кількості 101,400 тонн, загальна вартість з ПДВ 1 437 852,00 грн. Відповідно до п. 2.1. Договору загальна вартість товару за цим Договором складає 1 198 210,00 грн., ПДВ (20%) 239 642,00 грн., разом 1 437 852,00 грн. (один мільйон чотириста тридцять сім тисяч вісімсот п'ятдесят дві гривні 00 копійок).

Відповідно до п. 3.1. Договору поставка товару за цим Договору здійснюється автомобільним транспортом на умовах DDP, Інкотермс 2010. Одержувачем (Вантажоодержувачем) товару є безпосередньо Покупець та/або: ТОВ "Агрофірма "Маяк", .

Відповідно до п. 3.3. Договору поставка товару здійснюється повністю чи окремими партіями за вибором Постачальника на умовах попередньої оплати в строк до 30 квітня 2017 року включно, але в будь-якому випадку не раніше ніж через десять днів від дати повної оплати товару. Постачальник самостійно визначає дату поставки кожної окремої партії товару в межах періоду поставки. Партія товару повинна бути кратна технічній нормі завантаження автомобільної цистерни.

Відповідно до п. 4.1. Договору, поставка товару здійснюється на умовах повної попередньої оплати. Товар, що підлягає поставці, повинен бути повністю оплачений протягом 3 (трьох) днів із дати укладення цього Договору.

Відповідно до п. 7.7. Договору строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент, встановлений у п. 7.6. цього Договору (з моменту його підписання Сторонами), та триває до припинення прав та обов'язків, які виникли із Договору.

За доводами позивача, на виконання умов Договору ТОВ "Агрофірма "Маяк" перерахувало на користь відповідача ОСОБА_3 "УкрАгро НПК" 1 437 852,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 195 від 20.02.2017 (а.с. 15. 57). Повну поставку товару відповідач мав здійснити до 30.04.2017.

04.05.2017між сторонами був складений та підписаний акт звірки взаєморозрахунків по Договору за період з 01.01.2017 по 04.05.2017 (а. с. 16).

30.04.2017 за № 36-юр позивач направив відповідачу вимогу про повернення перерахованих грошових коштів в сумі 1 437 852,00 грн. у зв'язку з невиконанням умов Договору приватним акціонерним товариством "УкрАгроНПК" (а.с. 17), яка залишена без відповіді та задоволення.

Позасудовим врегулюванням між сторонами спір не було вирішено.

Спірні правовідносини між сторонами виникли із договору поставки № Ч114 від 15.02.2017, який відповідає положенням ст. 712 Цивільного кодексу України. Згідно цієї норми за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Договір поставки № Ч114 від 15.02.2017 не визнано недійсними, він не оспорюється сторонами. Договір сторонами виконувався.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ч .1 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Позивач обрав своїм способом захисту повернення вартості попередньої оплати за товар.

Відповідач заперечень проти доводів позивача про отримання повної передоплати за договором та нездійснення поставки товару не надав.

Доказів повернення передоплати відповідач суду не надав, тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 1 437 852,00 грн. по договору поставки № Ч114 від 15.02.2017, як вартість оплаченого, але непоставленого товару.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 44 573,41 грн. пені по договору № Ч114 від 15.02.2017 за прострочення поставки товару. Дана вимога підлягає лише до часткового задоволення, виходячи з такого:

Згідно ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначає, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, за правилами Господарського кодексу України можливе застосування пені за порушення немайнового зобов'язання.

Такий же висновок про правомірність застосування передбаченої договором пені за не поставку товару викладено у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 по справі № 3-192гс15 .

У відповідності до п. 5.1. Договору сторонами погоджено, що у випадку несвоєчасної поставки товару Покупцю, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,02 % від вартості несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення поставки, але не більше 3 % (трьох відсотків) від загальної вартості партії товару, поставку якого прострочено.

Отже сторонами встановлено обмеження розміру нарахованої пені 43 135,56 грн. (1437852,00 грн. х 3%).

Розрахунок пені проведено позивачем без врахування такого обмеження (а.с. 26), оскільки нарахування пені слід проводити із її розміру по договору 0,02% та контролювати, щоб вирахувана таким чином сума не перевищувала 3%. Період нарахування пені з обмеженням його шістьма місяцями позивачем визначено вірно (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

За належним розрахунком максимальний розмір пені по Договору може становити лише 43 135,56 грн.

Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідач суду не подав, доказів проведення повного розрахунку за позовними вимогами у справу не подано.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Правомірність позовних вимог доведена зібраними у справі доказами, але позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути лише 1 437 852,00 грн. основного боргу, як повернення передоплати та 43 135,56 грн. пені по договору поставки № Ч114 від 15.02.2017.

В решті вимог у позові слід відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України, оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати покладаються на відповідача повністю і з нього на користь позивача слід стягнути 22 236,38 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "УкрАгроНПК" (ідентифікаційний код 31961067, Черкаська область, Жашківський район, м. Жашків, вул. Промислова, 1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" (ідентифікаційний код 32460293, Полтавська область, Котелевський район, смт. Котельва, вул. Жовтнева, 320) - 1437852,00 грн. основного боргу, 43 135, 56 грн. пені на підставі договору поставки № Ч114 від 15.02.2017 та 22 236,38 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

В решті вимог в частині пені у позові відмовити.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повний текст рішення складено 10 грудня 2017

Суддя Н.М. Спаських