Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "07" грудня 2017 р. Справа № 906/627/17

Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Шніт А.В.

за участю представників сторін:
від позивача: Капелюх В.О. - дов. №3364 від 16.08.2017;

Данильчук І.М. - дов. №3365 від 16.08.2017;

від відповідача: Сачок А.В. - дов. від 09.08.2017;

від Військової частини НОМЕР_1 : Максимчук М.П. дов б/н від 01.03.2017

від Центрального територіального управління внутрішнього аудиту: не з`явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомир

до Корпорації "Таско"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) Військової частини НОМЕР_1 ;

2) Центрального територіального управління внутрішнього аудиту

про зобов`язання усунення перешкод у користуванні майном шляхом вивільнення будівлі майстерні №8 та прилеглої території

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомир звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом до Корпорації "Таско" про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном шляхом вивільнення будівлі майстерні №8 та прилеглої території.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на припинення дії договору оренди нерухомого майна від 31.07.2006, а також на аудиторський звіт за результатами фінансового аудиту та аудиту відповідності Квартирно-експлуатаційного відділу м.Житомир за період 01.06.2013 по 28.02.2017 №234/3/31аз від 25.05.2017.

Ухвалою суду від 24.07.2017 до участі в справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Військову частину НОМЕР_1 та Центральне територіальне управління внутрішнього аудиту (а.с. 1, т.1).

15.08.2017 до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява Корпорації "Таско" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир, Військової частини № НОМЕР_1 , Військової частини № НОМЕР_2 , Військової частини № НОМЕР_3 про усунення перешкод у користуванні майном, що належить Корпорації "Таско" і розміщене на території будівлі майстерні №8 та прилеглій території, шляхом:

- зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 надати дозвіл на допуск представників Корпорації "ТАСКО" на територію військової частини НОМЕР_1 з метою проведення Корпорацією "ТАСКО" інвентаризації майна Корпорації "ТАСКО", що знаходиться на території військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира підготувати та укласти за участі представників Корпорації "ТАСКО" Акту розмежування майна, що знаходиться на території будівлі майстерні №8 і прилеглої території та належного Корпорації "ТАСКО" й Квартирно-експлуатаційному відділу м. Житомир;

- зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 надати дозвіл представникам Корпорації "ТАСКО" на вивезення майна Корпорації "ТАСКО", в тому числі, але не обмежуючись - боєприпасів, устаткування та обладнання, а також поліпшень, що знаходяться на орендованій території будівлі майстерні №8 та прилеглій території згідно укладеного сторонами Акту розмежування майна, що знаходиться на території будівлі майстерні №8 і прилеглої території та належить Корпорації "ТАСКО" й Квартирно-експлуатаційному відділу м. Житомир, відповідно до судового рішення у справі №906/627/17 (а.с. 58-61, т.1).

Ухвалою суду від 17.08.2017 вказану зустрічну позовну заяву та додані до неї документи повернуто Корпорації "Таско" без розгляду (а.с. 143-144, т.1).

05.10.2017 до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява з додатками Корпорації "Таско" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир та Головного Квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Військова частина НОМЕР_1 , про визнання договору оренди за реєстраційним номером №2788 від 31.07.2006 щодо оренди нежитлових приміщень, майстерні площею 688,8кв.м., в будівлі №8 - (майстерня) в/м №8, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на балансі та обліковується в Квартирно-експлуатаційному відділі м.Житомира, укладеним на тих самих умовах, які були передбачені цим договором оренди з урахуванням змін, внесених додатковою угодою до договору оренди нерухомого майна (а.с. 214-216, т.1).

Ухвалою суду від 10.10.2017 зазначену вище зустрічну позовну заяву з доданими документами повернуто Корпорації "Таско" без розгляду. (а.с. 232-233, т.1).

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмовому поясненні №4754 від 16.11.2017.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник Військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні підтримав письмові пояснення по суті спору №1711 від 13.11.2017. Разом з тим, варто зауважити, що у судових засіданнях 10.10.2017 і 31.10.2017 усно пояснив, що представники відповідача на територію Військової частини НОМЕР_1 не допускаються, про що свідчать протоколи судових засідань від 10.10.2017 (а.с. 239, т.1), від 31.10.2017 (а.с. 36, т.2) та ухвали суду від 10.10.2017 (а.с. 240-241, т.1), від 31.10.2017 (а.с. 37, т.2).

Представник Центрального територіального управління внутрішнього аудиту в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 74, т.2).

