ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа № 911/2935/17

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Тас Груп»
простягнення 1121528,34 грн.
за участю представників:
позивача:ОСОБА_1 дов. від 11.10.2017 № 14-432юр
відповідача:не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас Груп» (далі відповідач) про стягнення 1121528,34 грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договорами від 04.05.2017 № 340S17 та від 16.05.2016 № 327S16 щодо здійснення повного розрахунку за відпущену металопродукцію у строки визначені договорами.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір від 16.05.2016 № 327S16 (далі договір зберігання), відповідно до умов якого позивач поклажодавець передає, а відповідач - зберігач приймає на відповідальне зберігання наступну продукцію: металопродукцію виробництва поклажодавця, асортимент, кількість, вартість якої вказується у відповідних актах приймання-передачі продукції на зберігання (далі акт), які є невідємною частиною даного договору, на строк 45 календарних днів від дати складання відповідного акту.

Відповідно до п. 4.1 договору зберігання плата за зберігання продукції, переданої поклажодавцем, визначається з розрахунку 0,01 гривня з ПДВ на місяць за тонну переданої на зберігання продукції.

Пунктом 3.3.4 договору зберігання встановлено, що зберігач зобовязаний придбати у власність продукцію, що знаходиться на відповідальному зберіганні понад 45 днів, шляхом укладання поклажодавцем відповідного договору поставки за цінами, узгодженими сторонами. Придбання продукції зберігачем фіксується відповідними актами зняття зі зберігання продукції, які підписуються уповноваженими представниками сторін. Перехід права власності на продукцію до зберігача здійснюється після оплати такої продукції на підставі виставлених рахунків-фактур по відповідному договору купівлі-продажу. Зберігач зобовязаний придбати та оплатити продукцію протягом 3 календарних днів з моменту спливу 45-ти денного строку її зберігання на складах зберігача.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання, та діє по 01 квітня 2017 або до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань в залежності від того, що настане раніше (п. 11.1 договору зберігання).

Додатковою угодою від 12.08.2016 № 1 до договору зберігання сторонами погоджено доповнити договір параграфом щодо відповідальності сторін та визначено, що договір набирає чинності з моменту підписання і діє по 01.04.2017, а в частині порядку врегулювання спору встановленого даним договором, порядку застосування штрафних санкцій, у випадках встановлених в даному договорі, виконання грошових зобов'язань за даним договором - до повного виконання вказаних зобов'язань

Додатковою угодою від 24.11.2016 № 2 до договору зберігання сторонами зазначено в договорі склад зберігача: ТОВ «Тас Груп» Київська обл., м. Васильків, вул. Соборна, 33.

Додатковою угодою від 15.12.2016 № 3 до договору зберігання сторонами продовжено строк дії договору від 16.05.2016 № 327S16 до 31.12.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Частиною 1 ст. 938 Цивільного кодексу України визначено, що зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

На виконання умов договору зберігання позивач передав, а відповідач прийняв на зберігання за актом приймання-передачі від 09.06.2017 № 1996 товар в кількості 20,075 тн. «катанка: Моток: 5,5: 1006: СОУ: МПП: 77.140-236» та за актом приймання-передачі від 12.06.2017 № 2004 товар в кількості 20,147 тн. «катанка: моток: 5,5:1006:СОУ:МПП:77.140-236», після завершення 45-ти денного строку зберігання якого, відповідач зобовязаний придбати його у власність шляхом укладання поклажодавцем відповідного договору поставки за цінами, узгодженими сторонами

Між сторонами у справі також було укладено договір від 04.05.2017 № 340S17 (далі договір), відповідно до умов якого позивач постачальник зобовязується поставити відповідачу покупцю металопродукцію (надалі - товар), що виробляється постачальником, а відповідач зобовязується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Згідно з п. 2.1 договору номенклатурний перелік, асортимент, кількість та якість товару узгоджуються сторонами в специфікації (-ях), що є невід'ємною (ними) частинами даного договору. Кількість товару, узгоджена специфікацією (-ціями) до договору, є орієнтовною.

