ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" грудня 2017 р.Справа № 916/2424/17
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРІМОРЄ-ТРАНС

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛІТІМ ШИППІНГ ЕЙДЖЕНСІ

про стягнення 283 573,62грн.

Суддя Власова С.Г.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №10-09/17 від 10.09.2017р.;

від відповідача: не з`явився.

В засіданні 11.12.2017р. приймали участь представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №10-09/17 від 10.09.2017р.;

від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛІТІМ ШИППІНГ ЕЙДЖЕНСІ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРІМОРЄ-ТРАНС 259 200,00грн. заборгованості, 5446,75грн. три проценти річних за період з 08.03.2017р. по 01.10.2017р., 18926,87грн. інфляційних втрат за період з березня 2017р. по вересень 2017р. включно.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2017р. справу №916/2424/17 розподілено до розгляду суддею Власовою С.Г.

Ухвалою суду від 10.10.2017р. порушено провадження у справі №916/2424/17, справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Клопотання позивача від 24.10.2017р. за вх.№22645/17, від 16.11.2017р. за вх.№24373/17, від 11.12.2017р. за вх.№26407/17 про нездійснення технічної фіксації судового процесу та від 24.10.2017р. про залучення до матеріалів справи додаткових документів були судом задоволені.

Первинні позовні вимоги позивача складали: про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛІТІМ ШИППІНГ ЕЙДЖЕНСІ заборгованості за надані послуги за договором перевезення №24/07 від 24.07.2016р. в сумі 266 301,85грн.

Позивач позовні вимоги підтримує, подав клопотання про збільшення розміру позовних вимог від 13.11.2017р. за вх.№2-5935/17, де виклав позовні вимоги у остаточній редакції.

11.12.2017р. за вх.№26411/17 позивачем подані уточнення до заяви про збільшення позовних вимог від 13.11.2017р. за вх.№2-5935/17, згідно якої просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛІТІМ ШИППІНГ ЕЙДЖЕНСІ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРІМОРЄ-ТРАНС суму заборгованості за договором перевезення вантажу автомобільним транспортом №24/07 від 24.07.2016р. та додаткової угоди №1 від 25.07.2016р. у розмірі 259 200,00грн., три проценти річних у розмірі 5446,75грн., інфляційні втрати у розмірі 18926,87грн., які прийняті судом до розгляду по суті.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.07.2016р. між ТОВ „ПРІМОРЄ-ТРАНС та ТОВ „АЛІТІМ ШИППІНГ ЕЙДЖЕНСІ було укладено договір перевезення вантажу автомобільним транспортом №24/07, за умовами якого позивач надавав відповідачу послуги з перевезення на загальну суму 259 200,00грн., які відповідачем не оплачені, у звязку з чим утворилась заборгованість у вказаній сумі, на яку позивачем було нараховано три проценти річних та інфляційні втрати.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю „АЛІТІМ ШИППІНГ ЕЙДЖЕНСІ в судові засідання не зявлявся, своїм правом на захист не скористався, про місце та дату судових засідань був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвал за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та Витязі ЄДРЮОФОП станом на 09.10.2017р., про поважність причин незявлення суд не повідомив, витребувані судом документи не надав, у звязку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст.75 ГПК України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представника позивача та його правову позицію, суд встановив наступне:

24.07.2016р. між ТОВ „ПРІМОРЄ-ТРАНС (перевізник) та ТОВ „АЛІТІМ ШИППІНГ ЕЙДЖЕНСІ (замовник) було укладено договір №24/07, відповідно до умов якого перевізник за умовами даного договору зобовязується приймати і доставляти до пунктів призначення за маршрутом, визначеним замовником, вантаж, який останній надає перевізнику до перевезення, а замовник зобовязується сплачувати перевізнику провізну плату у розмірі та порядку, передбаченому даним договором. Перевізник здійснює перевезення на підставі погоджених сторонами заявок, які замовник надсилає перевізнику поштою, електронною поштою, факсом тощо або узгоджує усно за допомогою телефонного звязку. Заявка повинна містити пункт завантаження вантажу, пункт призначення вантажу, кількість вантажу, строк надання транспортних засобів під завантаження, строк доставки вантажу (п.п.1.1., 1.2. договору).

Перевезення вантажу автомобільним транспортом здійснюється за договірною ціною. Вартість послуг, які надає виконавець замовнику (провізна плата), вказується в актах виконаних робіт (наданих послуг). Загальна вартість послуг (провізної плати) за кожною заявкою визначається в акті виконаних робіт (наданих послуг), який підписується повноваженими представниками сторін у день виконання перевізником зобовязань з перевезення вантажу. У разі систематичних перевезень загальна вартість послуг (провізної плати) за кожний звітний період зазначається в акті виконаних робіт (наданих послуг), який підписується повноваженими представниками сторін в останній день періоду. Загальна вартість послуг (провізної плати) за цим договором не обмежується сторонами та визначається сумою всіх актів виконаних робіт (наданих послуг). В разі невмотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт (наданих послуг) або відсутності письмових заперечень щодо нього послуги з перевезення вантажу вважаються такими, що надані у відповідності до даного договору та підлягають оплаті протягом 7 (семи) банківських днів з моменту надання перевізником акту виконаних робіт (наданих послуг) замовнику. У разі відмови підписати акт виконаних робіт (наданих послуг) замовник зобовязаний протягом 7 (семи) робочих днів з моменту надання перевізником акту виконаних робіт (наданих послуг) надати вмотивовану, викладену у письмовому вигляді відмову від підписання акта виконаних робіт (наданих послуг). У випадку ненадання такої відмови вважається, що послуги згідно договору надані в повному обємі та належної якості, а акти виконаних робіт (наданих послуг) підписаний замовником. Замовник сплачує вартість послуг (провізну плату) в безготівковому порядку на поточний рахунок перевізника протягом 7 (семи) банківських днів з моменту підписання акта виконаних робіт (наданих послуг) (п.п. 2.1., 2.2., 2.4., 2.5., 2.6., 2.7. договору від 24.07.2016р.).

Відповідно до п.п.4.1.7. п. 4.1. договору №24/07 від 24.07.2016р. замовник зобовязується своєчасно здійснювати платежі за надані перевізником послуги на умовах даного договору.

Згідно п.5.1. договору від 24.07.2016р. за невиконання або неналежне виконання обовязків за даним договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Положеннями пункту 6.1. договору №24/07 від 24.07.2016р. даний договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2016р., а в частині грошових зобовязань до їх повного виконання сторонами.

Сторонами до договору перевезення вантажу автомобільним транспортом №24/07 від 24.07.2016р. було підписано додаткову угоду №1 від 25.07.2016р.

Так, 27.02.2017р. сторонами складено та підписано акт №67 надання послуг на суму 172 800,00грн. та 31.03.2017р. акт №114 надання послуг на суму 86 400,00грн., при цьому, підставою складення акту вказано договір №01/10 від 01.10.2015р. У судовому засіданні 11.12.2017р. позивач усно суду пояснив, що при оформленні вказаних актів та зазначенні у них номера та дати договору бухгалтером було допущено помилку, що підтверджується бухгалтерською довідкою від 03.07.2017р., залученою до матеріалів справи. Виправлення помилки в актах відповідачем не спростовано.

З врахуванням вище проаналізованих обставини справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявленого позивачем позову з врахуванням наступних положень чинного законодавства.

Пунктом 1 ст. 929 Цивільного кодексу України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобовязується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, повязаних з перевезенням вантажу.

Згідно п. 1, ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Із змісту пп. 1 п. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України вбачається, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюється договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Пунктами 1, 2 ст. 909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи те, що матеріали справи свідчать про факт надання позивачем відповідачу послуг з перевезення за договором №24/07 від 24.07.2016р., їх прийняття відповідачем, та відсутності оплати за надані послуги на суму 259 200,00грн., суд вбачає підстави для повного задоволення заявлених позивачем позовних вимог щодо стягнення з ТОВ „АЛІТІМ ШИППІНГ ЕЙДЖЕНСІ основного боргу в сумі 259 200,00грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача трьох процентів річних в сум 5446,75грн., а саме за актом №67 від 27.02.2017р. в розмірі 3792,13грн. за період з 08.03.2017р. по 01.10.2017р., за актом №114 від 31.03.2017р. в розмірі 1654,62грн. за період з 08.04.2017р. по 01.10.2017р. та інфляційних втрат у розмірі 18 926,87грн., а саме за актом №67 від 27.02.2017р. в розмірі 13 717,21грн. за період з березня 2017р. по вересень 2017р. включно, за актом №114 від 31.03.2017р. в розмірі 5209,66грн. за період з квітня 2017р. по вересень 2017р. включно.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Суд, перевіривши розрахунок процентів річних, зроблений позивачем, встановив, що позивачем невірно обраховано кількість днів у зазначених ним періодах, а саме розраховано як 267 та 233 дні, в той час як кількість днів складає 208 та 177 днів, тому судом самостійно здійснено розрахунок трьох процентів річних, який складає 4211,11грн. З врахуванням викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 5446,75грн. підлягає частковому задоволенню в сумі 4211,11грн

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, суд встановив, що він є помилковим, тому, судом була самостійно розраховано інфляційні втрати, які становлять 18 927,02грн. Оскільки позивачем заявлено до стягнення інфляційних втрат у меншому розмірі, суд задовольняє повністю позовну вимогу позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 18926,87грн.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Неявка відповідача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. ...В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В процесі розгляду справи судом було вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про судові засідання, в тому числі судове засідання, призначене на 11.12.2017р., особливо з врахуванням того, що ухвали надсилались відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві та витязі з ЄДРЮОФОП станом на 09.10.2017р., суд приймає рішення за результатами розгляду справи по суті.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні вимоги ТОВ „ПРІМОРЄ-ТРАНС є частково доведеними та обґрунтованими, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 259 200,00грн. основного боргу, 18926,87грн. інфляційних втрат, 4211,11грн. три проценти річних.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір в сумі 4235,08грн. відшкодовується позивачу за рахунок відповідача пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АЛІТІМ ШИППІНГ ЕЙДЖЕНСІ (65496, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. Пивоварна, буд. 5, кабінети 109-110, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ПРІМОРЄ-ТРАНС (65000, АДРЕСА_1, ) 259 200 (двісті пятдесят девять тисяч двісті) грн. 00коп. заборгованості, 4211 (чотири тисячі двісті одинадцять) грн. 11коп. три проценти річних, 18926 (вісімнадцять тисяч девятсот двадцять шість) грн. 87коп. інфляційних втрат, 4235 (чотири тисячі двісті тридцять пять) грн. 08коп. судового збору.

3. Відмовити позивачу в задоволенні решти частини заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 12 грудня 2017 р.

Суддя С.Г. Власова