ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.12.2017 Справа № 904/9535/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ГОЛІВУД",

м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Відповідача - 1: Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, м. Нікополь, Дніпропетровська область

Відповідача - 2: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Астра-32",

м. Нікополь, Дніпропетровська область

Відповідача - 3: Комунального підприємства "МІСЬКА ЖИТЛОВО-ТЕХНІЧНА ІНСПЕКЦІЯ" Нікопольської міської ради, м. Нікополь, Дніпропетровська область

про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради; визнання протиправним акту приймання-передачі житлового комплексу; заборону вчинення дій

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю б/н від 27.11.2017

Від відповідача - 1: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 2076 від 10.03.2017

Від відповідача - 2: ОСОБА_3 - керівник, ОСОБА_4 - представник за довіреністю №15/11/17 від 15.11.2017

Від відповідача - 3: ОСОБА_5 - представник за довіреністю б/н від 03.01.2017

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ГОЛІВУД" звернулось до господарського суду з позовом до Відповідача - 1: Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Відповідача - 2: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Астра-32", Відповідача - 3: Комунального підприємства "МІСЬКА ЖИТЛОВО-ТЕХНІЧНА ІНСПЕКЦІЯ" Нікопольської міської ради, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради від 22.10.2014 № 770 "Про затвердження акту приймання - передачі житлового комплексу по вул. Електрометалургів, 32а з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32" як таке, що порушує право Позивача користуватися та розпоряджатися своєю власністю об'єктом нерухомого майна - частини нежитлових приміщень першого поверху загальною 476,5 кв.м та частини підвального приміщення площею 463,4 кв.м в будинку за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 32А;

- визнати протиправним складений Відповідачем - 2 та Відповідачем - 3 ОСОБА_3 приймання - передачі житлового комплексу по вулиці Електрометалургів, 32а в м. Нікополь Дніпропетровської області з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32";

- заборонити Відповідачу - 2 та Відповідачу - 3 вести бухгалтерський облік балансової вартості об'єкту нерухомого майна - частини нежитлових приміщень першого поверху загальною площею 476,5 кв.м та частини підвального приміщення площею 463,4 кв.м в будинку за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 32А, яке є власністю Позивача та нарахування амортизаційних відрахувань (зносу).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_3 приймання - передачі житлового комплексу по вулиці Електрометалургів, 32а в м. Нікополь Дніпропетровської області з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32" та рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради від 22.10.2014 № 770 "Про затвердження акту приймання - передачі житлового комплексу по вул. Електрометалургів, 32а з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32" як таке, що порушує право Позивача користуватися та розпоряджатися своєю власністю об'єктом нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2017, порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 28.11.2017.

22.11.2017 року ОСББ "АСТРА-32" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою до Відповідача - 1: Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області та Відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ГОЛІВУД", в якому просило визнати незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про видачу ТОВ "ТД"Голівуд" Свідоцтва на право власності від 20.03.2002 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2017, зустрічна позовна заява і додані до неї документи повернуті заявнику без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

28.11.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Подав до суду відзив на зустрічний позов відповідача-2, в якому просив суд відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Відзив на зустрічний позов відповідача-2, наданий позивачем, суд не приймає до розгляду, оскільки зустрічна позовна заява відповідача-2 і додані до неї документи повернуті заявнику без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

28.11.2017 представник відповідача-2 подав до суду заяву про застосування строків давності та письмове пояснення по справі, в яких вказував про необґрунтованість заявлених позовних вимог з посиланням на те, що: відсутній предмет спору між зазначеними сторонами справи; згідно ст. 12 ГПК України дана справа не підвідомча господарському суду; визнання незаконним та скасування ОСОБА_6 суб'єкта владних повноважень не можливе, в зв'язку з тим що чинне законодавство не передбачає одночасне застосування таких способів захисту; позивач пропустив строки позовної давності (КАСУ); індивідуальний ОСОБА_6 суб'єкта владних повноважень ніяким чином не порушує будь-які права позивача, що навіть підтверджується змістом самої позовної заяви, в якій відсутні докази порушення його права власності; індивідуальний ОСОБА_6 суб'єкта владних повноважень ухвалений в межах чинного законодавства і навіть реалізований, тобто на дійсний час не має юридичної сили; визнання протиправним ОСОБА_6 приймання-передачі житлового комплексу в господарському судочинстві не можливо. Навіть в адміністративному та цивільному судочинстві такій спосіб захисту відсутній; яким чином ОСОБА_6 приймання-передачі житлового комплексу порушує права позивача не зрозуміло, так само, як і наявність причинно-наслідкового зв'язку; позовна заява не містить вказівки на факти порушення права власності Позивача окремо (та/або разом) кожним з відповідачів, тому не зрозумілим є яким чином ОСББ «Астра-32» порушує права позивача; позивач просить суд втрутитись в господарську діяльність Відповідача-2, ухваливши рішення, яким заборонити вести належним чином бухгалтерській та податковий облік; позивач не зазначає яким чином ведення бухгалтерського та податкового обліку Відповідачами впливає, тобто порушує Право власності ТОВ «ТД «Голівуд» на нерухоме майно.

