РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Справа №906/515/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Тимошенко О.М. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

в господарському суді Житомирської області:

відповідача - ОСОБА_1 (довіреність від 20.01.2017р.)

позивача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом Житомирської області апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агро-Юніверсал" на рішення господарського суду Житомирської області від 29 серпня 2017 року у справі №906/515/17 (суддя Сікорська Н.А.)

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю-Підприємство "АВІС"

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агро-Юніверсал"

про стягнення 4363401,85 грн.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2017 року, рішенням господарського суду Житомирської області було частково задоволено позовом ТОВ Підприємство "АВІС" до ТОВ "Агро-Юніверсал" про стягнення 4 363 401,85 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача: 21 402,65 грн. - пені, 22 699,22 грн. - 3% річних, 202 252,34 грн. - інфляційних втрат, 456 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшника до 01 січня 2017 року, 456 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшника до 01 травня 2017 року, 150 396,96 грн. - штрафу за безпідставне використання посівного матеріалу, 59 704,52 грн. - судового збору, 9 122,02 грн. - витрат на оплату послуг адвоката, в решті позовних вимог відмовлено.

ТОВ "Агро-Юніверсал", у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у стягненні 150 396,96 грн. - штрафу за безпідставне використання посівного матеріалу та зменшити розмір пені і штрафу за непоставку соняшника до 5%, що складає 10 730,14 грн. і 152 000,00 грн., відповідно, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки вважає, що пункти 7.5. та 7.6. Договору передбачають подвійне стягнення штрафу за одне і теж саме порушення тому, що не поставка та/або недопоставка соняшника є невідємною складовою безпідставного використання посівного матеріалу, а за не поставку та/або недопоставку вже передбачена відповідальність пунктом 7.5. Договору.

Також, наголошує на тому, що товариство не мало обєктивної можливості поставити позивачу соняшник, оскільки весь врожай соняшника, вирощений ТОВ "Агро-Юніверсал" в першій половині 2016 році на території Житомирського району на виконання вимог Договору із посівного матеріалу та із додаванням добрив поставлених позивачем був знищений у звязку зі значним рівнем опадів та повязаним з цим негативним впливом ґрунтових гербіцидів. Дана обставина не залежала від волі відповідача, вина ТОВ "Агро-Юніверсал" у знищенні врожаю внаслідок надмірних опадів відсутня. Про дану обставину товариство повідомило позивача рекомендованим листом від 11 жовтня 2016 року та пропонувало придбати аналогічний обєм соняшника вирощеного із власного посівного матеріалу та із застосуванням власних добрив, однак така пропозиція позивачем була проігнорована.

Заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар - насіння соняшника та міндобрива відсутня, будь-які реальні майнові збитки у позивача відсутні, а стягнення штрафних санкцій значно погіршує його майнове становище, що в кінцевому випадку може призвести до припинення господарської діяльності останнього та банкрутства, тому просить зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) до 5% від розміру заявленого позивачем.

ТОВ Підприємство "АВІС", у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення прийнятим у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки Договір, і зокрема, в частині умов, що стосуються відповідальності за невиконання договірних зобов'язань, був укладений відповідно до волевиявлення сторін. Договір регулює відносини сторін щодо трьох його елементів поставки, а саме: посівного матеріалу, добрив і соняшника. Стосовно кожного із них у Договорі містяться положення про їх кількість, вартість та період поставки, тому відповідальність за невиконання сторонами зобовязань щодо кожного із цих предметів Договору також передбачена окрема.

При загибелі посівного матеріалу і здійсненні пересівання відповідачем не надано доказів списання загиблого посівного матеріалу та проведення нових посівних робіт, їх вартості і відображення цих операцій в бухгалтерському обліку.

Також зазначив, що лист від 11 жовтня 2016 року з пропозицією викупити соняшник, вирощений з його посівного матеріалу, до підприємства не надходив, що вбачається з Журналу реєстрації вхідних листів 2016-2017рр. за період з 25 жовтня 2016 року по листопад 2016 року.

Крім того, вказав, що позивач взагалі не отримав від відповідача, передбачений Договором соняшник, змушений був шукати сировину в інших постачальників для виготовлення продукції та поставки її своїм покупцям, у тому числі за зовнішньоекономічними договорами.

