донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

05.12.2017р. справа №913/729/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача:не зявився;
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м.Сєвєродонецьк Луганської області
на рішення господарського суду Луганської області
від18.10.2017р. (повний текст підписано 23.10.2017р.)
по справі№913/729/17 (суддя Зюбанова Н.М.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м.Сєвєродонецьк Луганської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Філтрейд», м. Бориспіль Київської області
провнесення змін до договору

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області (Позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Філтрейд», м. Бориспіль Київської області (Відповідач) про внесення змін до п.5.4 договору поставки №705-РА-УМТС від 16.02.2017р. шляхом викладення його в наступній редакції: «Розрахунки за продукцію, яка поставляється Постачальником за цим договором, здійснюються Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на протязі 180 календарних днів після закінчення обставин непереборної сили, повернення підприємства з чужого незаконного володіння та початку ведення підприємством господарської діяльності.»

Рішенням Господарського суду Луганської області від 18.10.2017р. (повний текст підписано 23.10.2017р.) по справі №913/729/17 у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» було відмовлено в повному обсязі з підстав недоведеності Позивачем наявності підстав, передбачених ст.652 Цивільного кодексу України, для внесення змін до договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Луганської області від 18.10.2017р. по справі №913/729/17 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неврахування судом факту насильницького захоплення підприємства (15.03.2017р. енергохолдинг «ДТЕК», до складу якого входить підприємство Позивача, оприлюднив повідомлення про втрату контролю над всіма своїми підприємствами на тимчасово неконтрольованій українською владою території в результаті насильницького захоплення та «інвентаризації майна»), встановлення там нової «адміністрації», в той час як специфіка підприємства полягає в тому, що його неможливо перемістити в іншу місцевість. Так, не дивлячись на перереєстрацію Позивача, фактичне місцезнаходження майна підприємства залишається на території проведення АТО, що унеможливлює здійснення ним господарської діяльності. Означені обставини, на думку апелянта, не могли бути передбачені сторонами при укладенні договору, а отже умови договору повинні бути змінені.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Чернота Л.Ф. та Зубченко І.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.11.2017р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 05.12.2017р. об 14.30.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судове засіданні 05.12.2017р., попри належну обізнаність (а.с.68), без пояснення причин не зявився

Представник Відповідача, повідомлений належним чином, у судовому засіданні 05.12.2017р. також не зявився, подавши 04.12.2017р. клопотання про відкладання розгляду справи задля підготовки заперечень на апеляційну скаргу та неможливість явки через участь в іншому судовому засіданні.

Судова колегія, зважаючи на не визнання явки представників сторін обовязковою, достатність наданого часу для визначення сторонами питання необхідності надання пояснень в підтримку своєї позиції, викладення Скаржником позиції по суті справи безпосередньо в апеляційній скарзі та відсутність доказів неможливості Відповідача забезпечити (у разі потреби) представництво своїх інтересів будь-якою іншою особою в порядку ст.28 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про відхилення означеного клопотання та розгляд справи по суті за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 16.02.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Філтрейд» (Постачальник) було укладено договір поставки №705-РА-УМТС (договір а.с.а.с.9-15), за умовами п.п.1.1, 1.2 якого, в порядку і на умовах, передбачених цим договором, Постачальник зобовязується поставити у власність Покупця продукцію або обладнання в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі і специфікації, що є невідємною частиною цього договору, а Покупець зобовязується прийняти і оплатити продукцію, що поставляється у його власність, відповідно до умов договору.

Відповідно до п.4.1 договору, поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, по цінам, з якісними показниками та в строки, передбачені сторонами в специфікаціях до договору. Умови поставки продукції - DDP, згідно «Інкотермс-2010», з врахуванням умов та застережень, які містяться в укладеному договорі (п.4.2 договору)

Згідно з п.5.1 договору його загальна сума визначається сумою усіх специфікацій.

Своєю чергою, в п.5.4 договору сторони погодили, що розрахунки за продукцію, яка поставляється за цим договором, здійснюється Покупцем в порядку та строки, узгоджені сторонами у відповідних специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

У п.8.1 договору було передбачили, що він вступає в силу з 16.02.2017р. та діє до 31.12.2017р. включно.

Так, на виконання умов договору, 16.02.2017р. сторонами була підписана Специфікація до договору на загальну суму 123420,00грн.

Позивачем до матеріалів справи було надано копію листа Державної служби геології та надр України (а.с.а.с.24-26), яким було повідомлено останнього про зупинення спеціальних дозволів на користування надрами до закінчення АТО, та копію заяви про вчинення кримінального правопорушення з витягом із кримінального провадження (а.с.а.с.27-29), в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» повідомило про захоплення усього майна підприємства та втрату контролю над ним.

Таким чином, посилаючись на ст.188 Господарського кодексу України та ст.ст.652,653 Цивільного кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» (Позивач) звернулося до суду з вимогами про внесення змін до укладеного договору поставки №705-РА-УМТС від 16.02.2017р., а саме викласти п.5.4 цього договору в наступній редакції:

«Розрахунки за продукцію, яка поставляється Постачальником за цим договором, здійснюються Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на протязі 180 календарних днів після закінчення обставин непереборної сили, повернення підприємства з чужого незаконного володіння та початку ведення підприємством господарської діяльності.»