На підставі викладеного ОСББ "АСТРА-32" просить суд застосувати строки позовної давності, які пропущені позивачем без поважних причин.

28.11.2017 відповідач -1 подав до суду клопотання про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2017, розгляд справи відкладено на 12.12.2017.

12.12.2017 позивач подав до суду заперечення на доводи відповідача-2 та зміни до позовної заяви, в яких позивач вказав, що складання Відповідачем-2 та Відповідачем-3 оскаржуваного акту та прийняття Виконавчим комітетом Нікопольської міської Ради рішення від 22.10.2014 року № 770 «Про затвердження акту приймання-передачі житлового комплексу по вул. Електрометалургів, 32а з балансу КП «МЖТІ» НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ «Астра-32» є порушенням права Позивача на утримання вбудованих нежитлових приміщень в будинку № 32а по вул. Електрометалургів, які є його власністю, на своєму балансі та порушенням інтересу Позивача на використання нарахованої амортизації для зменшення збільшення сум витрат Позивача при розрахунку його податкових зобов'язань.

Судом встановлено, що подані позивачем зміни до позовної заяви фактично є письмовими поясненнями до позову, в зв'язку з чим долучені судом до матеріалів справи.

Відповідач-1 подав до суду відзив на позов, в якому зазначив про необґрунтованість позовних вимог, оскільки у позовній заяві не зазначено, як саме порушуються права Позивача щодо користування та розпорядження своєю власністю виконавчим комітетом Нікопольської міської ради. Також в матеріалах справи відсутнє звернення Позивача до голови ОСББ «АСТЕРА-32», щодо ведення бухгалтерського обліку балансової вартості об'єкту нерухомого майна, яке належить Позивачу за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 32 А або будь-якого іншого документу, що підтверджує факти ведення бухгалтерського обліку з боку ОСББ «АСТЕРА-32». Відповідач-1 вказував, що у відзиві керівника ОСББ «АСТЕРА-32» по справі №904/9535/17 зазначено, що Житловий комплекс не являється власністю ОСББ «АСТЕРА-32», тому амортизація не нараховується. На виконання Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс та Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, ОСББ «АСТЕРА-32», управлінням житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради та КП «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради було підготовлено та підписано акт приймання-передачі житлового комплексу розташованого за адресою: вул. Електрометалургів 32а з балансу КП «МЖТІ» НМР на баланс ОСББ «АСТЕРА-32», який в подальшому був затверджений рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 22.10.2014 № 770. Акт приймання-передачі не містить жодного посилання про передачу приватної власності позивача. Рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 22.10.2014 № 770, прийнято відповідно до вимог чинного законодавства та в межах повноважень. На підставі викладеного відповідач-1 просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач -2 подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що способи обрані Позивачем для свого захисту не передбачені чинним законодавством, тому з цих підстав позов не може бути задоволений. Вимога позивача заборонити ОСББ АСТРА-32 вести бухгалтерській облік балансової вартості об'єкту нерухомого майна ТОВ ТД Голівуд та здійснювати нарахування амортизаційних відрахувань (зносу) не пов'язана з правом власності, тобто з предметом спору, якій навіть на даний час між сторонами справи відсутній. Позивач не представив суду доказів того, що ОСББ АСТРА-32 здійснює бухгалтерській облік балансової вартості об'єкту нерухомого майна ТОВ ТД Голівуд і нараховує амортизацію, а ОСББ в свою чергу стверджує саме такі дії не вчиняє. Ведення ОСББ АСТРА-32 бухгалтерського та податкового обліку здійснюється у відповідності до вимог Податкового кодексу України, і дане позивачем не спростовано та підтверджено доказами. Позивач не надав суду докази того що ОСББ Астра-32 веде бухгалтерській облік з порушенням діючого законодавства і ці порушення якимось чином порушують право власті ТОВ ТД Голівуд. Вимога позивача про визнання протиправним ОСОБА_6 приймання-передачі житлового комплексу є безпідставною. Даний ОСОБА_6 не стосується ТОВ ТД Голівуд. Цей акт є ОСОБА_6, якій реалізовано і той вичерпав свою дію. Акт не може бути визнано протиправним тому що, такій спосіб захисту просто відсутній. ОСОБА_7 не є підставою та умовою для перереєстрації ОСББ Астра-32 права власності приватної власності ТОВ ТД Голівуд. ОСОБА_8 не містить жодного посилання про передачу приватної власності позивача. За викладених обставин відповідач-2 просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач -3 подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що позивачем не надано до суду доказів, що своїми діями відповідачі і перешкоджають позивачу здійснювати право користування чи розпорядження майном, що належить йому на праві приватної власності. Відповідач-3 стверджує, що акт приймання-передачі житлового комплексу за своєю формою, змістом повністю відповідає вимогам, зазначеним у постанові КМУ від 11 жовтня 2002 р. N 1521 «Про реалізацію Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». КП «Міська ЖТІ» НМР не могло фактично та юридично передати на баланс ОСББ «Астра-32» майно, що не знаходилось у власності, володінні чи користування майно, яке належить Позивачу, та знаходиться у його фактичному володінні, користуванні та розпорядженні. На підставі викладеного відповідач - 3 просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи представниками сторін не заявлялись.