До того ж відповідач жодним документом не підтвердив, що є збитковим підприємством. Вважає, що немає підстав визнавати даний випадок винятковим, зменшити розмір штрафу та пені за порушення відповідачем договірних зобов'язань, а також визнати штрафні санкції надмірно великими порівняно із збитками кредитора.

22 вересня 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 04 жовтня 2017 року.

04 жовтня 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було відкладено на 15 листопада 2017 року.

25 жовтня 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду розгляд скарги у звязку з клопотанням відповідача було призначено в режимі відео конференції з господарським судом Житомирської області.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просить відмовити у стягненні штрафу за за безпідставне використання посівного матеріалу, як подвійну санкцію, а також частково скасувати рішення суду першої інстанції і зменшити розмір штрафних санкцій до 5%..

Представник позивача заперечила проти доводів та вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та безпідставною. Вважає рішення господарського суду Житомирської області від 29 серпня 2017 року у даній справі законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначила, що відповідач з запізненням дійсно розрахувався на наданий йому посівний матеріали та мінеральні добрива, проте підприємство взагалі не отримало від нього, передбачений Договором №ДА-42 в кількості 2000,00 тон, соняшник, що поставило під загрозу виконання підприємством договірних зобовязань на постачання продукції виготовленої з даного соняшника.

15 листопада 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було відкладено на 22 листопада 2017 року.

22 листопада 2017 року, розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Саврія В.А., було проведено його автозаміну на суддю Мамченко Ю.А.

22 листопада 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження колегією суддів у новому складі, її розгляд залишено 22 листопада 2017 року.

22 листопада 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було відкладено на 29 листопада 2017 року.

Представник ТОВ "Агро-Юніверсал" підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Вважає рішення господарського суду у даній справі незаконним, винесеним із порушеннями норм процесуального та матеріального права. Просить частково скасувати дане рішення суду та прийняти нове, яким зменшити розмір штрафних санкцій до 5%.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча і був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника позивача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила що:

25 лютого 2016 року, між ТОВ-підприємством "Авіс" та ТОВ "Агро-Юніверсал" було укладено Договір №ДА-42 купівлі-продажу сільськогосподарської продукції, згідно умов якого:

- ТОВ-підприємство "Авіс" зобов'язалося передати у власність ТОВ "Агро-Юніверсал" до 30 квітня 2016 року посівний матеріал високоолеїнового соняшника у кількості 400 посівних одиниць з метою його посіву на земельній ділянці розміром 800 га., а також мінеральні добрива у кількості 160 тон з метою їх застосування на цій земельній ділянці та здійснити розрахунок за поставлений ТОВ "Агро - Юніверсал" соняшник, вирощений із посівного матеріалу;

- ТОВ "Агро - Юніверсал" зобов'язалося прийняти посівний матеріал й добрива та використати їх за призначенням, встановленим даним Договором, оплатити вартість посівного матеріалу й добрив не пізніше 01 жовтня 2016 року та поставити ТОВ-підприємству "Авіс" соняшник, вирощений із посівного матеріалу із застосуванням добрив;

- ТОВ "Агро - Юніверсал" зобов'язалося продати/поставити соняшник, вирощений з отриманого посівного матеріалу із застосуванням добрив, виключно ТОВ-підприємству "Авіс", у загальній кількості виходячи із розрахунку 25 центнерів з одного гектару по ринковій ціні звичайного товарного соняшника станом на день його поставки (купівлі-продажу) в кількості 50% від загального обсягу врожаю соняшника до 01 січня 2017 року та 50% від загального врожаю соняшника до 01 травня 2017 року (пп.2.2.5, 2.2.6 Договору);

- ТОВ - підприємство "Авіс" зобов'язалося прийняти весь врожай соняшника, вирощеного ТОВ "Агро - Юніверсал" із посівного матеріалу із застосуванням добрив та зібраний на земельній ділянці, відведеної для такої мети розміром 800 га та оплатити їх вартість протягом 10 банківських днів від дня фактичного отримання соняшника від ТОВ "Агро-Юніверсал" із одночасним підписанням накладних та/або інших документів, передбачених даним договором. (а.с.13-20)

Найменування, кількість, предмету договору, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниці виміру, ціна одиниці виміру та загальна сума предмету договору визначаються у специфікаціях, рахунках, видаткових накладних та/або інших товарно-супровідних документах, які є невід'ємною частиною даного договору (пп.1.3 Договору).

Відповідно до пп.7.4 Договору №ДА-42, при порушенні строків оплати за посівний матеріал та добрива, ТОВ "Агро-Юніверсал" сплачує на користь ТОВ-підприємства "Авіс" суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період протермінування платежу, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних або несвоєчасно виконаних зобов'язань за кожен день прострочення за весь період протермінування платежу. Обмеження, передбачені п.6 ст. 232 ГК України у даному випадку не застосовуються.

Згідно п.7.5 Договору №ДА-42, у разі, якщо ТОВ "Агро-Юніверсал" порушило умови пп.пп.2.2.5 і 2.2.6 Договору, воно зобов'язане протягом 7 банківських днів від дня отримання від ТОВ-підприємства "Авіс" відповідної письмової вимоги, сплатити на користь останньої штраф у розмірі 20% від ринкової вартості непереданого ТОВ-підприємству "Авіс" соняшника у встановлений термін та кількості, але не менше суми із розрахунку: із площі 800 га при врожайності 2,0 т з одного га та вартості 9500,00 грн. за одну тону.

Відповідно до п.7.6 Договору №ДА-42, у разі, якщо ТОВ "Агро-Юніверсал" порушило умови пп.пп.2.2.5 і 2.2.6 Договору, воно зобов'язане протягом 7 банківських днів від дня отримання від ТОВ-підприємства "Авіс" відповідної письмової вимоги, сплатити на користь останньої штраф у розмірі 20% вартості посівного матеріалу за його безпідставне використання.

Даний договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками.

15 лютого 2016 року, згідно специфікації №1, ТОВ-підприємство "Авіс" передає, а ТОВ "Агро - Юніверсал" приймає посівний матеріал у кількості 400 одиниць, загальною вартістю 2 506 616,05 грн. (т.1, а.с.19)

25 лютого 2016 року, згідно специфікації №2 ТОВ-підприємство "Авіс" передає, а ТОВ "Агро - Юніверсал" приймає мінеральні добрива в кількості 160 т загальною вартістю 1 898 000,00 грн. (т.1, а.с.20)

З 05 по 13 квітня 2016 року, згідно видаткових накладних ТОВ-підприємство "Авіс" поставило ТОВ "Агро-Юніверсал" посівний матеріал у кількості 400 посівних одиниць на суму 2 506 616,00 грн. та добрива у кількості 160 т загальною вартістю 1 898 000,00 грн., на загальну суму 4 404 616,00 грн. (т.1, а.с.21-25)

24 травня 2016 року, актом обстеження посівів сільськогосподарських культур (соняшнику, кукурудзи, жита, пшениці, сої), що належить ТОВ "АГРО-ЮНІВЕРСАЛ", погодженим Головою ліквідаційної комісії Держсільгоспінспекції в Житомирській області було зафіксовано, що через надмірну кількість атмосферних опадів спостерігається негативна дія ґрунтових гербіцидів на сходи посівів соняшнику, зумовлена промиванням надмірною кількістю опадів комплексу ґрунтових гербіцидів в зону кореневої системи рослин. В результаті чого рослини (сходи) соняшнику оглянуті комісією на посівних площах ТОВ "АГРО-ЮНІВЕРСАЛ", розміщених на території Вересівської та Левківської сільської ради Житомирського району повністю знищені внаслідок фітотоксичного впливу комплексу ґрунтових гербіцидів. За результатами обстеження комісія Держсільгоспінспекції в Житомирській області рекомендувала ТОВ "АГРО-ЮНІВЕРСАЛ" здійснити пересів (повторний посів) соняшнику загальною площею 685 га. (т.1, а.с.87-88)

26 жовтня 2016 року, ТОВ "Агро-Юніверсал" на адресу ТОВ-підприємство "Авіс" направило повідомлення про факт знищення всього врожаю соняшника, в т.ч., вирощеного із посівного матеріалу та із застосуванням добрив позивача, при цьому також було повідомлено про те, що відповідач готовий продати позивачу шляхом перепису 1128,479 тон високоолеїнового соняшника по ціні 11 000,00 грн. за тону, який вирощений із застосуванням власного посівного матеріалу та добрив, який знаходиться на Філії "Тетерів" ТОВ СП "Нібулон" на персоніфікованому зберіганні. (т.1, а.с.91-92) Однак, на вказане повідомлення відповідач не отримав жодної відповіді від позивача.

08 листопада і 06 грудня 2016 року, в порушення умов пп.2.2.4 п.2.2 Договору №ДА-42, відповідач оплатив вартість отриманих посівного матеріалу і добрив: 20 000,00 грн. і 4 384 616,00 грн., відповідно.

30 березня 2017 року, ТОВ-Підприємство "АВІС" звернулось до ТОВ "Агро - Юніверсал" із письмовою вимогою №261 про сплату:

- 214 602,80 грн. - пені;

- 24 666,95 грн. - 3% річних;

- 203 208,90 грн. - інфляційних втрат;

- 1 520 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшника у кількості 1000 тон до 01 січня 2017 року;

- 440 616,00 грн. - штраф за безпідставне використання посівного матеріалу та добрив;

- 16 500 000,00 грн. - сума збитків (упущена вигода), в якій, також висловило вимогу про поставку соняшнику у кількості 1000 тон до 10 квітня 2017 року. (т.1 а.с.26-31)

18 травня 2017 року, ТОВ-Підприємство "АВІС" направило до ТОВ "Агро-Юніверсал" письмову вимогу №409 про виконання договірних зобовязань, в якій вимагало негайно сплатити:

- 1 520 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшника у кількості 1000 тон до 01 травня 2017 року;

- 440 616,00 грн. - штрафу за безпідставне використання посівного матеріалу та добрив;

- 16 500 000,00 грн. - сума збитків (упущена вигода), в якій, також висловило вимогу про поставку соняшнику у кількості 1000 тон до 10 травня 2017 року. (т.1 а.с.26-31)

10 липня 2017 року, ТОВ-Підприємство "АВІС" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Агро-Юніверсал" про стягнення 4 363 401,85 грн., з яких 214 602,80 грн. - пені, 24 666,95 грн. - 3% річних, 203 208,90 грн. - інфляційних втрат, 1 520 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшнику у кількості 1000 тон до 01 січня 2017 року, 1 520 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшника у кількості 1000 тон до 01 травня 2017 року, 880 923,20 грн. - штрафу за безпідставне використання посівного матеріалу та добрив, 65 451,02 грн. - судових витрат та витрат на оплату послуг адвоката. (т.1, а.с.3-8)

27 липня 2017 року, ТОВ-Підприємство "АВІС" звернулось до господарського суду Житомирської області з клопотанням про стягнення, додатково, з ТОВ "Агро-Юніверсал" 10 000,00 грн. - коштів на послуги адвоката. (т.1, а.с.69-70)

01 серпня 2017 року, Житомирський центр гідрометеорології повідомив ТОВ "АГРО-ЮНІВЕРСАЛ" про кількість опадів у Житомирському районі, яка у другу декаду травня 2016 року, що становило 92 мм. (т.1 а.с.89-90)

15 серпня 2017 року, ТОВ "Агро-Юніверсал" звернулось до господарського суду Житомирської області із відзивом на позовну заяву, в якому заявило клопотання про зменшення штрафних санкцій до 5%, що становить в загальній сумі 206 776,30 грн., посилаючись, на те, що реальні майнові збитки у позивача відсутні, питання упущеної вигоди останній не ставить, а також на те, що відповідач повністю розрахувався за посівний матеріал та добрива. Також, відповідач вказав на те, що після знищення врожаю соняшника у 2016 році, відповідач через скрутне матеріальне становище має значну заборгованість перед третіми особами - кредиторами, яку не в змозі вчасно та повністю погасити у розмірі 19 850 340,10 грн., причиною чого є негативні наслідки знищення врожаю у 2016 році, тому стягнення штрафних санкцій з відповідача у загальному розмірі 4 135 526 грн. значно погіршить його майнове становище, що в кінцевому випадку може призвести до припинення господарської діяльності останнього і банкрутства. (т.1, а.с.82-86)

29 серпня 2017 року, рішенням господарського суду Житомирської області було частково задоволено позовом ТОВ Підприємство "АВІС" до ТОВ "Агро-Юніверсал" про стягнення 4 363 401,85 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача: 21 402,65 грн. - пені, 22 699,22 грн. - 3% річних, 202 252,34 грн. - інфляційних втрат, 456 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшника до 01 січня 2017 року, 456 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшника до 01 травня 2017 року, 150 396,96 грн. - штрафу за безпідставне використання посівного матеріалу, 59 704,52 грн. - судового збору, 9 122,02 грн. - витрат на оплату послуг адвоката, в решті позовних вимог відмовлено. (т.1, а.с.200-207)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Договір №ДА-42 купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 25 лютого 2016 року, укладений між позивачем та відповідачем, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно ч.1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.(ч.2 ст. 712 ЦК України)

Як вбачається з матеріалів справи, за удовами даного Договору ТОВ-підприємство "Авіс" зобов'язалося передати у власність ТОВ "Агро-Юніверсал" посівний матеріал високоолеїнового соняшника й мінеральні добрива, прийняти і здійснити розрахунок за поставлений ТОВ "Агро-Юніверсал" соняшник, вирощений із посівного матеріалу, а ТОВ "Агро-Юніверсал" зобов'язалося прийняти посівний матеріал й добрива, оплатити їх та використати за призначенням і поставити ТОВ-підприємству "Авіс" соняшник, вирощений із посівного матеріалу із застосуванням добрив.

Умовами пп.пп. 2.1.5-2.1.6 Договору №ДА-42, позивач зобов'язався поставити посівний матеріал і добрива відповідачу до 30 квітня 2016 року, а останній, згідно пп.2.2.4 Договору, зобов'язався сплатити позивачу вартість посівного матеріалу та добрив до 01 жовтня 2016 року.

Абзацом 1 ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

ТОВ-підприємству "Авіс" свої зобовязання по Договору в частині поставки матеріалу і добрив виконало у повному обсязі та передало за видатковими накладними: - №АУ 000020886 від 05 квітня 2016 року на суму 184 000,00 грн.; - №АУ 000020887 від 06 квітня 2016 року на суму 184 000,00 грн.; - №АУ 000020888 від 07 квітня 2016 року на суму 1 530 000,00 грн.; - №АУ00021821 від 13 квітня 2016 року на суму 2 506 616,00 грн. (т.1 а.с.21-24), посівний матеріал у кількості 400 посівних одиниць на суму 2 506 616,00 грн. та добрива у кількості 160 т загальною вартістю 1 898 000,00 грн., а всього на загальну суму 4 404 616,00 грн.

В свою чергу, ТОВ "Агро-Юніверсал" отримавши за умовами Договору посівний матеріал та міндобрива, розрахунок за них провело лише 08 листопада 2016 року в сумі 20 000,00 грн. та 06 грудня 2016 року - 4 384 616,00 грн., що не заперечується сторонами, а також взагалі не поставив вирощеного ним соняшника позивачу.

Звертаючись з даним позовом, ТОВ-підприємству "Авіс", зокрема, просить стягнути з ТОВ "Агро-Юніверсал" 214 602,80 грн. - пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

В підпункті 7.4 Договору №ДА-42 сторони зазначили, що при порушенні строків оплати за посівний матеріал та добрива, ТОВ "Агро-Юніверсал" сплачує на користь ТОВ-підприємства "Авіс" суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період протермінування платежу, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних або несвоєчасно виконаних зобов'язань за кожен день прострочення за весь період протермінування платежу, а обмеження, передбачені п.6 ст. 232 ГК України при цьому не застосовуються.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема, сплату неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Здійснивши перерахунок нарахованої позивачем пені за період з 02 жовтня по 05 листопада 2016 року, апеляційний господарський суд погоджується з місцевим господарським судом про законність та обґрунтованість вимог позову в частині стягнення з відповідача 214 026,43 грн. - пені., а в решті таких вимог, що складає 576,37 грн., слід відмовити.

Також, колегія судів апеляційної інстанції вважає, що господарський суд першої інстанції, врахувавши ступінь виконання зобовязань за Договором, а саме те, що відповідач повністю розрахувався за посівний матеріал та добрива, правомірно використав своє право на зменшення розміру пені, відповідно до вимог ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, ст. 83 ГПК України та розяснень у пп.3.17.4 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року, та зменшив її розмір до 21 402,65 грн.

Крім того, за невиконання грошового зобов'язання, позивач просить суд стягнути з відповідача 24 666,95 грн. - 3% річних за період з 04 жовтня по 05 грудня 2016 року та 203 208,90 грн. - інфляційних втрат за період жовтень - листопад 2016 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок нарахованих позивачем 3% річних за період з 04 жовтня по 05 грудня 2016 року та інфляційних втрат з жовтня по листопад 2016 року, апеляційний господарський суд погоджується з місцевим господарським судом про законність та обґрунтованість вимог позову в частині стягнення з відповідача 22 699,22 грн. - 3% річних та 202 252,34 грн. - інфляційних втрат, а в стягненні 1 967,73 грн. - 3% річних та 956,56 грн. - інфляційних втрат слід відмовити.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1 520 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшнику у кількості 1000 тон до 01 січня 2017 року, 1 520 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшника у кількості 1000 тон до 01 травня 2017 року, 880 923,20 грн. - штрафу за безпідставне використання посівного матеріалу та добрив.

З умов Договору №ДА-42 вбачається, що, крім обовязку поставити посівний матеріал та розрахуватися за нього, відповідача має обовязок поставити вирощений ним, із цього посівного матеріалу, соняшник та продати його позивачу. Відповідач свої зобовязання в цій частині позову не виконав взагалі.

Як судом було встановлено, за п.7.5 Договору №ДА-42, у разі порушення ТОВ "Агро-Юніверсал" умов пп.2.2.5, 2.2.6 п.2.2 Договору, воно зобов'язане протягом 7 банківських днів від дня отримання від ТОВ-підприємства "Авіс" відповідної письмової вимоги, сплатити на користь останньої штраф у розмірі 20% від ринкової вартості не переданого ТОВ-підприємству "Авіс" соняшника у встановлений термін та кількості, але не менше суми із розрахунку: із площі 800 га при врожайності 2,0 т з одного га та вартості 9500,00 грн. за одну тону.

На підставі п.7.5 Договору, позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 1 520 000,00 грн. - за непоставку соняшнику у кількості 1000 тон до 01 січня 2017 року та 1 520 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшника у кількості 1000 тон до 01 травня 2017 року, та на підставі пп.7.6 Договору нараховано 880 923,20 грн. - штрафу за безпідставне використання посівного матеріалу та добрив.

Відповідно до ст. 6, ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

ТОВ-підприємства "Авіс" письмовими вимогами №261 від 30 березня 2017 року про сплату штрафу у розмірі 1 520 000,00 грн. за не поставку соняшника у кількості 1000 тон до 01 січня 2017 року та №409 від 18 травня 2017 року та про сплату штрафу у розмірі 1 520 000,00 грн. за не поставку соняшника у кількості 1000 тон до 01 травня 2017 року, наполягало на виконанні п.7.5 Договору №ДА-42.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 520 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшнику у кількості 1000 тон до 01 січня 2017 року та 1 520 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшника у кількості 1000 тон до 01 травня 2017 року є правомірною.

Колегія судів апеляційної інстанції вважає, що господарський суд першої інстанції, врахувавши ступінь виконання зобовязань за Договором, а саме те, що відповідач повністю розрахувався за посівний матеріал та добрива, що погодні умови не сприяли вирощуванню соняшнику з посівного матеріалу позивача, а також те, що відповідач взагалі не виконав обовязку по поставці соняшнику позивачу, правомірно використав своє право на зменшення розміру даних штрафних санкцій, відповідно до вимог ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, ст. 83 ГПК України та розяснень у пп.3.17.4 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року, та зменшив їх розмір до 456 000,00 грн. за непоставку позивачу соняшнику до 01 січня 2017 року та до 456 000,00 грн. за непоставку позивачу соняшнику до 01 травня 2017 року.

При задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 880 923,20 грн. штрафу за безпідставне використання посівного матеріалу та добрив, суд першої інстанції вірно зазначив, що за п.7.6 Договору №ДА-42, у разі порушення ТОВ "Агро-Юніверсал" умови підпунктів 2.2.5 і 2.2.6 п.2.2 цього договору, останнє зобов'язане сплатити на користь останньої штраф у розмірі 20% вартості посівного матеріалу за його безпідставне використання (що є отримання та використання його на умовах договору з наступною не поставкою та/або недопоставкою отриманого з цього насіння соняшника ТОВ-підприємству "Авіс"). Причому під посівним матеріалом, за пп.1.1.1 Договору, розуміється лише посівний матеріал високоолеїнового соняшника, без мінеральних добрив.

