ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року Справа № 926/2275/17

За первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" м. Львів

до товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" с. Коболчин Сокриняський район Чернівецька обл.

про витребування майна зі зберігання

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС"

про стягнення заборгованості в сумі 1937861,95 грн.

Cуддя М.І.Ніколаєв

представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 22.12.2016 року.

від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 24.07.2017 року.

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою відповідальністю ВЕЛТС (далі товариство, ТОВ "ВЕЛТС") звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" (далі завод, ТОВ "Соковий завод Сокирянський") про витребування зі зберігання соку яблучного концентрованого, освітленого, в кількості 113111 кг, загальною вартістю 2270024,33 грн. (без ПДВ), що переданий ТОВ "ВЕЛТС" на зберігання ТОВ "Соковитий завод Сокирянський" відповідно до договору № 01091602 надання послуг по виготовленню продукції з давальницької сировини від 01.09.2016 та актів прийому-передачі.

У відзиві на позов ТОВ "Соковий завод Сокирянський" повідомило суд, що у звязку з наявною у ТОВ "ВЕЛТС" заборгованістю за виконані роботи по виготовленню соку, заводом в порядку ст. 859 ЦК України притримано результат своєї роботи, про що письмово повідомлено ТОВ "ВЕЛТС" листом від 20.04.2017 року №18. Відтак, до моменту погашення заборгованості ТОВ "Соковий завод Сокирянський" правомірно не повертає сік товариству, у звязку з чим заперечує проти задоволення позову.

Ухвалою суду від 11.07.2017 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 31.07.2017 року.

Ухвалою суду від 31.07.2017 року прийнято до провадження зустрічний позов ТОВ "Соковий завод Сокирянський" про стягнення з ТОВ "ВЕЛТС" заборгованості 1937861,95 грн., яка складається з:

- основного боргу за договором № 01091602 від 01.09.2016 у розмірі 480510,47 грн., що виник внаслідок несплати вартості виконаних робіт за актом від 30.11.2016 року №ПП-0000013;

- пені у розмірі 184488,06 грн., що нарахована за період з 22.11.2016 року по 21.06.2017 року;

- трьох відсотків річних у розмірі 20947,17 грн., що нараховані за період з 22.11.2016 року по 25.07.2017 року;

- збитків від інфляції у розмірі 94968,95 грн., що нараховані за період з 22.11.2016 року по 25.07.2017 року;

- заборгованості з відшкодування витрат на зберігання соку у період з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року у розмірі 1156947,30 грн.

Одночасно, розгляд справи відкладено на 14.08.2017 року.

У судовому засіданні 14.08.2017 року оголошено перерву до 06.09.2017 року.

Ухвалою суду від 06.09.2017 року продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 18.09.2017 року ( суддя Скрипничук І.В.).

06 вересня 2017 року від представника ТОВ "Соковий завод Сокирянський" надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи, на вирішення якої він просить суд поставити наступне питання Чи підтверджуються документально витрати, понесені ТОВ "Соковий завод Сокирянський" по зберіганню та відвантаженню переданого ТОВ "ВЕЛТС" на зберігання соку яблучного за період з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року на суму 1156947,30 грн.? Проведення судової експертизи ТОВ "Соковий завод Сокирянський" просить доручити судовому експерту ОСОБА_3

Представник ТОВ "ВЕЛТС" проти зустрічного позову та призначення експертизи заперечив, мотивуючи це тим, що у товариства не виникло грошового зобовязання щодо оплати виготовленого соку, оскільки в порушення умов договору товариству не передано усього пакету документів, необхідних для здійснення оплати. Крім того, зберігання згідно умов договору є безоплатним, що унеможливлює, на думку представника ТОВ "ВЕЛТС", відшкодування витрат на зберігання продукції, у звязку з чим заперечує проти призначення судової експертизи.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Чернівецької області від 18.09.2017 року, у звязку зі звільненням судді Скрипничука І.В. з посади за його заявою про відставку, дану справу в автоматизованому порядку передано до провадження судді Ніколаєва М.І.

