РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017Справа №910/17013/17

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Констракшн»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест»

Про стягнення 90 331,97 грн.

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Констракшн»

Про стягнення 85 999,06 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Констракшн»: Мальований Ю.М.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест»: Рубан І.Є.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Констракшн» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест» про стягнення 90 331,97 грн., з яких: 77 064,82 грн. заборгованості за виконані роботи, 9140,00 грн. пені, 1083,12 грн. 3% річних, 3044,03 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.17 порушено провадження у справі № 910/17013/17 та призначено її до розгляду на 24.10.17.

19.10.17. до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест» надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Констракшн» про стягнення 109 026,21 грн. неустойки за порушення встановлених договором строків виконання робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.17. прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду.

24.10.17. позивачем було подано заяву про виправлення технічних описок в тексті позовної заяви.

В судовому засіданні 24.10.17. було оголошено перерву до 16.11.17.

08.11.17. Товариством з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест» було подано заяву про зменшення розміру зустрічних позовних вимог, відповідно до якої позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом 85 999,06 грн. пені, та яку було прийнято судом, з огляду на що має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Крім того, 08.11.17. Товариством з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест» було подано заперечення на первісну позовну заяву.

15.11.17. позивачем за первісним позовом було подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому він проти зустрічних позовних вимог заперечує в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

В судовому засіданні 16.11.17. було оголошено перерву до 28.11.17.

28.11.17. Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Констракшн» було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 28.11.17. було оголошено перерву до 05.12.17.

В судовому засіданні 05.12.17. Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Констракшн» підтримало свої первісні позовні вимоги, проти зустрічного позову заперечувало.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест» в судовому засіданні 05.12.17. підтримало свої зустрічні позовні вимоги, проти первісного позову заперечувало.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 910/17013/17.

В судовому засіданні 05.12.17. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі представлені докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно з ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як свідчать матеріали справи, 03.10.16. між Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест» (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Констракшн» (далі - Підрядник) було укладено Договір підряду № 03/10-16 (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Підрядник в порядку та на умовах даного Договору, з використанням власних інструментів та обладнання з матеріалів Замовника, зобов'язується на свій ризик виконати та передати Замовнику комплекс робіт згідно Графіку виконання робіт (Додаток № 2) та Договірної ціни (Додаток № 1) до Договору та проектної документації Замовника, що включає в себе наступні види робіт (далі - Роботи): Влаштування огороджуючих конструкцій фасаду та покрівлі. Роботи виконуються на об'єкті: «Олійно-екстракційний завод по переробці сої» в Хмельницікій обл., Старосинявський р-н, с. Адампіль, вул. Старокостянтинівське шосе, 2 (далі - Обєкт) (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору Підрядник зобов'язується приступити до виконання Робіт та завершити виконання Робіт у строки передбачені пунктами 2.1.1. та 2.1.2. Договору, за умовами яких Підрядник зобов'язується приступити до виконання робіт, передбачених даним Договором, протягом одного робочого дня з моменту настання останньої з перерахованих подій: передачі Замовником фронту робіт; передачі Замовником затвердженої проектної документації; перерахування авансового платежу, визначеного п. 5.2.1. Договору; передачі Замовником матеріалів для виконання робіт. Строк виконання Робіт за цим Договором становить: загальний строк виконання робіт становить 60 (шістдесят) календарних днів з моменту вказаного в п. 2.1.1 Договору.

Строки виконання Підрядником Робіт автоматично продовжуються у випадках: внесення змін до проектної документації; виявлення додаткових обсягів, видів робіт, що не були передбачені Договором та/або проектною документацією; відключення, вимкнення, недостатність енергоресурсів Замовника; у випадку невиконання/несвоєчасного виконання Замовником п. 2.1.1 Договору. У разі виникнення випадків, визначених даним пунктом, Підрядник направляє Замовнику письмове повідомлення про причини та новий строк виконання Робіт (п. 2.3 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору його сума на момент укладення Договору становить 1 750 244,95 грн. з ПДВ та визначена на підставі Додатку № 1 до Договору - «Договірна ціна».

Положеннями пункту 5.2 Договору сторони погодили, що Замовник проводить платежі підряднику в наступному порядку: аванс в розмірі 30% суми договору, що становить 525 073,49 грн. з ПДВ перераховується Замовником протягом двох банківських днів з моменту укладення Договору. Розрахунок за виконані Роботи, з пропорційним вирахуванням суми сплаченого авансу, сплачується Замовником щомісячно протягом п'яти банківських днів з моменту підписання відповідних актів № КБ-2в та Довідок № КБ-3.