Вартість посівного матеріалу, відповідно до Специфікації №1 від 15 лютого 2016 року та видаткової накладної №AV000021821 від 13 квітня 2016 року, складає 2 506 616,00 грн., а тому розмір штрафу за безпідставне використання посівного матеріалу становитиме 501 323,20 (2 506 616,00 грн. х 20%) грн., і задоволенню підлягають зазначені позовні вимоги лише в частині 501 323,20 грн., а в стягненні 379 600 (880 923,20 - 501 323,20) грн. слід відмовити.

Також, колегія судів апеляційної інстанції вважає, що господарський суд першої інстанції, врахувавши ступінь виконання зобовязань за Договором, а саме те, що відповідач повністю розрахувався за посівний матеріал та добрива, що погодні умови не сприяли вирощуванню соняшнику з посівного матеріалу позивача, а також те, що відповідач взагалі не виконав обовязку по поставці соняшнику позивачу, правомірно використав своє право на зменшення розміру щтрафу, відповідно до вимог ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, ст. 83 ГПК України та розяснень у пп.3.17.4 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року, та зменшив її розмір до 150 396,96 грн.

Посилання апелянта на те, що стягнувши штраф за не поставку соняшнику та за безпідставне використання посівного матеріалу, застосував до відповідача подвійну відповідальність за одну і ту ж саму дію - непоставку соняшника, колегією суддів оцінюється критично і відхиляється як безпідставні, оскільки з умов Договору №ДА-42 вбачається, що він регулює відносини щодо трьох предметів: посівного матеріалу, добрив та соняшнику.

Так, п.7.5. Договору передбачає штраф за не поставку соняшника, а п. 7.6. Договору передбачає штраф за безпідставне використання посівного матеріалу (отримання та використання на умовах Договору з наступною не поставкою або недопоставкою соняшника)

А п.7.6 Договору передбачає відповідальність не за не поставку соняшника, а за те, що відповідач, отримавши від позивача посівний матеріал на умовах відстрочки платежу і використавши його цільового призначенням, не поставив соняшник.

Отже, не поставка позивачу соняшника є наслідком безпідставного використання посівного матеріалу, а не першопричиною, тому ототожнювання таких видів штрафу є невірним.

Крім того, відповідно до ст. 6, ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги ТОВ-підприємству "Авіс" підлягають частковому задоволенню та слід стягнути з відповідача на користь позивача 21 402,65 грн. - пені, 22 699,22 грн. - 3% річних, 202 252,34 грн. - інфляційних втрат, 456 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшника до 01 січня 2017 року, 456 000,00 грн. - штрафу за непоставку соняшника до 01 травня 2017 року, 150 396,96 грн. - штрафу за безпідставне використання посівного матеріалу, а всього на загальну суму 1 308 751,17 грн. В частині стягнення 576,37 грн. - пені, 1967,73 грн. - 3% річних, 956,56 грн. - інфляційних суд відмовляє у зв'язку з безпідставністю заявлених вимог.

Оскільки, відповідач, виростивши соняшник з власного посівного матеріалу на не затоплених 685 га, не виконав свого обовязку по Договору №ДА-42 з поставки соняшника позивачу, дана обставина виключає можливість задоволення його клопотання про зменшення штрафних санкцій до 5%.

Частиною 1 ст. 44 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Так, в матеріалах справи знаходиться свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000116 від 18 січня 2017 року, видане на імя ОСОБА_3, Договір про надання правової допомоги №К-11 від 26 липня 2017 року, укладений між ТОВ-підприємством "Авіс" та адвокатом ОСОБА_3 про надання правової допомоги позивачу і видатковий касовий ордер від 26 липня 2017 року на суму 10 000,00 грн. (т.1, а.с.71-74)

Відповідно до ч.3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно ч.5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, колегія суддів, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату послуг адвоката у сумі 9122,02 грн.

Інші заперечення відповідача, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Житомирської області від 29.08.17 р. у справі №906/515/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агро-Юніверсал" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №906/515/17 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Мамченко Ю.А.