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

31.07.2006 між Бердичівською квартирно-експлуатаційною частиною району Північного територіального квартирно-експлуатаційного Управління, правонаступником якої є Квартирно-експлуатаційний відділ м.Житомир (відповідно до директиви №Д-322/1/01 від 18.01.2008 Міністра оборони України) (орендодавець, позивач), та Корпорацією "Таско" (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна (далі - Договір) (а.с. 24-26, 192-193 т.1).

За умовами даного Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення, майстерня, площею 688,88кв.м (у будівлі №8 - (майстерня) в/м №8) (далі - майно), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке знаходиться на балансі та обліковується в Бердичівській КЕЧ району.

Відповідно до п.1.3 Договору склад орендованого майна згідно акту інвентаризації (Додаток №1).

Згідно п.1.4 Договору назване в пункті 1.1 нерухоме майно орендодавець передає орендарю для використання під цех по ремонту та утилізації боєприпасів.

За змістом п.2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта прийому-передачі майна.

Так, на виконання вимог Договору сторонами був підписаний акт прийому-передачі від 31.07.2006, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв нерухоме військове майно - нежитлові приміщення, майстерня, площею (688,8 кв.м., в будівлі №8- (майстерня) в/м №8) розташоване за адресою: Житомирська область, Чуднівський район, с. Вільшанка вул. Західна 20 (а.с. 29, т.1).

Відповідно до п.2.4 Договору в разі припинення цього Договору майно повертається орендарем орендодавцю у належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу. Орендодавець повинен скласти акт приймання -передачі та прийняти майно протягом одного місяця.

Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором. Майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі (п.2.5 Договору).

Відповідно до п.10.1 Договору останній діє з 31 липня 2006 року по 25 липня 2016 року.

Разом з тим, у матеріалах справи наявні рахунки на оплату за оренду спірних приміщень за періоди після 25.07.2016, які виставлялися позивачем відповідачу (а.с. 58-59, 61, 64-66, т.2) та які оплачувалися останнім, про що свідчать відповідні платіжні доручення 15, 17, 20-21, 23, 25-27, 29-30, 32, т.2).

При цьому, варто зауважити, що відповідачем у матеріали справи надано лист №178 від 02.02.2016, адресований начальнику Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України з пропозицією щодо пролонгації дії договору оренди нерухомого майна від 31.07.2006 (а.с. 92, т.1).

15.03.2016 Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України відповідачу надано відповідь на зазначений вище лист, з якої вбачається, що продовження дії договору оренди нерухомого майна від 31.07.2006 можливе за виконання відповідних умов (належного виконання істотних умов договору за попередній період; проведення нової оцінки об`єкта оренди; своєчасного подання КЕВ м. Житомир проекту додаткової угоди до вказаного договору оренди з необхідними документами) (а.с. 93-94, т.1).

Разом з тим, 30.09.2016 на адресу Корпорації "Таско" позивачем надіслано лист №4302 про підписання актів приймання-передачі орендованого майна та вивільнення даних нежитлових приміщень у зв`язку із припиненям дії договору оренди нерухомого майна від 31.07.2006 (а.с. 73, т.1).

Посилаючись на те, що станом на день подання позову акти приймання-передачі орендованого майна не підписані, нерухоме військове майно (в/м №8), площею 688,88кв.м, яке знаходиться за адресою: Житомирська область, Чуднівський район, с.Вільшанка, вул. Західна 20, не вивільнено, позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном шляхом вивільнення будівлі майстерні №8 та прилеглої території.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги аудиторським звітом за результатами фінансового аудиту та аудиту відповідності Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир за період 01.06.2013-28.02.2017 №234/3/31/аз від 25.05.2017 (а.с. 39-42, т.1), яким, зокрема, встановлено, що будівля інв.№8 майстерня розташована на території військової частини НОМЕР_1 . Також, з орендованою будівлею використовується прилегла територія для складування елементів боєприпасів. Так, вказаним аудиторським звітом було запропоновано вжити заходи щодо вивільнення будівлі майстерні інв.№8 площею 688,8кв.м та прилеглої території, займані Корпорацією "Таско", по договору оренди, термін якого закінчився у липні 2016 року.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.

Статтею 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Захист речових прав на чуже майно можна визначити як використання управомоченими особами цивільно-правових способів відновлення порушених, невизнаних чи оспорених прав з метою усунення перешкод у їх здійсненні.

Суб`єктами права на захист речових прав на чуже майно можуть бути в першу чергу особи, яким такі права належать. За захистом може звертатись лише "особа, яка має право на чуже майно".

Управомочена особа, право на чуже майно якої порушене також може звернутися з позовом про усунення будь-яких порушень свого права, не пов`язаних з неправомірним позбавленням володіння (негаторний позов). Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричинили збитки. Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об`єктивно порушували права суб`єкта речового права на чуже майно і були протиправними.

