ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 грудня 2017 р. Справа № 903/765/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Самеба"

про стягнення 10000,00 дол. США, що еквівалентно 269600,00 грн.

Суддя Костюк С.В.

Секретар судового засідання Коритан Л.Ю.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 07.07.2017 року;

від відповідача: н/з.

Права та обов'язки учаснику судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" ставив вимогу стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Самеба" 13 525,00 дол. США, що еквівалентно 359 474,16 грн..

Заявою від 06.11.2017 року про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача 10 000 доларів США, у звязку з тим, що 03.10.2017 року останнім сплачено 3 525, 00 доларів США в рахунок погашення боргу за договором поставки від 28.04.2014 року, що підтверджується SWIFT F3S800 від 03.10.2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 28.04.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання №В3-С-2-2-07, за яким позивач зобовязується передати у власність відповідача, а останній прийняти та оплатити комбікорм.

Згідно митної декларації UA 205040/2017/002801 06.04.2017 року було проведено митне оформлення товару для експорту.

16.04.2017 року товар поміщено в контейнер №MEDU7473630, який завантажений на судно в порту Одеса, порт призначення Батумі (Грузія), що підтверджується іконосаментом №MSCUO 2497805 від 12.04.2017 року.

Зазначає, що відповідач згідно умов специфікації повинен був оплатити повністю вартість поставленого товару не пізніше 15.06.2017 року, але свої зобовязання по оплаті не виконав, поставлений товар оплатив частково.

При обґрунтуванні заявлених позовних вимог посилається на норми ст. ст. 526, 530, 612, 712 ЦК України.

Ухвалою суду від 06.11.2017 року розгляд справи відкладено на 05.12.2017 року; зобовязано відповідача подати суду пояснення по суті заявлених позивачем вимог.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали суду не виконав.

05.12.2017 року представником позивача подано клопотання про приєднання до матеріалів справи повідомлення про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів. Дане повідомлення, на думку суду, підтверджує, що відповідача про розгляд справи в суді було повідомлено.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене та враховуючи те, що підстави відкладення розгляду спору відсутні, справу розглянуто за відсутності пояснення відповідача за наявними в ній матеріалами.

З матеріалів справи, пояснень представника позивача вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Самеба" (Покупець) було укладено контракт № В3-С-2-2-07 від 28.04.2014 року, який за своєю природою є договором поставки (а.с. 9-12).

Відповідно до. п. 1.1. контракту Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити комбікорм.

Пунктом 5.1. контракту передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах FCA (згідно правил Інкотормс 2010) вул.Паралельна,35, смт.Турійськ, Волинська область, Україна. Сторони можуть змінювати умови поставки, вказавши про це у відповідній специфікації. Поставка вважається виконаною з моменту передачі товару представнику Покупця в пункті поставки визначеному згідно п. 5.1 контракту (п.5.2).

Специфікацією № 3 від 28.04.2017 року до контракту № В3-С-2-2-07 товар постачається на умовах CIF, порт Батумі, Грузія.

Згідно п. 6.1 контракту оплата вартості товару здійснюється шляхом 100 % передоплати, якщо інше не вказано у відповідній Специфікації до даного контракту.

Специфікацією № 3 від 16.03.2017 року передбачено поставка товару на суму 13 525,00 дол. США та передбачений графік поставки товару (а.с.15).

Позивачем повністю виконано обовязок щодо поставки товару згідно контракту № В3-С-2-2-07, що підтверджується коносаментом № MSCUO 2497805 від 12.04.2017 року.

Оплата за продукцію відповідачем здійснена частково на суму 3525,00 дол. США SWIFT повідомленням F3S800 від 03.10.2017 року, що підтверджено платіжним дорученням № 3012 від 06.07.2017 року (а.с.25).

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, за ст.712 ЦК України договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Згідно ст.124 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Пунктом 10.2 контракту передбачено, що любі спори між сторонами, щодо виконання даного контракту, підлягають передачі на розгляд до господарського суду Волинської області, для вирішення у відповідності до матеріального та процесуального права України.

Дане положення підтверджено в додатковій угоді від 05.08.2017 року (а.с.14).

В силу положень ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що заборгованість відповідача за поставлений товар підтверджена належними доказами, вимога позивача, з врахуванням заяви про зменшення суми позову, підлягає задоволенню на суму 10 000,00 дол. США, що еквівалентно 269600,00 грн..

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в силу ст.49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.526,610,612, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд України,-

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Самеба" (6404, Грузія, Хелвачаурский район, с. Алахшени, ІПН 448393186) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" (43026, Волинська область, м.Луцьк, вул.Єршова,11, 5) 10000,00 дол. США заборгованості, що еквівалентно 269600,00 грн., а також 4044,00 грн. витрат по судовому збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст

рішення складено

07.12.2017

Суддя С. В. Костюк