В пункті 5.3 Договору визначено, що оплата здійснюється в національній валюті України (гривні), шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника.

Достатнім письмовим повідомленням Замовника про готовність до прийому-передачі виконаних Підрядником Робіт сторони вважають подачу Підрядником відповідних актів № КБ-2в та Довідок № КБ-3. Замовник приймає виконані належним чином Підрядником Роботи/їх окремий вид/етап по факту їх завершення шляхом підписання актів № КБ-2в та Довідок № КБ-3, які є підставою для розрахунків.

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 11.1 з дати підписання Договору і діє до 31.12.16. включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за Договором, в тому числі грошових.

Додатковою угодою № 1 від 02.12.16. до Договору визначено наступне. У зв'язку з виникненням додаткового об'єму робіт Підрядник зобов'язується виконати їх, а Замовник оплатити в порядку, передбаченому даною додатковою угодою. Загальна вартість робіт за даною додатковою угодою становить 43 081,68 грн. з ПДВ. Оплата здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту підписання кінцевого акту виконаних робіт. Додаткова угода починає діяти з дати її підписання і діє до часу повного виконання сторонами зобов'язань за Договором та додатковими угодами до нього.

Додатковою угодою № 2 від 26.01.17. до Договору сторони погодили наступне. У зв'язку з виникненням додаткового об'єму робіт Підрядник зобов'язується виконати їх, а Замовник оплатити. Вартість додаткових робіт становить 1 540 050,12 грн. з ПДВ. Замовник зобов'язаний протягом двох банківських днів з моменту укладання Додаткової угоди № 2 сплатити Підряднику авансовий платіж в розмірі 150 000,00 грн. з ПДВ. Доплату за виконання додаткових робіт за цією додатковою угодою Замовник сплачує підряднику в порядку п. 5.2.2 Договору. Строк виконання додаткових робіт за додатковою угодою № 2 складає 45 робочих днів з моменту підписання цієї додаткової угоди, надання Замовником фронту робіт, матеріалів для виконання робіт, проектної документації та сплати Замовником авансового платежу. Додаткова угода № 2 набуває чинності з дня її підписання і діє протягом строку дії Договору.

Додатковою угодою № 3 від 28.02.17. до Договору додаток № 1 до додаткової угоди № 2 від 26.01.17. викладено в наступній редакції: вартість додаткових робіт складає 1 637 749,32 грн. з ПДВ.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків з виконання робіт.

Суд зазначає, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст. ст. 837-864 Цивільного кодексу України.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ст. 839 Цивільного кодексу України).

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (ст. 853 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, сторонами було складено та підписано акти форми КБ-2в, КБ-3 в межах Договору: від 31.10.16. на суму 281 013,74 грн., від 30.11.16. на суму 587 461,63 грн., від 12.01.17. на суму 132 568,04 грн., від 12.01.17. на суму 361 012,18 грн., від 20.02.17. на суму 71610,54 грн.; в межах Додаткової угоди № 1 до Договору: від 30.01.17. на суму 43 081,68 грн.; в межах Додаткової угоди № 2 до Договору: від 28.02.17. на суму 329 902,83 грн.; в межах Додаткової угоди № 3 до Договору: від 31.03.17. на суму 292 008,27 грн., на загальну суму 2 098 658,91 грн. При цьому, вказані акти було підписано представниками сторін та скріплено печатками суб'єктами господарювання без жодних зауважень та заперечень.

Оскільки з наданих до матеріалів справи актів форми КБ-2в вбачаться, що Підрядником виконано для Замовника роботи: в межах Додаткової угоди № 2 до Договору за актом від 28.02.17. на суму 329 902,83 грн.; в межах Додаткової угоди № 3 до Договору за актом від 31.03.17. на суму 292 008,27 грн.(посилання на такі додаткові угоди до Договору наявні в самих актах), то не відповідають дійсності твердження відповідача за первісним позовом про те, що не був Підрядником виконаний об'єм робіт, передбачений додатковою угодою № 2 від 26.01.17. з внесеними змінами Додатковою угодою № 3.