Ухвалою суду від 18.09.2017 року відкладено розгляд справи на 28.09.2017 року та зобовязано сторони провести звірку взаємних розрахунків щодо кількості переданого на зберігання та отриманого зі зберігання згідно договору надання послуг на виготовлення продукції з давальницької сировини від 01.09.2016 року №01091602 соку яблучного концентрованого, освітленого.

28 вересня 2017 року у судовому засіданні оголошено перерву до 20.10.2017 року.

Ухвалою суду від 20.10.2017 року розгляд справи відкладено на 03.11.2017 року.

Ухвалою суду від 15.11.2017 року продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 28.11.2017 року.

Ухвалою суду від 28.11.2017 року відкладено розгляд справи на 07.12.2017 року та призначено розгляд справи в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Львівському апеляційному господарському суду.

Розглянувши подані документи, зясувавши фактичні обставини справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2016 року між сторонами укладено договір № 01091602 на надання послуг з виготовлення продукції з давальницької сировини (далі договір) згідно умов якого ТОВ "Соковий завод Сокирянський" (Виконавець) надає ТОВ "ВЕЛТС" (Замовник) за плату послуги по виготовленню готової продукції, узгодженої сторонами в замовленнях, з сировини замовника (надалі продукція), протягом терміну дії договору ( пункт 1.1 Договору).

Виконавець бере на себе зобов'язання виготовити по завданню Замовника готову продукцію на власних або орендованих виробничих площах, що знаходяться за адресою: 60231, Чернівецька область. Сокирянський р-н., с. Коболчнн, вул. Пушкіна, будинок 1 А, та виробничих потужностях, залучаючи для цього власних фахівців.

Крім того, Виконавець зобовязується за власний кошт зберігати, у власних спеціалізованих складських приміщеннях надану на переробку необхідну сировину для виготовлення готової продукції та готову продукцію. (пункт 1.2 Договору)

Замовник бере на себе зобовязання по поставці необхідної сировини для виготовлення готової продукції. Крім того, Замовник зобов'язується приймати готову продукцію та сплачувати Виконавцю вартість виконаних робіт по виготовленню готової продукції (п.1.3 договору).

Проаналізувавши правову природу даного договору суд дійшов висновку, що він є змішаним, адже в ньому передбачені як умови договору підряду, так і частково договору зберігання.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до пункту 2.1 вищевказаного договору його загальна вартість не регламентується і складається з сум Актів здачі-приймання робіт (надання послуг).

Замовник та Виконавець засвідчують, що між сторонами досягнута домовленість, що вартість виконаних робіт по виготовленню однієї тони продукції, передбаченої пунктом 1.1 цього договору, визначається згідно виробничого звіту по втратам на виготовлення партії готової продукції. Вартість послуг складається з виробничих витрат (прямі виробничі та накладні виробничі витрати). Під витратами мається на увазі всі постійні виробничі та накладні виробничі витрати, що відносяться до періоду виготовлення партії готової продукція та такі, що були понесені для забезпечення відповідного виробничого процесу. Звірка звітності по виробничим витратам проводиться спільно сторонами договору після завершення виготовлення партії готової продукції на підставі первинної документації, що надається бухгалтерією виробника. Вказана сума включає в себе суму податку на додану вартість.(пункт 2.2 договору)

Згідно пункту 2.4 договору підставою для здійснення оплати послуг Виконавця, являється наданий Виконавцем на кожну надану послугу з переробки, пакет документів:

Акт приймання-передачі продукції переробки давальницької сировини;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг);

Звіт про використання давальницької сировини;

Сертифікат якості на продукцію;

Контрольні зразки готової продукції.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що оплата здійснюється на умовах розстрочки:

- 70% вартості наданих послуг- протягом семи банківських днів, з моменту отримання пакету документів, передбачених пунктом 2.4 даного договору.

- 30% вартості наданих послуг - протягом пятнадцяти банківських днів, з моменту тримання пакету документів, передбачених пунктом 2.4 даного договору.

Дозволяється оплата авансових платежів за надані послуги.