В судовому засіданні 12.12.2017 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів 1, 2, 3, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення виконкому Нікопольської міської ради №119/6 від 15.03.2002 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ГОЛІВУД" (позивачем) було посвідчено право колективної власності на вбудоване нежитлове приміщення корисною площею 1457,8 кв.м. за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 32А, про що було видано свідоцтво на право власності від 20.03.2002 (а.с. 20).

08.09.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ГОЛІВУД", ОСОБА_9 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тамада», як співвласниками вбудованого нежитлового приміщення корисною площею 1304,9 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 32А, було укладено договір про поділ нерухомого майна в натурі та припинення спільної часткової власності, який посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрований у реєстрі за № 1172 (а.с.21).

У відповідності до п. 1.5.3. договору № 1172 від 08.09.2006, позивач (ТОВ "Торговий дім "ГОЛІВУД"), набуває права власності на частину першого поверху будівлі та частину підвалу приміщення, загальною площею 939,9 кв.м.

Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11958612 від 26.09.2006, ТОВ "Торговий дім "ГОЛІВУД" є власником вбудованого нежитлового приміщення, загальною корисною площею 939,9 кв.м., реєстраційний номер 16174602, яке розташоване за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 32А, на підставі договору про поділ нерухомого майна в натурі та припинення спільної часткової власності серії ВЕА№929482 №1172 від 08.09.2006, форма власності колективна, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 26.09.2006 (а.с.22).

16.01.2015 позивач звернувся до в.о. міського голови міста Нікополь з листом №1 від 16.01.2015, яким просило надати належним чином засвідчену копію рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради від 22.10.2014 № 770 "Про затвердження акту приймання - передачі житлового комплексу по вул. Електрометалургів, 32а з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32" з додатком (а.с.32).

У відповідь на запит позивача, відповідач-1 надав позивачу запитувані ним документи, а саме: належним чином засвідчену копію рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради від 22.10.2014 № 770 "Про затвердження акту приймання - передачі житлового комплексу по вул. Електрометалургів, 32а з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА-32" та належним чином засвідчену копію ОСОБА_8 приймання - передачі житлового комплексу по вулиці Електрометалургів, 32а в м. Нікополь Дніпропетровської області з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32" (а.с.33-35).

Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради від 22.10.2014 № 770 "Про затвердження акту приймання - передачі житлового комплексу по вул. Електрометалургів, 32а з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА-32", відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Постанови Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521 «Про реалізацію Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», на виконання рішення Нікопольської міської ради від 06.07.2012р. № 39-21/VІ «Про надання згоди на безоплатну передачу житлового комплексу на вул. Електрометалургів, 32а з балансу КП «ЖЕК-3» на баланс ОСББ «Астра-32» та рішення Нікопольської міської ради від 28.08.2014р. № 25-49/VІ «Про внесення змін до рішення Нікопольської міської ради від 06.07.2012р. № 39-21/VІ «Про надання згоди на безоплатну передачу житлового комплексу на вул. Електрометалургів, 32а з балансу КП «ЖЕК-3» на баланс ОСББ «Астра-32», керуючись статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було прийнято рішення про затвердження, акт приймання-передачі житлового комплексу, розташованого за адресою: вул. Електрометалургів, 32а з балансу КП «МЖТІ» НМР в повне господарське відання (на баланс) об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Астра-32» (додається) (а.с.33).

