КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р. Справа№ 911/2362/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

позивача Проценко О.М.

відповідача Речецька Я.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський міськбуд"

на рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2017 по справі №911/2362/17 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро фінанс ЛДТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський міськбуд"

про розірвання договору та стягнення 5 686 776 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.10.2017 по справі №911/2362/17 позов задоволено повністю.

Розірвано договір № 1/ЛВ1 на виконання робіт по будівництву квартир в м. Біла Церква в будинку по вул. Леваневського, 47/1, укладений 12.11.2007 між Підприємством з іноземними інвестиціями, у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ФІНАНС ЛТД", та Відкритим акціонерним товариством "МІСЬКБУД", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЛОЦЕРКІВСЬКИЙ МІСЬКБУД".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛОЦЕРКІВСЬКИЙ МІСЬКБУД" на користь Підприємства з іноземними інвестиціями, у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ФІНАНС ЛТД", грошові кошти (передоплата за договором) в якості збитків, спричинених невиконанням договору № 1/ЛВ1 від 12.11.2007 на виконання робіт по будівництву квартир в м. Біла Церква в будинку по вул. Леваневського, 47/1 у розмірі 5 686 776,00 грн, 86901,64 грн судового збору за подання позовної заяви та 800,00 грн судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський міськбуд" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2017 скасувати, в частині стягнення з відповідача на користь позивача збитків в сумі 5 686 776,00 грн та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог щодо стягнення збитків відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 04.12.2017.

30 листопада 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу.

04 грудня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник відповідача подав клопотання про долучення документів та клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 відкладено розгляд справи до 12.12.2017.

11 грудня 2017 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, представник відповідача подав доповнення до апеляційної скарги.

В судовому засіданні 12.12.2017 оголошено перерву до 13.12.2017.

В судове засідання 13.12.2017 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача, в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2017.

Представник позивача, в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2017.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

12 листопада 2007 року між Підприємством з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ФІНАНС ЛТД" (Замовник) та Відкритим акціонерним товариством "Міськбуд", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЛОЦЕРКІВСЬКИЙ МІСЬКБУД" (Виконавець) укладено договір № 1/ЛВ1 на виконання робіт по будівництву квартир в м. Біла Церква в будинку по вул. Леваневського, 47/1 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору підрядник зобов'язався на власний ризик виконати роботи по будівництву і передати у власність замовника 24 квартири загальною площею 1496,52 кв.м. в будинку, що будується по вул. Леваневського в районі житлового будинку № 47/1 в м. Біла Церква, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, в обумовлений договором строк, а замовник - забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти об'єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 Договору вартість виконання будівельних робіт становить 7108470 грн та не підлягає зміні протягом дії договору, за винятком зміни вартості 1 кв.м. житла на наступний квартал на основі індексу цін на житло за поточний квартал, за попереднім узгодженням сторін. В будь-якому випадку збільшення ціни проти базової, встановленої пунктом 3.2. договору, не може перевищувати 20 %. Замовник проводить оплату виконаних робіт згідно з додатком № 1.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору передача об'єкта здійснюється продавцем покупцю в п'ятиденний термін після сплати повної ціни продажу об'єкта. Передача об'єкта продавцем та прийняття об'єкта покупцем посвідчується актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

Пунктами 9.1, 9.2, 9.4, 9.5, 9.6 Договору встановлено, що останній вступає вислу з моменту його підписання сторонами та діє до виконання сторонами всіх своїх зобов'язань за договором. Початок будівництва об'єкту - 10.11.2007. Термін введення в експлуатацію об'єкту загальною площею 1 496,52 кв.м - 1 березня 2010 року. Термін передачі об'єкта під заселення - 31 березня 2010 року.

Додатком № 1 до договору № 1/ЛВ1 від 12.11.2007 сторонами погоджено календарний план-графік робіт про будівництву жилих приміщень в будинку по вул. Леваневського, 47/1 в м. Біла Церква.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач сплатив відповідачу попередню оплату (аванс) в розмірі 5686776 грн. Відповідач свої зобов'язання за Договором належним чином не виконав, не побудував та не передав у власність позивача 24 квартири загальною площею 1 496,52 кв.м. в будинку по вул. Леваневського в районі житлового будинку № 47/1 в м. Біла Церква. Сплачені позивачем кошти в сумі 5686776 грн не повернув.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 206 ГК України встановлено, що господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 188 ГК України).

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк, з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з ч. 1, ч. 3, ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. 2 ст. 852 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як зазначалося вище, відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, внаслідок чого позивач позбавлений того, на що він розраховував при укладенні такого договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги, в частині розірвання Договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Виходячи з системного аналізу змісту частини 2 ст. 849, частини 2 ст. 852 Цивільного кодексу України, у разі невиконання або неналежного виконання підрядником обов'язків за договором підряду, замовник має право вимагати відшкодування збитків.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що положеннями гл. 61 ЦК України, на відміну від ч. 2 ст. 693 ЦК України, що встановлює право покупця вимагати повернення суми попередньої оплати, не передбачено право замовника вимагати повернення суми попередньої оплати. В таких випадках замовник має право відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України лише на відшкодування збитків, які згідно з ч. 3 ст. 22 ЦК України відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги, в частині стягнення з відповідачу збитків в розмірі сплаченої попередньої оплати (авансу) за Договором в сумі 5686776 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання апелянта на пропуск позивачем строку позовної давності, колегією суддів визнано безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з п. 9.2. договору № 1/ЛВ1 від 12.11.2007 договір діє до виконання сторонами всіх своїх зобов'язань за договором.

Таким чином, на момент звернення з позовом до суду (04.08.2017) договір № 1/ЛВ1 від 12.11.2007 був чинним.

При цьому, доводи апелянта на те, що початок перебігу строку позовної давності повинен обчислюватись від встановлених в договорі строків передачі об'єкта під заселення - 31 березня 2010 року (9.6. Договору) колегією суддів визнано необґрунтованими, оскільки предметом спору у даній справі є вимоги про розірвання чинного договору та стягнення збитків, а не вимоги про примусове виконання відповідачем умов Договору.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський міськбуд" та скасування рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2017 по справі №911/2362/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський міськбуд" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2017 по справі №911/2362/17 без змін.

2.Матеріали справи №911/2362/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай