ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" грудня 2017 р. Справа № 911/3666/17

Господарський суд Київської області у складі судді Янюк О.С., попередньо розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кагро» (08001, Київська область, смт Макарів, вул.Б.Хмельницького, 9, оф.41, )

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

07.12.2017 до Господарського суду Київської області (далі-суд) надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кагро» (далі - ТОВ «Кагро», заявник, Товариство) від 24.11.2017 про порушення справи про банкрутство на підставі ч.5 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі-Закон).

Дослідивши матеріали зазначеної заяви, суд дійшов висновку, що остання не може бути прийнята судом до розгляду з наступних підстав.

Так, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України (ч.1 ст. 2 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст.11 Закону, до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті.

Частиною ч.9 ст. 11 Закону встановлено, що за подання заяви про порушення справи про банкрутство справляється судовий збір у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про судовий збір», платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Так, до матеріалів заяви ТОВ «Кагро» на підтвердження сплати судового збору заявником надано платіжне доручення № 69 855 від 05.10.2017, із змісту якого вбачається, що платником за подання заяви про порушення справи про банкрутство є ТОВ «ОСОБА_1 Трейдинг» (код 39675472), а не особа, яка звертається до суду із даною заявою про порушення справи про банкрутство. Будь-яких документально підтверджених відомостей та нормативно обґрунтованих пояснень щодо можливості сплати судового збору ТОВ «ОСОБА_1 Трейдинг» замість ТОВ «Кагро» останнім суду надано не було.

Таким чином, вищезазначене платіжне доручення не може бути належним доказом, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про порушення справи про банкрутство у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст.11 Закону, до заяви про порушення справи про банкрутство також додаються, зокрема, довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником.

Так, із змісту заяви ТОВ «Кагро» вбачається, що вона підписана його директором ОСОБА_2 Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань ОСОБА_2 є керівником ТОВ «Кагро» з обмеженими повноваженнями, в тому числі на укладення правочинів, згідно статуту 18.01.2017.

Із змісту статуту ТОВ «Кагро» (у редакції 2017 року) та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що засновниками (учасниками) юридичної особи є Товариство з обмеженою відповідальністю «Група Компаній «ОСОБА_1» (, далі ТОВ «ГК «Мрія Агро»), Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Агрохолдинг» (, далі - ТОВ «ОСОБА_1 Агрохолдинг»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія-Лізинг» (, далі ТОВ «Мрія-Лізинг»), МРІЯ ХОЛДІНГ САЙПРУС ЛІМІТЕД (номер компанії НЕ 240069). Крім того, Товариство має кінцевих бенефіціарних власників Крістакіс Іаковідес та ОСОБА_3.

З урахуванням положень зазначеного статуту, протоколом №23-11-2017 від 23.11.2017 загальних зборів учасників ТОВ «Кагро» уповноважено директора ТОВ «Кагро» ОСОБА_2 (з правом видачі довіреностей) здійснити весь комплекс організаційно-правових заходів для підготовки та подання заяви про порушення справи про банкрутство, у порядку встановленого чинним законодавством України з правом подавати та підписувати від імені товариства усі необхідні документи та вживати усі необхідні заходи (дії) без будь-яких обмежень. Протокол підписаний директором ТОВ «ГК «Мрія Агро» - ОСОБА_4, директором ТОВ «ОСОБА_1 Агрохолдинг» - ОСОБА_5, директором ТОВ «Мрія-Лізинг» - ОСОБА_6 та представником МРІЯ ХОЛДІНГ САЙПРУС ЛІМІТЕД ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_5.

Проте, із змісту витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що зазначені особи (крім представника МРІЯ ХОЛДІНГ САЙПРУС ЛІМІТЕД) є керівниками зазначених підприємств з обмеженими повноваженнями, а саме: ОСОБА_4 - з обмеженими повноваженнями, в т.ч. на вчинення правочинів, згідно статуту; ОСОБА_5 обмеження на вчинення правочинів згідно статуту; ОСОБА_6 - з обмеженими повноваженнями, в т.ч. на укладення правочинів згідно статуту з 27.06.2017. Доказів, які б підтверджували про надання зазначеним особам права на прийняття участь у зборах та прийняття відповідних рішень щодо ТОВ «Кагро» суду надано не було. Щодо представника МРІЯ ХОЛДІНГ САЙПРУС ЛІМІТЕД, то заявником також не надано жодного доказу, які б підтверджував відповідні повноваження зазначеної особи (довіреності від 17.01.2017 тощо). А тому підстав вважати, що ОСОБА_2 є тією особою, яка має право підписувати відповідну заяву у суду не має.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що ч.ч. 2-3 ст. 11 Закону визначений перелік документів (доказів), які в обов'язковому порядку додаються боржником до заяви про порушення справи про банкрутство.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У порушення вимог ст. 11 Закону заявником до заяви не додано:

докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечені повністю заставою майна боржника (за наявності застави);

перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов'язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов'язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (із зазначенням дати виникнення зобовязання).

Крім того, ч.4 ст.11 Закону встановлено, що боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, якщо інше не передбачено цим Законом. Тобто, заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, а у визначенні таких витрат слід враховувати необхідність виплати винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат, повязаних з провадженням у справі про банкрутство та судового збору, сплаченого кредиторами.

Проте, заявником до заяви не надано належних та допустимих доказів наявності у боржника коштів та майна, що можуть забезпечити покриття вищезазначених судових витрат.

Водночас, суд звертає увагу, що докази, визначені ст. 11 Закону, повинні подаватися разом із заявою про порушення справи про банкрутство, можливість витребування цих доказів після прийняття такої заяви (на відмінну від позовного провадження) Законом не передбачена, а тому у разі, зокрема, відсутності майна, достатнього для покриття судових витрат, господарський суд повинен повернути заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам, зазначеним у ч. 4 ст. 11 Закону.

Так, п. 3 ч.1 ст.63 ГПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону, господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо: заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено; не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; з інших підстав, передбачених ст. 63 ГПК України, з урахуванням вимог цього Закону.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява подана з порушеннями ст.11 Закону, а тому підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку після усунення допущених порушень.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.15 Закону ст. 33-34, 63, 86 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кагро» від 24.11.2017 про порушення справи про банкрутство повернути заявнику без розгляду.

Суддя О.С. Янюк