ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Справа № 5017/2445/2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоКролевець О.А. (доповідач у справі),
суддів:Євсікова О.О., Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Ньюко"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 24.07.2017
та ухвалуГосподарського суду Одеської області від 29.05.2017
за заявоюПублічного акціонерного товариства "ОТП Банк"
прозаміну сторони у виконавчому провадженні та визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню
у справі№5017/2445/2012 Господарського суду Одеської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "ОТП Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Ньюко"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача1. Приватного підприємства "Софт Транс" 2. Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк"
за участю1. Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Кредит Груп"
простягнення коштів
за участю представників сторін
від позивача:Ігнатенко М.В.
від відповідача:Андрєєв А.Г., Лєпєйко А.П.
від третьої особи-1:не з'явився
від третьої особи-2:не з'явився

від ВПВР:не з'явився
від ТОВ "Інвест Кредит Груп":Вербицький Я.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.05.2014 задоволено у повному обсязі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньюко" про стягнення за договором про надання кредиту №СR07-310/29-1 від 21.06.2007 у сумі 10617743,92 доларів США (що еквівалентно по курсу НБУ 84867627,15 грн.) та за договором про надання кредиту №СR07-313/29-1 від 21.06.2007 у сумі 7437149,09 доларів США (що еквівалентно по курсу НБУ 59445132,67 грн.) за рахунок реалізації майна за іпотечним договором №РL07-324/29-1 від 22.06.2007 - нерухомого майна (об'єкту), що складається з приміщення літ. "А" загальною площею 5773,4 м2, розташованого у м. Одеса, вул. Середня, 83-Ж, що належить іпотекодавцю на праві власності, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною реалізації, визначеною Одеським науковим дослідним інститутом судових експертиз, у розмірі 22862664 грн. з урахуванням ПДВ (без урахування ПДВ 19052220 грн.) та 64380 грн. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 рішення суду першої інстанції скасовано частково та викладено резолютивну частину в новій редакції, згідно з якою позов ПАТ "ОТП Банк" задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Ньюко" на користь позивача заборгованості за договором про надання кредиту №СR07-310/29-1 від 21.06.2007 у сумі 9386529,04 доларів США (що еквівалентно по курсу НБУ 75026526,61 грн.) та за договором про надання кредиту №СR07-313/29-1 від 21.06.2007 у сумі 6181384,8 доларів США (що еквівалентно по курсу НБУ 49407808,70 грн.) за рахунок реалізації майна за Іпотечним договором №РL07-324/29-1 від 22.06.2007 - приміщення літ. "А" загальною площею 5773,4 м2 у м. Одеса, вул. Середня, 83-Ж, що належить іпотекодавцю на праві власності, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною реалізації, визначеною Одеським науковим дослідним інститутом судових експертиз, в розмірі 22862664 грн. з урахуванням ПДВ (без урахування ПДВ 19052220 грн.), а в решті позову відмовлено. Стягнуто з ПАТ "ОТП Банк" на користь ТОВ "Ньюко" 5042,52 грн. судового збору, сплаченого за розгляд апеляційної скарги, та на користь Приватного підприємства "Софт Транс" 5042,52 грн. судового збору, сплаченого за розгляд апеляційної скарги.

На примусове виконання вказаної постанови Господарським судом Одеської області видано наказ №5017/2445/2012 від 06.10.2014.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.05.2017 (колегія суддів у складі: Петренко Н.Д., Цісельський О.В., Щавинська Ю.М.), яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 (колегія суддів у складі: Принцевська Н.М., Діброва Г.І., Лисенко В.А.), за заявами Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвест Кредит Груп" замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду Одеської області №5017/2445/2012, виданого 06.10.2014, з ПАТ "ОТП Банк" на ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Кредит Груп" в частині стягнення з ТОВ "Ньюко" заборгованості за договором про надання кредиту №CR07-313/29-1 від 21.06.2007 у сумі 6181384,8 доларів США (що еквівалентно по курсу НБУ 49407808,70 грн.) за рахунок реалізації майна за Іпотечним договором №PL07-324/29-1 від 22.06.2007; визнано вказаний наказ таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з ТОВ "Ньюко" заборгованості за договором про надання кредиту №CR07-310/29-1 від 21.06.2007 у сумі 9386529,04 доларів США (що еквівалентно по курсу НБУ 75026526,61 грн.) за рахунок реалізації майна за Іпотечним договором №PL07-324/29-1 від 22.06.2007.

Не погоджуючись з вказаними ухвалою та постановою, ТОВ "Ньюко" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати.

Учасники судового процесу згідно з приписами ст. 1114 ГПК України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак треті особи не скористались передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представників сторін та ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Кредит Груп", обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши згідно з ч. 1 ст. 1117 ГПК України наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановили суди першої та апеляційної інстанцій, Господарським судом Одеської області виданий наказ №5017/2445/2012 від 06.10.2014 на примусове виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 у даній справі щодо стягнення з ТОВ "Ньюко" на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за договором про надання кредиту №СR07-310/29-1 від 21.06.2007 та за договором про надання кредиту №СR07-313/29-1 від 21.06.2007 за рахунок реалізації майна за Іпотечним договором №РL07-324/29-1 від 22.06.2007 шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною реалізації, визначеною Одеським науковим дослідним інститутом судових експертиз, у розмірі 22862664 грн. з урахуванням ПДВ.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Державної виконавчої служби України (далі - ВДВС) від 27.10.2014 було відкрито виконавче провадження ВП №45195595 з виконання вказаного наказу. Однак у подальшому постановою державного виконавця від 27.10.2015 було повернуто наказ стягувачу у зв'язку з нереалізацією майна боржника (предмету іпотеки) на прилюдних торгах та небажанням стягувача залишити за собою відповідне майно.

ПАТ "ОТП Банк" повторно звернулося до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання зазначеного наказу, постановою державного виконавця від 08.12.2015 було відкрито виконавче провадження ВП №49645698 з виконання відповідного наказу, але постановою від 03.10.2016 наказ знову було повернуто стягувачу у зв'язку з нереалізацією майна боржника (предмету іпотеки) на прилюдних торгах та небажанням стягувача залишити за собою відповідне майно.

ПАТ "ОТП Банк" знову звернулося до органу державної виконавчої служби із заявою від 15.03.2017 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного наказу, 26.04.2017 державним виконавцем відкрито виконавче провадженні ВП №53838852 з примусового виконання відповідного наказу.

Однак 27.04.2017 між ПАТ "ОТП Банк" (первісний кредитор) та ТОВ "Фінстрим" (новий кредитор) укладений договір про відступлення права вимоги та зміну кредитора (договір цесії), за умовами якого ПАТ "ОТП Банк" відступило новому кредиторові права вимоги щодо виконання Приватним підприємством "Софт Транс" боргових зобов'язань за кредитним договором №СR07-313/29-1 від 21.06.2007 в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення договору цесії.

Водночас 27.04.2017 між ПАТ "ОТП Банк" (первісний іпотекодержатель) і ТОВ "Фінстрим" (новий іпотекодержатель) укладений договір №1 відступлення прав за іпотечним договором, за умовами якого у зв'язку з укладенням договору цесії від 27.04.2017 первісний іпотекодержатель відступив новому іпотекодержателю всі права вимоги до ТОВ "Ньюко" за Іпотечним договором №РL 07-324/29-1 від 22.06.2007 (разом зі всіма змінами, додатками та доповненнями до нього) в обсязі та на умовах, що існують на момент вступу в силу вказаного договору №1, включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідний договір №1 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. та зареєстрований в реєстрі за №745.

У п. 7 Договору №1 від 27.04.2017 сторони вказали, що первісний іпотекодержатель засвідчує факт своєї безумовної відмови від права на здійснення будь-яких дій пов'язаних із звернення стягнення на майно, яке на момент укладання договору виступає предметом іпотеки за Іпотечним договором та забезпечує зобов'язання ПП "Софт Транс" за договором про надання кредиту №CR07-310/29-1 від 21.06.2007.

За доводами ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Кредит Груп", у зв'язку з укладенням вказаного Договору №1 від 27.04.2017 ПАТ "ОТП Банк" відмовилось від забезпечення іпотекою зобов'язань, що виникли за кредитним договором №CR07-310/29-1 від 21.06.2007.

Відомості про відступлення прав за іпотечним договором, нового іпотекодержателя та змінений розмір основного зобов'язання (тобто забезпечення іпотекою тільки кредитного договору №СR07-313/29-1 від 21.06.2007 і незабезпечення нею кредитного договору №CR07-310/29-1 від 21.06.2007) були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом №86043243 від 27.04.2017 про реєстрацію іпотеки.

ПАТ "ОТП Банк" повідомленням про зміну кредитора №73-3/1358 від 27.04.2017 сповістило ПП "Софт Транс" та повідомленням про зміну іпотекодержателя №73-3/1359 від 27.04.2017 сповістило ТОВ "Ньюко" про відступлення прав вимоги за кредитним договором №СR07-313/29-1 від 21.06.2007 та іпотечним договором.

У подальшому права вимоги за кредитним договором №СR07-313/29-1 від 21.06.2007 були відступлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінстрим" Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвест Кредит Груп" на підставі укладеного між вказаними особами Договору факторингу №17Ф/2017 від 27.04.2017.

Також 27.04.2017 між ТОВ "Фінстрім" (первісний іпотекодержатель) та ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Кредит Груп" (новий іпотекодержатель) укладено договір відступлення прав за іпотечним договором, за умовами якого у зв'язку з укладенням договору факторингу №17Ф/2017 від 27.04.2017 первісний іпотекодержатель відступив новому іпотекодержателю всі права вимоги до ТОВ "Ньюко" за Іпотечним договором (разом зі всіма змінами, додатками та доповненнями до нього) в обсязі та на умовах, що існують на момент вступу в силу договору, включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О. І. та зареєстрований в реєстрі за №750.

Відомості про відступлення прав за іпотечним договором, нового іпотекодержателя та розмір основного зобов'язання внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом №86057038 від 27.04.2017 про реєстрацію іпотеки.

У зв'язку з викладеними обставинами ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Кредит Груп" звернулись до господарського суду з заявами про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду Одеської області №5017/2445/2012 від 06.10.2014 з ПАТ "ОТП Банк" на ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Кредит Груп" у частині стягнення з ТОВ "Ньюко" заборгованості за договором про надання кредиту №CR07-313/29-1 від 21.06.2007 за рахунок реалізації майна за Іпотечним договором, а також визнання вказаного наказу таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з ТОВ "Ньюко" заборгованості за договором про надання кредиту №CR07-310/29-1 від 21.06.2007 за рахунок реалізації майна за Іпотечним договором.

Процесуальне правонаступництво врегульовано ст. 25 ГПК України, згідно з ч. 1 якої у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Закон України "Про виконавче провадження" у ч. 5 ст. 15 передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З аналізу наведених норм вбачається, що процесуальне правонаступництво як перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи відбувається у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення, тому для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Так, ЦК України у ст.ст. 512-514 передбачає заміну кредитора у зобов'язанні, зокрема, в разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), який вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Водночас у разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або за законом (стаття 514 Цивільного кодексу України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі (п. 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011).

Разом з тим відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Тобто частина четверта статті 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: - якщо його видано помилково; - якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

У силу ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зокрема, припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін передбачено ст. 605 ЦК України, згідно з якою зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека визначена як вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України, яка визначає окремі види застав, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Заставодавцем (іпотекодавцем) може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника (ч. 1 ст. 583 ЦК України, ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку").

З встановлених судами першої та апеляційної інстанцій вбачається, що рішенням у даній справі по суті звернуто стягнення на належне ТОВ "Ньюко" майно, передане ним в іпотеку за Іпотечним договором №РL07-324/29-1 від 22.06.2007, з метою задоволення ПАТ "ОТП Банк" як іпотекодержателем своїх вимог за договорами про надання кредиту №СR07-310/29-1 від 21.06.2007 та №СR07-313/29-1 від 21.06.2007, невиконаних боржником - ПП "Софт Транс".

Однак вказане рішення фактично виконано не було. А ПАТ "ОТП Банк" на підставі відповідних договорів відступив свої права вимоги як за договором про надання кредиту №СR07-310/29-1 від 21.06.2007, так і за Іпотечним договором у частині забезпечення виконання вимог за вказаним кредитним договором на користь ТОВ "Фінстрім", яке у свою чергу відступило вказані права вимоги на користь ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Кредит Груп" на підставі, відповідно, договору факторингу та договору відступлення прав за іпотечним договором. При цьому відомості про відступлення прав за Іпотечним договором були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відтак, встановивши обставини зміни сторони іпотекодержателя у частині спірного матеріального правовідношення, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про необхідність здійснення процесуального правонаступництва у відповідності до вимог ст. 25 ГПК України.

Водночас суди встановили, що ПАТ "ОТП Банк" відмовилось від забезпечення іпотекою зобов'язань, що виникли за кредитним договором №СR07-313/29-1 від 21.06.2007, із внесенням відомостей про це до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв'язку з наведеною обставиною обов'язок ТОВ "Ньюко" як заставодавця в частині забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №СR07-313/29-1 від 21.06.2007 припинився, а відтак суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про наявність передбачених ст. 117 ГПК України підстав для визнання наказу у відповідній частині таким, що не підлягає виконанню.

Звертаючись з касаційною скаргою, ТОВ "Ньюко" заперечує проти наведених висновків судів щодо застосування положень ст. 117 ГПК України, посилаючись на те, що Законом України "Про іпотеку" не передбачено припинення іпотеки шляхом односторонньої відмови іпотекодержателя від своїх прав за іпотечним договором, який є двостороннім правочином, на користь іншої особи без відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Однак вказані доводи скаржника підлягають відхиленню з огляду на те, що застава (іпотека) є одночасно способом забезпечення зобов'язань, а також має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини застави (іпотеки) поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори. При цьому у правовідносинах, у яких заставодавцем (іпотекодавцем) є майновий поручитель, по суті існує два окремі зобов'язання: основне, за яким право вимоги стосується боржника і не стосується майнового поручителя, і заставне, за яким майновий поручитель є зобов'язаною стороною в межах вартості переданого в заставу (іпотеку) майна.

Водночас ст. 605 ЦК України надає кредитору право звільнити боржника від його обов'язків, і буквальне її тлумачення надає можливість стверджувати, що для прощення боргу достатнім є волевиявлення кредитора і боржник не вправі проти цього заперечувати.

Отже, ПАТ "ОТП Банк" як кредитор у забезпечувальному зобов'язанні, боржником у якому є іпотекодавець ТОВ "Ньюко", не позбавлений права звільнити боржника від виконання його обов'язків, зокрема, у частині.

Зважаючи на викладене, доводи скаржника про порушення і неправильне застосування судами норм процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньюко" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.05.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 у справі №5017/2445/2012 залишити без змін.

Головуючий суддя О.Кролевець

Судді О.Євсіков

О.Попікова