Відповідно до акту приймання - передачі житлового комплексу по вулиці Електрометалургів, 32а в м. Нікополь Дніпропетровської області з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32", 09.09.2014 комісією було проведено обстеження активів житлового комплексу за адресою вул. Електрометалургів, 32а, що передається з балансу комунального підприємства «МЖТИ»НМР на баланс ОСББ «Астра-32» та встановлено активи житлового будинку та їх показники. Згідно переліку нежитлових приміщень, які мають власників: ? підвального приміщення ПП Кононенко, ? підвального приміщення ПП Ляшенко. Нежитлові приміщення першого поверху: - питна доочищена вода; - магазин «Меблі»; - магазин «Зима-літо»; магазин «Тканини»;- кофейня; магазин «Фаворит»; - магазин мобільного звязку.

Також, у цьому акті встановлено, що нерухоме майно права комунальної власності (нежитлові приміщення, неприватизовані квартири, підвали, тощо) у житловому комплексі, розташованому за адресою вул. Електрометалургів, 32а, залишається у користуванні та розпорядженні Нікопольської міської ради, та її виконавчих органів. Усі дії відносно цього майна (передача в оренду, продаж, приватизація жита, реєстрація громадян у неприватизованих квартирах, переоформлення особистих рахунків) здійснюється виключно зі їх рішенням.

Звертаючись із цим позовом до господарського суду, позивач зазначає, що ОСОБА_8 приймання - передачі та рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради від 22.10.2014 № 770 порушує право Позивача користуватися та розпоряджатися своєю власністю об'єктом нерухомого майна. У звязку з чим, позивач просить суд про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради від 22.10.2014 № 770 та визнання протиправним акта приймання - передачі житлового комплексу по вулиці Електрометалургів, 32а в м. Нікополь Дніпропетровської області з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32". Також, позивач вказує, що протиправні дії відповідачів направлені на позбавлення можливості позивача здійснювати право власності цим нерухомим майном, та вести бухгалтерський облік балансової вартості цих приміщень, оскільки за текстом акту бухгалтерський облік балансової вартості приміщень, що належать позивачу має здійснюватись відповідачем-2. У звязку з чим, позивач просив суд заборонити відповідачу - 2 та відповідачу - 3 вести бухгалтерський облік балансової вартості об'єкту нерухомого майна - частини нежитлових приміщень першого поверху загальною площею 476,5 кв.м та частини підвального приміщення площею 463,4 кв.м в будинку за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 32А, яке є власністю Позивача та нарахування амортизаційних відрахувань (зносу).

Наведені вище обставини є причиною виникнення цього спору.

Вивчивши матеріали справи та надані сторонами документи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову на підставі наступного.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради від 22.10.2014 № 770 "Про затвердження акту приймання - передачі житлового комплексу по вул. Електрометалургів, 32а з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32" як таке, що порушує право Позивача користуватися та розпоряджатися своєю власністю об'єктом нерухомого майна - частини нежитлових приміщень першого поверху загальною 476,5 кв.м та частини підвального приміщення площею 463,4 кв.м в будинку за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 32А, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено прийняття рішень в межах своїх повноважень виконавчим комітетом сільської, селищної, міської ради які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Предметом оскарження у цій справі є рішення органу місцевого самоврядування про затвердження акту приймання - передачі житлового комплексу, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Отже, таке рішення вичерпало свою дію шляхом виконання.

Аналогічний правовий висновок щодо ненормативних актів органів місцевого самоврядування викладено у наданій заявником для порівняння постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі № 21-405а14.

Предмет позову кореспондує зі способами захисту права. Під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення.

Так, право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до приписів вказаної статті, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Дана норма кореспондує з приписами статті 20 Господарського кодексу України.

Передбачені законом способи захисту порушеного права або охоронюваного законом інтересу спрямовані на відновлення прав та інтересів позивачів.

Відповідно до статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол; Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Предметом безпосереднього регулювання ст. 1 Першого протоколу є втручання держави у право на мирне володіння майном.

Перший протокол ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 10 ЦК застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни у повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави у право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об'єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Також, слід зазначити, що негаторним є позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння (ст. 391 ЦК України).