Замовник передає Виконавцю письмове замовлення на виготовлення готової продукції, в якому вказує запланований асортимент готової продукції та мінімально необхідну кількість готової продукції по кожній окремій позиції асортименту. Давальницька сировина має бути поставлена Замовником на склад Виконавця, власними силами та за власний рахунок. Приймання давальницької сировини за кількістю та якістю провадиться на складі Виконавця відпо відно до умов цього договору за участю представника Замовника або без нього за домовленістю із Замовником на підставі акту приймання-передачі давальницької сировини для переробки. З моменту підписання Акту приймання-передачі давальницької сировини на переробку, усі ризики випадкової загибелі та псування сировини несе Виконавець (п.3.1 3.7 договору).

Як встановлено судовим слуханням, спір щодо обсягів наданої для переробки давальницької сировини між сторонами не існує.

Відповідно до п. 3.8 договору Виконавець зобов'язується не пізніше двох календарних днів з моменту отримання давальницької сировини, здійснити виробничий цикл по переробці сировини та отриманні готової продукції та повідомити Замовника про закінчення виготовлення продукції та наявність готової продукції для приймання, в термін що не перевищує один день з моменту її виготовлення.

Виробничий цикл здійснюється за умови, що Замовник на його початок забезпечив наявність сировини, достатньої для завантаження обладнання Виробника, якщо інше не передбачене письмовим розпорядженням Замовника. У разі відсутності зазначеної кількості сировини, Замовник усвідомлює, що виробнича собівартість готової продукції, виготовленої за таких умов, може значно вирости.

Згідно пункту 3.9 договору замовник зобовязується забрати продукцію зі складу Виконавця, після одержання повідомлення Виконавця про готовність, узгоджує з Виконавцем строк планованого відвантаження. Термін по відвантаженню не повинен перевищувати шістдесяти календарних днів, з моменту отримання повідомлення про готовність продукції. У випадку перевищення зазначеного терміну зберігання сторони мають дійти згоди стосовно термінів та умов подальшого зберігання готової продукції.

В свою чергу пунктом 3.11 договору передбачено, що продукція передається на складі Виконавця на підставі пакету відвантажувальних документів, до складу якого входять:

- Акт приймання-передачі продукції переробки давальницької сировини;

- Акт здачі-приймання робіт (надання послуг);

- Звіт про використання давальницької сировини;

- Сертифікат якості на продукцію;

Кожна партія продукції супроводжується контрольними зразками відвантаженої продукції. Право власності на продукцію, продукти переробки продукції та її залишки, що були виготовлені з сировини, наданої згідно цього договору належить Замовнику.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується актами приймання-передачі продукції переробки давальницької сировини від 01.10.2016 року №АКТ ВП-00000002, від 20.10.2016 року № АКТ ВП-00000001, від 31.10.2016 року № АКТ ВП-00000002, від 31.10.2016 року № АКТ ВП-00000005 та від 30.11.2016 року № АКТ ВП-00000007 Замовник передав Виконавцю після завершення виробничого циклу продукцію переробки давальницької сировини, а саме 978261 кг соку яблучного концентрованого, освітленого та 298034 кг жмиху яблучного.

Також, сторони підписали акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № ПП-0000009 та № ПП-0000013, згідно яких погодили, що Виконавцем надані послуги по виготовленню соку яблучного концентрованого освітленого в кількості 978261 кг на загальну суму 2403758,73 грн.

Пунктами 3.12 3.17 договору передбачено, що якість продукції повинна відповідати державним стандартам України, нормативам, технічним вимогам та стандартам, які використовуються для цього виду продукції та підтверджуватись відповідними документами. Неякісна продукція, а також продукція якість якої не підтверджується відповідними документами, продукція з неправильно оформленими супровідними документами не приймається, а вартість послуг по переробім такої продукції не оплачується. Якість відвантаженої продукції визначається за контрольними зразками, надання яких є обов'язковим для кожної переданої партії готової продукції згідно пункту 3.11 цього договору.

Виконавець зобовязується на кожну партію виготовленої продукції надати посвідчення про якість із показниками згідно галузі атестації.

