ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Справа № 908/516/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Алєєва І.В. (доповідач), Корсак В.А., Поляк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 27.04.2017
у справі№908/516/17 Господарського суду Запорізької області
за позовомЗаступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі: 1.Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, 2.Державної установи "Дружелюбівський виправний центр(№1)"
до 1.Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізьке сільськогосподарське товариство із забезпечення інвалідів"
провизнання недійсними та скасування наказів, зобов'язання повернути земельну ділянку,
за участю представників сторін:
від прокуратури:Гришина Т.А.,
від позивача 1:Радоуцька А.С.,
від позивача 2:не з'явився,
від відповідача 1:не з'явився,
від відповідача 2:не з'явився,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 у справі №908/516/17 позовну заяву і додані до неї документи повернуто без розгляду Заступнику прокурора Запорізької області.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2017 у справі №908/516/17 вищезазначену ухвалу місцевого господарського суду скасовано та справу передано на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області з прийнятою постановою апеляційної інстанції не погодився та звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою разом з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку на її подання, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Обґрунтовуючи підстави звернення до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.11.2017 задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на подання касаційної скарги, відновлено строк на її подання, зазначена касаційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 01.12.2017 №08.03-04/6587 у зв'язку з запланованою відпусткою судді Кравчука Г.А., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі №908/516/17, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Алєєва І.В. (доповідач), судді - Корсак В.А., Поляк О.І.

В призначене судове засідання касаційної інстанції 05.12.2017 з'явився прокурор та представник Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Інші учасники судового процесу уповноважених представників не направили. Явка не визнавалась обов'язковою.

Перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, проаналізувавши доводи викладені в касаційній скарзі, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Частиною 3 ст. 2 ГПК України визначено що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Підстави представництва прокурором в суді інтересів держави та необхідність їх обґрунтування визначено у частинах 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Здійснюючи судовий розгляд, суд повинен перевіряти, в тому числі, обґрунтованість наведених прокурором підстав здійснення представництва інтересів держави в суді, а за наявності відповідних сумнівів запропоновувати учасникам довести обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень за загальними правилами статей 4-3, 32 - 34 ГПК України.

Звертаючись з даною позовною заявою до господарського суду прокурор обґрунтував порушення інтересів держави не лише порушенням встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями, що перебувають у державній та комунальній власності, а й неможливістю реалізації державної політики у сфері виконання покарань. Позов прокурором пред'явлено в інтересах двох позивачів - Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та Державної установи "Дружелюбівський виправний центр ( №1)". При цьому, органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, визначено Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, яке неналежним чином здійснює свої повноваження. З названого вбачається, що прокурором визначені підстави порушення інтересів держави та надано обґрунтування їх захисту. Крім того слід зазначити, що питання доведення прокурором порушення у спірних правовідносинах інтересів держави, може бути реалізоване в процесі розгляду справи по суті.

Також апеляційною інстанцією встановлено, що до позовної заяви надана копія повідомлення №05/1-215вих17 від 27.02.2017, яким він повідомив позивачів про намір подати позов до суду в інтересах держави. Тобто прокурором дотримано вимоги абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що прокурором при зверненні до суду з позовом не були порушенні приписи Закону України "Про прокуратуру" та норми Господарського процесуального кодексу України.

В силу приписів ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.

Щодо викладених в касаційній скарзі інших доводів, то вони вже були обґрунтовано спростовані судом апеляційної інстанції, і колегія суддів касаційної інстанції погоджується з викладеними в оскаржуваній постанові мотивами відхилення доводів скаржника, у зв'язку з чим підстави для скасування постанови Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2017 у справі №908/516/17 відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2017 у справі №908/516/17 - залишити без змін, а касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області - без задоволення.

Головуючий суддя (доповідач) І.В. Алєєва
Суддя В.А. Корсак
Суддя О.І. Поляк