Посилання Замовника на факт вжиття працівником Підрядника алкогольних напоїв не підтверджується належними та допустимими доказами, а протокол опосвідчення на предмет вживання алкоголю від 21.03.17. не приймається судом, оскільки проведений невстановленим алкотестером, проведений головним інженером за відсутності у останнього належних на те повноважень, за відсутності свідків та належних висновків експертної установи.

Як вже зазначалось, ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Частиною 1 ст.854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Керуючись умовами укладеного між сторонами правочину та додаткових угод до нього, суд дійшов висновку, що строк оплати Робіт настав.

Однак, за твердженнями позивача за первісним позовом, які з боку відповідача належними та допустимими у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України доказами не спростовані, замовником свої обов'язки за Договором в повному обсязі виконано не було, виконані підрядником роботи оплачено частково на суму 2 021 594,09 грн. (згідно наданих до матеріалів справи платіжних доручень), внаслідок чого у останнього, утворилась заборгованість з оплати робіт в розмірі 77 064,82 грн.

При цьому судом враховано, що означені платіжні доручення місять посилання на рахунки позивача, а дослідивши рахунки, суд встановив, що вони виставлялись на оплату «Договру підряду № 03/10-16 від 03.10.16. за Влаштування огороджуючих конструкцій фасаду та покрівлі на об'єкті: «Олійно-екстракційний завод по переробці сої» в Хмельницікій обл., Старосинявський р-н, с. Адампіль, вул. Старокостянтинівське шосе, 2», тобто без посилання окремо на додаткові угоди до Договору. В свою чергу умовами Договору не встановлено порядку зарахування грошових коштів за оплату виконаних підрядних робіт.

Отже, коли в графі платіжного доручення "призначення платежу" відсутні посилання на період, в даному випадку Акт та Довідку, згідно яких здійснюється платіж, тощо, такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку, тобто, починаючи з такої, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення. Отже, зарахування коштів без чіткого посилання платника на призначення платежу в погашення заборгованості за минулі періоди не заборонено нормами законодавства.

За таких обставин, позивач правомірно зараховував дані кошти в рахунок погашення заборгованості за Актами і Довідками в їх хронологічному порядку.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд також дійшов висновку щодо задоволення вимог по первісному позову щодо стягнення основного боргу сумі 77 064,82 грн. в повному обсязі.

Стосовно вимог позивача за первісним позовом про стягнення 9140,00 грн. пені, 1083,12 грн. 3% річних, 3044,03 грн. інфляційних втрат, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. (ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим, згідно зі ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За умовами п. 8.3 Договору у випадку несвоєчасної оплати Замовником виконаних Робіт, Замовник зобов'язується виплатити Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивач нараховує пеню на суму 77 064,82 грн. за період з 10.04.17. по 27.09.17.

Однак, судом враховано, що прострочення оплати заборгованості на суму 77 064,82 грн. виникло з 22.04.17., оскільки акт виконаних робіт від 31.03.17. на суму 292 008,27 грн. частково було оплачено на суму 214 943,45 грн. платіжним дорученням від 21.04.17. № 3104 на суму 500 000,00 грн. (285 056,55 грн. з яких було зараховано в погашення акту від 28.02.17. на суму 329 902,83 грн., а вже 214 943,45 грн. в погашення акту від 31.03.17. на суму 292 008,27 грн.).

Таким чином, вірним періодом для розрахунку пені на суму заборгованості в розмірі 77 064,82 грн. є з 22.04.17. по 27.09.17. 9дата, визначено позивачем), а розмір пені до стягнення із Замовника на користь Виконавця становить 8464,46 грн. пеню в розмірі 675,54 грн. нараховано безпідставно, а тому суд відмовляє в задоволенні первісного позову в цій частині.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач за первісним позовом нараховує інфляційні втрати та 3% річних на суму 77 064,82 грн. за період з 10.04.17. по 27.09.17.

При цьому, у застосуванні індексації судом враховано рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі № 62-97р від 03.04.1997. Верховного Суду України.

Відповідно до Листа № 62-97р. від 03.04.1997. Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» та Інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17.07.12р. Вищого господарського суду України «Про практику застосування ВГСУ у розгляді справ окремих норм матеріального права» сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто, мала місце не інфляція, а дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Вказані рекомендації щодо нарахування на суму заборгованості інфляційних втрат також викладено у Листі б/н від 01.07.14. Верховного Суду України «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві».