У свою чергу, судовим слуханням встановлено, що в порушення умов договору Виконавцем на кожну партію товару не надавались усі необхідні документи, а саме: звіти про використання давальницької сировини та сертифікати якості. Зокрема, в матеріалах справи наявні копії сертифікатів у підтвердження якості лише 147 000 кг. соку, виготовленого ТОВ "Соковий завод Сокирянський", у той час як загальна кількість виготовленого та отриманого ТОВ "ВЕЛТС" соку становить 978261 кг.

В цій площині суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що про виявлені відступи у роботі, виконані підрядником відповідно до умов договору підряду, замовник зобов'язаний негайно повідомити підрядника при прийнятті роботи. Якщо замовник не зробить такої заяви при прийнятті продукції, він в подальшому втрачає право посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття.

Частиною 2 статті 858 Цивільного кодексу України визначено, що у разі неналежної якості виконаної підрядником роботи замовник має право, якщо інше не встановлено законом або договором, вимагати від підрядника або безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк, або пропорційного зменшення ціни роботи, або відшкодування своїх витрат на усунення недоліків.

Відтак, чинне законодавство та умови договору не звільняють замовника від обов'язку здійснити оплату виконаних робіт після їх прийняття та настання обумовленого договором терміну оплати.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що підписавши акти приймання-передачі продукції переробки давальницької сировини та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) без усіх передбачених договором документів ТОВ "ВЕЛТС" втратило право посилатись на неякісність чи некомплектність продукції, відтак у товариства виникло передбачене п. 2.4 і 2.5 договору грошове зобовязання сплатити вартість виготовлено соку протягом 15 банківських днів після приймання продукції та робіт.

З матеріалів справи вбачається, що акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №ПП-0000009 від 31.10.2016 року оплачений ТОВ "ВЕЛТС" у повному обсязі, у той час як роботи, прийняті відповідно до акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №ПП-0000013 від 31.11.2016 року оплачені частково, на суму 1210762,75 грн., відтак у товариства наявна заборгованість в сумі 480510,47 грн.

При цьому, як вбачається з банківських виписок, ТОВ "ВЕЛТС" частково оплатило акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №ПП-0000013 від 31.11.2016 року вже після його підписання (протягом березня 2017 року), вказуючи у призначеннях платежу за послуги переробки згідно договору від 01.09.2016 року.

Сума даного боргу відображена в підписаному ТОВ "ВЕЛТС" в процесі судового розгляду акті звірки взаємних розрахунків за вересень 2016 року липень 2017 року.

Таким чином, після приймання ТОВ "ВЕЛТС" виготовленої продукції та виконаних робіт у ТОВ "Соковий завод Сокирянський" виникло лише право вимагати сплати вартості виконаних робіт, адже після передачі готової продукції замовнику відносини підряду між сторонами фактично вичерпані (крім грошового зобовязання).

В подальшому, між сторонами виникли правовідносини зберігання, адже на підставі актів прийому-передачі від 01.10.2016 року, 20.10.2016 року, 31.10.2016 року, 30.10.2016 року, 18.11.2016 року, 20.11.2016 року, 20.11.2016 року, 22.11.2016 року, 26.01.2017 року та 01.03.2017 року ТОВ "ВЕЛТС" передало ТОВ "Соковий завод Сокирянський" на зберігання 1101581 кг соку.

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов'язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем (ст. 938 ЦК України).

Відповідно до ст.938 ЦК України, зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк. Статтею 953 ЦК України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Разом з тим, строк зберігання продукції сторони не погодили, відтак цей строк визначається моментом пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

При цьому, розтлумачивши відповідні умови договору, суд дійшов висновку, що передбачений п. 3.9 договору 60-ти денний строк стосується терміну відвантаження продукції в межах відносин підряду. Тобто, Виконавець повинен зберігати продукцію на власному складі до підписання актів приймання-передачі продукції та виконаних робіт, але не більше 60-ти днів. У випадку перевищення зазначеного терміну зберігання сторони мають дійти згоди стосовно термінів та умов подальшого зберігання готової продукції. Письмової згоди щодо термінів та умов подальшого зберігання готової продукції сторони також не дійшли, відповідні докази суду не надано.