Пунктом 3.1. договору визначено, що поставка товару здійснюється згідно специфікації, зокрема, автомобільним транспортом покупця/постачальника на умовах FCA (cклад постачальника) та/або СРТ (склад покупця).

Датою поставки є: при відвантаження залізничним транспортом - дата штемпеля в залізничній накладній станції відправлення, при відвантаженні автотранспортом - дата приймання товару до перевезення, вказана в товарно-транспортній накладній (п. 3.6 договору)

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 договору вартість товару визначається на підставі цін, передбачених прейскурантами постачальника, що діють на дату погодження замовлення покупця на поставку постачальником, відповідно до п. 2.1 договору. Повний розрахунок проводиться на підставі виданих постачальником рахунків-фактур.

Згідно з п. 5.1 договору оплата вартості товару здійснюється в національній валюті України за банківськими реквізитами постачальника, зазначеними у договорі або рахунку-фактурі, по факту поставки товару з відстрочкою платежу до 21 календарних днів.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що у випадку невідповідності товару по кількості або/та якості виклик представника постачальника для участі в прийманні товару та складання двостороннього акту є обовязковим.

Договір набирає чинності з 04.05.2017 і діє по 31.12.2017, а в частині порядку врегулювання спору встановленого даним договором, порядку застосування штрафних санкцій, виконання грошових зобов'язань за даним договором - до повного виконання вказаних зобов'язань (п. 10.1 договору).

Сторонами у справі було підписано та завірено печатками товариств специфікації про поставку товару: від 07.07.2017 № 6 на суму 333966,60 грн., від 14.07.2017 № 8 на суму 590381,47 грн., від 31.07.2017 № 9 на суму 619885,38 грн., від 14.08.2017 № 10 на суму 661392,00 грн., якими визначено умови поставки товару, кількість та загальну вартість товару.

На виконання умов договору позивач у період з липня по серпень 2017 року поставив відповідачу товар згідно з товарно-транспортними накладними від 07.07.2017 № НОМЕР_1, від 27.07.2017 № ТД0000233, від 14.08.2017 № ТД0000265, а відповідач придбав у позивача товар після завершення строку зберігання відповідно до умов п. 3.3.4 договору зберігання за підписаним сторонами та скріпленим печатками товариств актом від 31.07.2017 № 2246, у звязку з чим позивач виставив відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату товару від 07.07.2017 № НОМЕР_2 на суму 292919,66 грн., від 27.07.2017 № НОМЕР_3 на суму 284021,10 грн., від 31.07.2017 № НОМЕР_4 на суму 310497,50 грн., від 31.07.2017 № НОМЕР_5 на суму 309387,88 грн., від 14.08.2017 № НОМЕР_6 на суму 361781,42 грн., а також коригувальний рахунок від 17.08.2017 № НОМЕР_7 на суму 1157,65 грн. до рахунку-фактури від 07.07.2017 № НОМЕР_2. Завірені копії перелічених вище документів залучені до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані вище рахунки-фактури надсилались позивачем відповідачу, про що свідчать подані позивачем до суду копії списків згрупованих поштових відправлень.

Разом з тим, відповідач свої зобовязання щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар в повному обсязі не виконав, в звязку з чим за ним рахується борг в розмірі заявленої до стягнення суми 1121528,34 грн. різниця між сплаченими грошовими коштами та загальною вартістю отриманого відповідачем товару.

Зазначений розмір заборгованості підтверджується залученим до матеріалів справи актом звірки взаєморозрахунків між сторонами у справі, який підписаний в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін та підписи яких скріплені печатками товариств, відповідно до якого сальдо на користь позивача станом на 01.09.2017 складає 1121528,34 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Приписами п. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх договірних зобовязань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар, у звязку з чим за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 1121528,34 грн. Доказів протилежного суду не надано.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 1121528,34 грн. заборгованості.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1121528,34 грн. заборгованості, є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 43, 33, 44, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас Груп» (08170, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Віта-Поштова, вул. Набережна, 33, ідентифікаційний код 40113153) на користь Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (50095, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1, ідентифікаційний код 24432 (один мільйон сто двадцять одну тисячу пятсот двадцять вісім) грн. 34 коп. основного боргу, 16822 (шістнадцять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 93 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 11.12.2017.