У випадку, коли право власності порушене без безпосереднього вилучення майна у власника, останній має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, шляхом звернення до суду з негаторним позовом.

Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (шляхом звільнення виробничих приміщень власника від неправомірного перебування у них майна третіх осіб, виселення громадян з неправомірно займаних жилих приміщень власника, знесення неправомірно збудованих споруд, накладення заборони на вчинення неправомірних дій щодо майна власника тощо).

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей.

Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову.

Проте, як вбачається з матеріалів справи а саме - листа командира Військової частини НОМЕР_1 (третя особа) №1230 від 02.11.2016, з 04.11.2016 допуск на територію даної військової частини працівникам Корпорації "Таско" заборонено на підставі листа Департаменту контррозвідки Головного управління військової контррозвідки 8 Управління 2 відділу Служби Безпеки України №17/8-475 від 26.10.2016 та п.3.1 Розділу 3 наказу Міністерства Оборони України №739 від 21.12.2016 "Про затвердження та введення в дію Інструкції з організації пропускного режиму на арсеналах, базах і складах Збройних Сил України, на яких зберігаються озброєння, ракети, боєприпаси і вибухові речовини" (а.с. 118, т.1).

Судом критично оцінюється доводи Військової частини НОМЕР_1 , наведені в письмових поясненнях №1711 від 13.11.2017 (а.с. 49-50, т.2), щодо оформлення Службою Безпеки України допуску працівникам відповідача на територію даної війскової частини, оскільки на підтвердження вказаного факту доказів третьою особою не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.

Варто зазначити, що відповідно до приписів ч.2 ст.16 ЦК України, ч.2 ст.20 ГК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, необхідно відзначити, що за загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування к о н к р е т н о г о з а с о б у з а х и с т у, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа не звертається з усіма передбаченими вимогами до суду, а обирає саме т о й з а с і б з а х и с т у, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу.

Разом з тим, позивач при зверненні до суду предметом позову визначив - усунення перешкоди у користуванні майном шляхом вивільнення будівлі майстерні №8 та прилеглої території. Водночас, доказів щодо зайняття чи користування відповідачем спірним майном (з врахуванням скасування допуску відповідача на територію, де знаходиться дане майно) позивачем не надано.

Окрім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що прилегла територія будівлі майстерні інв. №8 за адресою: Житомирська обл., Чуднівський район, с. Вільшанка, вул. Західна, 20, станом на момент розгляду справи взагалі передавалась ним відповідачу, а отже - у позивача відсутні підстави для пред`явлення відповідачу вимог щодо усунення перешкод в користуванні зазначеним спірним майном.

Слід зауважити, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Суд відзначає, що заявлені позовні вимоги про усунення перешкоди у користуванні майном шляхом вивільнення будівлі майстерні №8 та прилеглої території за адресою: Житомирська область, Чуднівський район, с. Вільшанка, вул. Західна, 20, у той час, коли станом на день звернення позивача до суду з відповідним позовом не мав фізичного доступу до вказаного нерухомого майна, не призводять до поновлення порушеного права позивача.

Крім того, варто зауважити, що 30.09.2016 на адресу Корпорації "Таско" позивачем надіслано лист №4302 про підписання актів приймання-передачі орендованого майна та вивільнення даних нежитлових приміщень у зв`язку із припиненям дії договору оренди нерухомого майна від 31.07.2006 (а.с. 43, т.1), про що суд зазначав вище.

При цьому, самим позивачем у позовній заяві вказано, що в о д н о с т о р о н н ь о м у п о р я д к у був складений акт прийому-передачі орендованого майна, який і надсилався зазначеним вище листом №4302 від 30.09.2016.

Разом з тим, п.2.5 Договору визначено, що орендар повертає майно орендодавцю а н а л о г і ч н о п о р я д к у, встановленому при передачі майна орендарю цим договором. Майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Водночас, акт приймання-передачі нежитлових приміщень в оренду 31.07.2006 складався в присутності, зокрема і представника відповідача.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Проте, позивачем належними та допустимими доказами не доведено здійснення відповідачем перешкод у користуванні спірним майном, і такі в матеріалах справи відсутні, тому підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном шляхом вивільнення будівлі майстерні №8 та прилеглої території відсутні.

Судові витрати, в порядку ст.49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.12.17

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:
1 - у справу
2 - позивачу - наручно
3 - Центральному територіальному управлінню внутрішнього аудиту (21001, м. Вінниця, вул. Стрілецька, 23) (рек. з пов.)