Матеріалами справи, зокрема - актами прийому-передачі зі зберігання від 24.10.2016 року, 29.10.2016 року, 04.11.2016 року, 07.11.2016 року, 10.11.2016 року, 11.11.2016 року 17.11.2016 року, 18.11.2016 року, 19.11.2016 року, 21.11.2016 року, 22.11.2016 року, 23.11.2016 року, 25.12.2016 року, 16.01.2017 року, 23.01.2017 року, 24.01.2017 року, 27.01.2017 року, 28.01.2017 року, 01.02.2017 року, 09.02.2017 року, 14.02.2017 року, 25. 02.2017 року та від 25.04.2017 року підтверджується, що на зберіганні у ТОВ "Соковий завод Сокирянський" залишилось 113940 кг. соку загальною вартістю 2270024,33 грн. (без ПДВ), виготовленого на замовлення ТОВ "ВЕЛТС".

Дана кількість соку не заперечується ТОВ "Соковий завод Сокирянський", що підтверджується підписаним актом звірки кількості соку від 11.10.2017 року.

Відповідно до ст. 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

07.04.2017 року та 11.04.2017 року ТОВ "ВЕЛТС" направлено на адресу ТОВ "Соковий завод Сокирянський" вимоги про повернення зі зберігання продукції - соку яблучного концентрованого в кількості 161020 кг.

Дані вимоги отримані ТОВ "Соковий завод Сокирянський", проте сік замовнику у повному обсязі не повернуто.

В матеріалах справи наявний лист від 20.04.2017 року №18, яким ТОВ "Соковий завод Сокирянський" повідомляє, що залишок соку який знаходиться на зберіганні становить 110298 кг, а ТОВ «ВЕЛТС» не провело повну оплату за надані послуги по виготовленню соку яблучного концентрованого в сумі 1 231 128,46 грн. Крім того, ТОВ "Соковий завод Сокирянський" понесено витрати по купажуванню соку яблучного концентрованого освітленого з метою отримання показників якості до специфікацій зовнішньо-економічних контрактів, а також проведення фасування концентрату в біни кількістю 477 шт. та цистерни 958,5 т., що не передбачено умовами контракту на загальну суму 964122, 71 грн. (з ПДВ). ТОВ "Соковий завод Сокирянський" повідомило, що готове до виконання своїх зобовязань щодо відвантаження продукції, яка знаходиться на зберіганні після проведення звірки залишків готової продукції та сплати заборгованості за надані послуги.

Доказів направлення цього листа ТОВ «ВЕЛТС» суду не надано.

Зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився (ст. 953 ЦК України).

За таких обставин справи та враховуючи, що ТОВ "ВЕЛТС" згідно п. 3.11 договору є власником продукції, продуктів переробки та їх залишків, а зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, суд дійшов висновку, що ТОВ "Соковий завод Сокирянський" зобовязаний повернути ТОВ "ВЕЛТС" зі зберігання 113111 кг. соку яблучного концентрованого освітленого, загальною вартістю 2270024,33 грн. (без ПДВ).

Посилання ТОВ "Соковий завод Сокирянський" на те, що спірну кількість соку у звязку з наявною у ТОВ "ВЕЛТС" заборгованістю за виконані роботи по виготовленню соку, в порядку ст. 859 ЦК України притримано як результат своєї роботи, про що письмово повідомлено ТОВ "ВЕЛТС" листом від 20.04.2017 року №18, судом до уваги не приймаються виходячи з наступного.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частинами 1, 2 ст. 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 841 ЦК України підрядник зобов'язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

Аналогічний обов'язок обумовлено у п. 3.7 договору.

Таким чином, ТОВ "Соковий завод Сокирянський" зобов'язаний вживати усіх можливих заходів по збереженню майна, застосовуючи навіть і ті, які прямо договором не визначені, керуючись загальними принципами розумності та добросовісності.