Своєю чергою, місцевий господарський суд відмовив у задоволені позовних вимог в повному обсязі, зазначаючи, що: факт укладання змінюваного договору після початку проведення АТО спростовує доводи Позивача про неможливість передбачення захоплення підприємства, розташованого не неконтрольованій українською владою території; запропонована зміна умов призведе до несплати вже отриманої продукції, а отже порушить співвідношення майнових інтересів сторін; зі змісту умов договору вбачається, що ризик зміни вказаних обставин має нести саме Позивач, оскільки його підприємство знаходиться на неконтрольованій українською владою території.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України укладений між сторонами договір поставки №705-РА-УМТС від 16.02.2017р. є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Як встановлено ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.655, ч.1ст.691 Цивільного кодексу України, Покупець зобов'язаний сплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу. Означений обов'язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки.

Між тим, сутність заявлених позовних вимог полягає у запровадженні змін до договору поставки №705-РА-УМТС від 16.02.2017р., а саме п.5.4 цього договору, який регулює порядок здійснення розрахунків між сторонами, в світлі ст.188 Господарського кодексу України та ст.ст.652,653 Цивільного кодексу України внаслідок істотної зміни обставин, які сторони не могли передбачити на час укладення договору.

Так, зміст ст.651 Цивільного кодексу України передбачає підстави для зміни або розірвання договору, зокрема, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, що також вбачається із ст.188 Господарського кодексу України. Своєю чергою, ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

- в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

- виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Окрім того, в ч.4 ст. 652 цього Кодексу передбачено, що зміна договору у звязку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Істотною зміною обставин в розумінні ст.652 Цивільного кодексу України є непередбачена зміна зовнішніх обставин, яка не залежить від волі сторін. При цьому обставини повинні змінитись настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали би такий договір або уклали би його на інших умовах.

Таким чином, проаналізувавши заявлені позовні вимоги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо необґрунтованості останніх (позовних вимог) в контексті приписів ст.652 Цивільного кодексу України, оскільки договір поставки №705-РА-УМТС від 16.02.2017р. був укладений сторонами після початку проведення Антитерористичної операції - 14.04.2014р. (момент початку Антитерористичної операції є дата набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» №405/2014від 14.04.2014р.), відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VIІ від 02.09.2014р., що робить безпідставними доводи Позивача щодо неможливості передбачити ним наслідки такого проведення АТО для підприємства на дату укладення договору (п.5.4 договору), зокрема, ймовірність втрати контролю над підприємством.

Слушними вважає колегія суддів і висновки місцевого суду щодо розподілу між сторонами ризику настання обставин втрати контролю за підприємством Позивача та порушення балансу інтересів шляхом утворення підстави для несплати вже отриманої продукції, які Скаржником жодною мірою не спростовані.

Втім, окрім наведених вище аргументів відсутності передбаченою ст.652 Цивільного кодексу України сукупності умов для запровадження розглядуваних змін до договору, що охоплюється висновком про недоведеність Позивачем існування у нього захищуваного субєктивного права/інтересу, колегія суддів вважає за необхідне наголосити і на іншій самодостатній підставі відхилення позовних вимог.

Так, за змістом зазначеної Позивачем ст.652 Цивільного кодексу України порушення полягає в ухиленні сторони договору (Відповідача) від приведення його умов у відповідність до змінених обставин з метою відновлення початкового балансу інтересів, а отже обовязковою умовою для звернення з позовом до суду про застосування такого способом судового захисту є саме досудове звернення зацікавленої сторони (Позивача) до іншої сторони договору з пропозицією внесення змін до такого договору задля відновлення первісного балансу інтересів сторін, що опосередковую спробу досягнути згоди, згадуваної в першому реченні ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України. Саме таке ухилення вказує на недосягнення згоди щодо приведення договору у відповідність до істотно змінених обставин і може сприйматися як порушення субєктивних прав ініціатора таких змін (в даному випадку Позивача), за умов наявності вказаних вище підстав. Наразі, відсутність попереднього звернення із відповідною пропозицією свідчить про те, що Позивач як зацікавлена сторона навіть не намагався досягнути згоди і це унеможливлює встановлення факту наявності порушення субєктивних прав та інтересів відповідної сторони договору, а отже і задоволення позовних вимог з підстав відсутності такого порушення.

Суд апеляційної інстанції додатково зауважує, що таке звернення зацікавленої сторони договору не є досудовим врегулюванням спору, про що безпідставно зазначав Позивач у запереченнях на відзив Відповідача, оскільки до моменту такого звернення спору між сторонами фактично не існувало взагалі. Окрім того, ст.124 Конституції України на час звернення з позовними вимогами мала та має інший зміст, в силу чого рішення Конституційного суду України у справі №15рп/2002 від 09.07.2002р. відносно висновку про досудове врегулювання спору є безпідставним.

Враховуючи наведене, а також те, що будь-яких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 4-5, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м.Сєвєродонецьк Луганської області на рішення Господарського суду Луганської області від 18.10.2017р. (повний текст підписано 23.10.2017р.) у справі №913/729/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Господарського суду Луганської області від 18.10.2017р. (повний текст підписано 23.10.2017р.) у справі №913/729/17 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О.Попков

Судді: Л.Ф. Чернота

ОСОБА_3

Надруковано 4 прим.: 1-2 - сторонам, 3-у справу, 4 - ГСЛО