ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р.Справа № 922/4049/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Державного архіву Харківської області, м. Харків
про стягнення 102 528, 77 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №38-2072/470 від 10.05.2012;

відповідача - ОСОБА_2, доручення №01-25/1325 від 05.12.2017.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі " звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного архіву Харківської області на свою користь заборгованість в розмірі 102 528,77 грн. Судові витрати зі сплати судового збору просить суд покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, передбачені договорами про закупівлю теплової енергії в гарячій воді за державні кошти № 9396/13 від 14.12.2012 р., № 9396/15 від 16.12.2014 р., № 9396/16 від 15.12.2015 р. щодо своєчасної оплати за поставлену теплову енергію.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.12.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 12.12. 2017 р. об 12:45 год.

08.12.2017 через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача надійшов лист (вх. №41018) з актом звіряння відпуску-отримання теплової енергії, в якому підтверджує наявність утвореної заборгованості за спожиту теплову енергію внаслідок зростання тарифів, недостатнього фінансування та інших, незалежних від відповідача причин, у зв'язку з чим, визнає заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

11.12.2017 через канцелярію суду, до матеріалів справи (вх. №41106) від позивача надійшов супровідний лист з додатковими документами, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні визнав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, що було зафіксовано в протоколі судового засідання.

Норми ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» за період з січня 2010 р. по листопад 2017 р., здійснювало постачання теплової енергії в повному обсязі на нежитлові приміщення відповідача Державного архіву Харківської області.

Постачання теплової енергії здійснювалося відповідачу на підставі договорів про закупівлю теплової енергії в гарячій воді за державні кошти № 9396/13 від 14.12.2012 р., № 9396/15 від 16.12.2014 р., № 9396/16 від 15.12.2015 р.

Перелік обєктів теплоспоживання, до яких здійснювалось постачання теплової енергії, відображені у Додатку № 4 до вищезазначених договорів. (т.с. 1 а.с. 23)

Факт споживання відповідачем теплової енергії з 2010 р. по 2017 р., підтверджується розпорядженнями Харківського міського голови про початок опалювальних сезонів № 4630 від 09.10.2012р., № 62/1 від 30.09.2013р., № 75/1 від 20.10.2014 р., № 72/1 від 07.10.2015 р., № 70/1 від 13.10.2016 р., № 67/1 від 10.2017 р. відповідно до яких здійснювалося постачання теплової енергії у нежитлові приміщення відповідача та актами включення та відключення споживача до джерела теплової енергії № 174/1213 від 04.11.2013 р., № 174/1311 від 04.11.2013 р., № 174/8833 від 19.10.2015 р., № 174/8618 від 13.10.2015 р., № 174/12059 від 01.11.2016 р., № 174/13109 від 01.11.2016 р. (т.с. 1 а.с. 63-64)

Нарахування вартості спожитої теплової енергії по приміщеннях, які оснащені приладами обліку, здійснювалося відповідачу на підставі показників приладів обліку пропорційно площі його приміщень. По приміщеннях відповідача, що не обладнані приладами обліку теплової енергії, розрахунок вартості спожитої теплової енергії здійснювався згідно з нормативним документом ОСОБА_1 та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94.

Відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію. Відповідач сплачував вартість спожитої теплової енергії, але не в повному обсязі, що спричинило утворення значної заборгованості. ( т.с. 1 а.с. 65)

Так, станом на 30.11.2017 року заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію, що утворилася за період листопад 2013 року, грудень 2013 року, грудень 2015 року, грудень 2016 року складає 102 528 грн. 77 коп. (т.с. 1 а.с. 13-14)

Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав свої обов'язки у повному обсязі, поставив відповідачеві товар теплову енергію на загальну суму 102 528,77 грн. проте відповідач в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов зазначених договорів про закупівлю теплової енергії в гарячій воді за державні кошти, не оплатив отриманий товар, у зв'язку з чим станом 30.11.2017 за отриману за період листопад 2013 року, грудень 2013 року, грудень 2015 року, грудень 2016 року теплову енергію у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 102 528,77 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги вимоги ст. 526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач визнав наявність заборгованості, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення заборгованості за отриманий теплову енергію в сумі 102 528,77 грн. правомірна та обґрунтована, та є такою, що визнана відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 527, 530, 532, 611, 625 Цивільного кодексу України; ст. ст. 193, 216, 217, 230, 232, 343 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, ч.1 п.1-1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного архіву Харківської області (61003, м. Харків, пр. Московський, б. 7, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, ; п.р. 313 у філії ХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823) заборгованість за неналежне виконання договірних зобовязань в сумі 102 528,77 грн. та судовий збір в розмірі 1600, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.12.2017 р.

Суддя ОСОБА_3