В силу вимог ч. 1 ст. 856 ЦК України якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв'язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, виготовлений на виконання підрядних зобовязань сік, який є предметом заявлених первісних позовних вимог, спочатку був отриманий ТОВ "ВЕЛТС" на підставі відповідних актів приймання-передачі продукції, а вже потім - переданий заводу на зберігання, відтак його притримання могло було правомірним лише до передачі продукції замовнику, після чого між сторонами вже виникли інші правовідносини зберігання.

Для захисту права підрядника на отримання винагороди та інших платежів від замовника наведеною нормою встановлена можливість підрядника притримати результати робіт, устаткування, залишок невикористаного матеріалу, а також іншого майна замовника у разі затримки передачі коштів замовником. При застосування такого забезпечення зобов'язання сторони повинні враховувати загальні положення правового змісту, які передбаченні ст. ст. 594 - 597 ЦК України.

Так, за ч.ч. 1, 2 ст. 594 ЦК України кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов'язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов'язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов'язання. Притриманням речі можуть забезпечуватись інші вимоги кредитора, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кредитор, який притримує річ у себе, зобов'язаний негайно повідомити про це боржника. Кредитор відповідає за втрату, псування або пошкодження речі, яку він притримує в себе, якщо втрата, псування або пошкодження сталися з його вини. Кредитор не має права користуватися річчю, яку він притримує у себе (ст. 595 ЦК України).

В свою чергу, слід зауважити, що притримання - це право, а не обов'язок кредитора, а тому скористатися ним чи ні - цілком залежить від одностороннього волевиявлення кредитора. Право кредитора притримати річ нерозривно пов'язане з його обов'язком, передбаченим ч. 1 ст. 595 ЦК України, негайно повідомити про застосовуване притримання боржника. Вказане повідомлення слід розцінювати як дію кредитора, яка свідчить про його волевиявлення (намір) притримати річ у себе. Вбачається, що до моменту направлення повідомлення кредитора, який не передає річ, відповідно до ст. 612 ЦК України слід вважати таким, що прострочив виконання свого обов'язку за основним договором з усіма наслідками, що із цього випливають (відшкодування збитків, стягнення неустойки тощо). Виходячи із ст. 547 ЦК України, таке повідомлення підлягає письмовому оформленню.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ "Соковий завод Сокирянський" повідомив ТОВ "ВЕЛТС" про реалізацію ним права на притримання, оскільки відсутні докази направлення листа від 20.04.2017 року №18.

Відтак, ТОВ "Соковий завод Сокирянський" безпідставно не повертає чуже майно власнику після заявлення вимоги про його повернення, адже, всупереч ст. 594, 595 ЦК України, не заявило про притримання речі, внаслідок чого неправомірно володіє соком ТОВ "ВЕЛТС", навіть за умови наявності боргу за його виготовлення.

В частині вимог зустрічного позову про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на зберігання соку у період з 01.01.2017 по 30.04.2017 у розмірі 1156947,30 грн. суд зазначає наступне.

Згідно ст. 946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

При безоплатному зберіганні поклажодавець зобов'язаний відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 947 ЦК України).

У свою чергу, проаналізувавши зміст договору від 01.09.2016 року, суд констатує, що Виконавець зобовязався за власний кошт зберігати, протягом строку, погодженого в договорі, у власних спеціалізованих складських приміщеннях надану на переробку необхідну сировину для виготовлення готової продукції та готову продукцію (п.1.2, 4.1.2).

Тож, дане зберігання не лише є безкоштовним (без встановленої плати), але й не передбачає можливості відшкодування витрат на зберігання, про що свідчить термінологія за власний кошт (тобто, за свій рахунок), яку сторони прописали в договорі.

Строк такого зберігання сторони також не погодили, тож він визначається моментом пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

При цьому, як зазначено вище, передбачений п. 3.9 договору 60-ти денний строк стосується відвантаження виготовленої продукції в межах відносин підряду. Тобто, Виконавець зберігає продукцію на власному складі до підписання актів приймання-передачі, але не більше 60-ти днів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що у ТОВ "ВЕЛТС" не виникло зобовязання відшкодувати витрати на зберігання соку у період з 01.01.2017 по 30.04.2017 у розмірі 1156947,30 грн., у звязку з чим відсутня потреба у проведенні судової економічної експертизи, адже дана позовна вимога заявлена ТОВ "Соковий завод Сокирянський" безпідставно.

За таких обставин справи у задоволенні клопотання ТОВ "Соковий завод Сокирянський" про призначення судової економічної експертизи та у задоволенні зустрічного позову в частині вимог стягнення заборгованості з відшкодування витрат на зберігання соку у період з 01.01.2017 по 30.04.2017 у розмірі 1156947,30 грн. слід відмовити.

Решта вимог зустрічного позову заявлені ТОВ "Соковий завод Сокирянський" правомірно, адже, як встановлено вище, ТОВ "ВЕЛТС" у повному обсязі не сплатило вартість виконаних і прийнятих відповідно до акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №ПП-0000013 від 31.11.2016 року, що призвело до виникнення боргу в сумі 480510,47 грн., яка і підлягає стягненню.

Пунктом 6.7 договору передбачено, що при порушенні термінів оплати за надані послуги Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від належних до сплати сум (вартості послуг) за кожен робочий день затримки.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 4 та 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі, а нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Враховуючи, що судовим слуханням встановлено, що відповідач за зустрічним позовом за виконані роботи (надані послуги) у повному обсязі не розрахувався, з нього слід стягнути згідно поданого позивачем за зустрічним позовом та проведеного судом за допомогою програми «Ліга Закон» (версія 9.5.3.2017) розрахунку 184077,66 грн. пені за період з 22.11.2016 року по 21.06.2017 року, 94968,74 грн. інфляційних втрат та 20947,17 грн. 3% річних, що нараховані за період з 22.11.2016 року по 25.07.2017 року включно.

В частині стягнення 410,40 грн. пені та 470,48 грн. 3 % річних слід відмовити у звязку із допущеною при здійснення розрахунку арифметичною помилкою.

За таких обставин справи:

- первісний позов слід задовольнити у повному обсязі та витребувати сік яблучний концентрований, освітлений, в кількості 113111 кг, загальною вартістю 2270024,33 грн. (без ПДВ), що переданий ТОВ "ВЕЛТС" на зберігання ТОВ "Соковий завод Сокирянський" відповідно до договору № 01091602 надання послуг по виготовленню продукції з давальницької сировини від 01.09.2016 та актів прийому-передачі на зберігання;

- зустрічний позов слід задовольнити частково та стягнути з ТОВ "ВЕЛТС" на користь ТОВ "Соковий завод Сокирянський" 480510,47 грн. основного боргу, 184077,66 грн. пені, 94968,74 грн. інфляційних втрат, 20947,17 грн. 3% річних. В решті зустрічного позову відмовити.

Судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, слід покласти на обидві сторони, з вини яких спір безпідставно доведено до вирішення судом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Первісний позов задовольнити.

2. Витребувати на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" (м. Львів, вул. Пасічна, 93, ) зі зберігання сік яблучний концентрований, освітлений, в кількості 113111 кг, загальною вартістю 2270024,33 грн. (без ПДВ), що переданий на зберігання товариству з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" (с. Коболчин, Сокирянського району, Чернівецької області, вул. Пушкіна, 1 А, ).

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" (с. Коболчин, Сокирянського району, Чернівецької області, вул. Пушкіна, 1 А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" (м. Львів, вул. Пасічна, 93, ) 34050,37 грн. судового збору.

3. Зустрічний позов задовольнити частково.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" (м. Львів, вул. Пасічна, 93, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" (с. Коболчин, Сокирянського району, Чернівецької області, вул. Пушкіна, 1 А, ) 480510,47 грн. основного боргу, 184077,66 грн. пені, 94968,74 грн. інфляційних втрат, 20947,17 грн. 3% річних та 11707,56 грн. судового збору.

5. У задоволенні зустрічного позову в частині стягнення 410,40 грн. пені, 470,48 грн. 3 % річних та 1156947,30 грн. витрат на зберігання відмовити.

Повне рішення складено та підписано 12.12.2017 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, передбаченого для його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя М.І. Ніколаєв