З огляду на вказане та з врахуванням зазначеного судом при здійсненні перерахунку пені, судом встановлено, що з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягають стягненню 3044,03 грн. інфляційних втрат та 1007,12 грн. 3% річних. 3% річних в сумі 76,00 грн. нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в первісному позові в цій частині.

З приводу зустрічних позовних вимог суд зазначає наступне.

Підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ст. 839 Цивільного кодексу України).

Посилаючись на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Констракшн» строків виконання Робіт за Договором без поважних причин, Товариством з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест» було нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 85 999,06 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Дійсно, за умовами п. 8.2 Договору за порушення встановлених Договором строків виконання Робіт більш ніж на 5 календарних днів Підрядник зобов'язується виплатити Замовнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних Робіт за кожен день прострочення.

Судом зазначалось, що згідно з п. 2.1 Договору Підрядник зобов'язується приступити до виконання Робіт та завершити виконання Робіт у строки передбачені пунктами 2.1.1. та 2.1.2. Договору, за умовами яких Підрядник зобов'язується приступити до виконання робіт, передбачених даним Договором, протягом одного робочого дня з моменту настання останньої з перерахованих подій: передачі Замовником фронту робіт; передачі Замовником затвердженої проектної документації; перерахування авансового платежу, визначеного п. 5.2.1. Договору; передачі Замовником матеріалів для виконання робіт. Строк виконання Робіт за цим Договором становить: загальний строк виконання робіт становить 60 (шістдесят) календарних днів з моменту вказаного в п. 2.1.1 Договору.

Строки виконання Підрядником Робіт автоматично продовжуються у випадках: внесення змін до проектної документації; виявлення додаткових обсягів, видів робіт, що не були передбачені Договором та/або проектною документацією; відключення, вимкнення, недостатність енергоресурсів Замовника; у випадку невиконання/несвоєчасного виконання Замовником п. 2.1.1 Договору. У разі виникнення випадків, визначених даним пунктом, Підрядник направляє Замовнику письмове повідомлення про причини та новий строк виконання Робіт (п. 2.3 Договору).

Крім того, строк виконання додаткових робіт за додатковою угодою № 2 складає 45 робочих днів з моменту підписання цієї додаткової угоди, надання Замовником фронту робіт, матеріалів для виконання робіт, проектної документації та сплати Замовником авансового платежу.

Проектна документація та матеріали для виконання робіт передаються Замовником протягом трьох робочих днів з моменту укладення Договору за актом приймання-передачі (п. 4.2 Договору).

Отже, умовами спірного правочину визначено порядок передання Замовником матеріалів для виконання робіт за вказаним правочином. Зокрема, передбачено обов'язкове документальне оформлення вчинення означених дій. Однак, документального підтвердження надання Замовником Підряднику матеріалів для виконання робіт позивачем за зустрічним позовом не подано.

В той же час судом встановлено, що Замовник систематично несвоєчасно оплачував виконані Підрядником Роботи (зокрема, акт від 30.11.16. на суму 587 461,63 грн., акт від 12.01.17. на суму 361 012,18 грн., акт від 28.02.17. на суму 329 902,83 грн., акт від 31.03.17. на суму 292 008,27 грн.).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно зі ст.34 вказаного нормативно-правового акту господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи (п.2.5 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Проте, всупереч означених вище вимог, Товариством з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест» не було представлено до матеріалів справи належних та допустимих у розмінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України доказів в обґрунтування наявності підстав для стягнення з підрядника пені, передбаченої пунктом 8.2 Договору.

Таким чином, з огляду на наведене у сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

Всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання первісного позову покладається на сторін пропорційно задоволених вимог, судовий збір за подання зустрічного позову залишається за Товариством з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити первісний позов частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Буд Інвест» (01133, м. Київ, вул. Кутузова, б. 18/7, офіс 505; ідентифікаційний код 36423915) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Констракшн» (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, б. 52, кв. 13; ідентифікаційний код 40430420) 77 064 (сімдесят сім тисяч шістдесят чотири) грн. 82 коп. основного боргу, 8 464 (вісім тисяч чотириста шістдесят чотири) грн. 46 коп. пені, 3 044 (три тисячі сорок чотири) грн. 03 коп. інфляційних втрат, 1 007 (одну тисячу сім) грн. 12 коп. 3% річних, 1 586 (одну тисячу п'ятсот вісімдесят шість) грн. 69 коп. судового збору.

3. В іншій частині первісного позову відмовити.

4. В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.12.17.

Суддя Т.М. Ващенко