Негаторний позов пред'являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним. Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування та розпорядження майном були результатом винних дій відповідача чи спричиняли позивачу збитки. Достатньо, щоб такі дії хоча б і не позбавляли власника володіння майном, але об'єктивно порушували його права і були протиправними. Як і віндикаційний, негаторний позов є речово-правовим і може застосовуватися лише у випадку відсутності між позивачем і відповідачем зобов'язальних відносин та бути поданим щодо індивідуально-визначеного майна.

Об'єктом негаторного позову є усунення триваючого правопорушення, що збереглося до моменту подання позову до суду.

Позивачем у негаторному позові є власник майна або особа, яка володіє майном на підставі інших прав на майно (титульний власник), що позбавлена можливості користуватися чи розпоряджатися майном.

Відповідачем у негаторному позові є особа, яка власними протиправними діями перешкоджає позивачу здійснювати правомірність щодо користування чи розпорядження майном.

Предметом негаторного позову є вимога позивача про усунення з боку відповідача будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Підставою негаторного позову є обставини, що підтверджують право позивача на користування і розпорядження майном, вчинення відповідачем дій, що перешкоджають позивачу використовувати належні йому права, позадоговірний характер наявних між сторонами правовідносин. Якщо на момент подання позову правопорушення, що є об'єктом негаторного позову, припинилося, то підстав для задоволення позову у суду немає.

Судом встановлено, що у поданій позивачем позовній заяві не вказано, як саме порушуються права позивача щодо користування та розпорядження своєю власністю відплвідачами-1,2,3.

Крім того, відповідно до наявного у матеріалах справи акту від 19.05.2015 списання багатоквартирного будинку №32 а, розташованого по вул. Електрометалургів з балансу ОСББ "АСТРА -32", вказаний багатоквартирний будинок було списано з балансу ОСББ "АСТРА-32", на підставі п. 3 ст. 13 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", яким було виключено ст. 11 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", яка встановлювала право ОСББ прийняти на власний баланс весь житловий комплекс.

Отже, станом на час розгляду справи багатоквартирний будинок №32 а, розташований по вул. Електрометалургів не перебуває на балансі ОСББ "АСТРА -32".

Враховуючи обраний позивачем спосіб захисту порушених прав, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради від 22.10.2014 № 770 "Про затвердження акту приймання - передачі житлового комплексу по вул. Електрометалургів, 32а з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32" як таке, що порушує право Позивача користуватися та розпоряджатися своєю власністю об'єктом нерухомого майна - частини нежитлових приміщень першого поверху загальною 476,5 кв.м та частини підвального приміщення площею 463,4 кв.м в будинку за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 32А.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним складеного Відповідачем - 2 та Відповідачем - 3 ОСОБА_8 приймання - передачі житлового комплексу по вулиці Електрометалургів, 32а в м. Нікополь Дніпропетровської області з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32", суд зазначає наступне:

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані. Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Судом встановлено, що акт прийому-передачі житлового комплексу не містить наведених характеристик, а лише являється доказом на підтвердження певних обставин, в даному випадку засвідчує факт передачі однією стороною та прийняття іншою стороною житлового комплексу і може бути використаний як доказ у разі звернення будь-якої із сторін з позовом до суду та підлягає оцінки судом у відповідності з вимогами статті 43 Господарського процесуального кодексу України

Відповідно до п.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Акт приймання - передачі житлового комплексу по вулиці Електрометалургів, 32а в м. Нікополь Дніпропетровської області з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32", не може виступати предметом спору, оскільки не має статусу акта державного чи іншого органу, тому в цій частині позову провадження у справі слід припинити на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 13.08.2009 у справі №52/23-08(46/563-06).

У відповідності до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В силу вказаної норми обовязок доведення обставин покладається на сторону, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Щодо поданих Відповідачами-1,2 клопотань про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 10 „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову по суті, суд не вбачає підстав для застосування позовної давності, про яку заявлено відповідачами-1,2, оскільки правила про позовну давність, відповідно до ст. 267 ЦК України мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено порушення суб'єктивного права. У випадках відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю

З огляду на викладене, позивачу може звернутися до суду з відповідним клопотанням про повернення сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 4-5, 33, 34, 43, 44, 49, 80, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Провадження у справі по розгляду позовної вимоги про визнання протиправним складений Відповідачем - 2 та Відповідачем - 3 ОСОБА_8 приймання - передачі житлового комплексу по вулиці Електрометалургів, 32а в м. Нікополь Дніпропетровської області з балансу КП "МЖТІ" НМР, в повне господарське відання (на баланс) ОСББ "АСТРА -32 А- припинити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 14.12.2017

Суддя ОСОБА_11