ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.07.2017р. Справа № 905/1260/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля»

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика «Комсомольська»

про зобовязання вчинити певні дії

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № 12 від 03.01.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю №765 від 10.07.2017р.

ОСОБА_3, за довіреністю №561 від 15.05.2017р.

Суть спору: ПАТ «Лисичанськвугілля» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд зобовязати ПАТ «ЦЗФ «Комсомольська» провести розрахунки виходу продуктів збагачення вугілля з рядового вугілля шахт ПАТ «Лисичанськвугілля» за період з жовтня 2016р. по березень 2017р. на підставі звітів про проведені ситові та фракційні аналізи рядового вугілля шахт ім. Д.Ф. Мельникова, ім. Г.Г. Капустіна, Новодружеська, які затверджені ДП «Держвуглепостач».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірне неврахування відповідачем у Балансах переробки на отримане рядове вугілля та відвантажені продукти збагачення показників зольності відходів, які визначені на підставі Звітів про проведені ситові та фракційні аналізи рядового вугілля шахт ОСОБА_4, ім. Г.Г. Капустіна, Новодружеська, а також про розрахунки практичних балансів у відповідності до технологічної схеми збагачення ЦЗФ «Комсомольська», що призвело до зменшення обсягів продуктів збагачення вугілля.

У відзиві на позов за вх.№18778/17 від 13.07.2017р. відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що на виконання умов договору №06-380 від 30.06.2016р. у серпні 2016р. на ПАТ «ЦЗФ Комсомольська» був проведений спільний відбір проб вугілля шахт позивача та проведений спільний ситовий та фракційний аналіз цих проб, однак спільних звітів сторони не складали та розрахунків не проводили, позивач одноособово без погодження відповідача уклав договори на проведення розрахунків з ДП «Держвуглепостач», що не відповідає умовам договору №06-380 від 30.06.2016р. При цьому у звітах ДП «Держвуглепостач», які складені без участі представників ПАТ «ЦЗФ Комсомольська», показники зольності не відповідають фактичним показникам, отриманих сторонами при проведенні спільних ситових та фракційних аналізів.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 27.07.2017р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

30.06.2016р. між ПАТ «Лисичанськвугілля» (замовник, позивач) та ПАТ «ЦЗФ «Комсомольська» (виконавець, відповідач) укладений договір № 06-380 про надання послуг по переробці рядового вугілля на збагачувальних фабриках, за результатами конкурсних торгів, які відбулись 23.05.2016р., відповідно до умов якого замовник зобовязується передати (поставити) виконавцю рядове вугілля на умовах СРТ-ЗФ вантажоодержувач (в редакції Інкотермс 2010) в найменуванні, кількості, марочному складі, з якісними показниками згідно специфікаціям, які оформлюються окремими додатками і є невідємною частиною даного договору. У специфікаціях можуть бути обумовлені інші відомості, необхідні для виконання даного договору. (п.1.1 договору).

Згідно з умовами п.п. 1.2., 1.3. договору виконавець зобовязується переробити рядове вугілля на збагачувальних фабриках, відвантажити та передати по акту одержаний вугільний концентрат (далі по тексту - продукти збагачення) по реквізитах, вказаних замовником в найменуванні, кількості, марочному складі, з якісними показниками згідно Додатку №1 та за ціною послуг згідно Додатку №2, які є невідємною частиною цього договору, а замовник зобовязується сплатити виконавцю вартість робіт по переробці рядового вугілля.

Відповідно до умов п.1.4 договору визначення кількості продуктів збагачення, що випускається здійснюється в порядку, встановленому «Методикою визначення випуску продуктів збагачення з давальницької вугільної сировини по шахтах» (Додаток №1 до Положення про організацію взаємостосунків між шахтами і збагачувальними фабриками Мінвуглепрому). Визначення нормативного (фактичного) виходу виробляється таким чином:

Ук = * Кw%

Авідх. зольність відходів,% (згідно специфікації);

Аф. р/у фактична зольність рядового вугілля,%;

Упот. вихід втрат,%;

Аф.к-т зольність концентрату, %

Коефіцієнт приведення до вологи розраховується по формулі:

Kw =

Wр/у волога рядового вугілля,%

Wк-т - волога концентрату, %

Фактичний обсяг випуску готової продукції підтверджується замовником в актах замовнику з наданням оригіналів «Балансу переробки на отримане рядове вугілля та відвантажені продукти збагачення» (відповідно до форми, встановленої у додатку №6) за минулий місяць до 5-го числа наступного за звітним місяцем, а також розрахунок коригування (по кількості та якості) на продукти збагачення, які надійшли на ТЕС, протягом 2-робочих днів з моменту підписання акту звіряння за кількістю та якістю.

Рядове вугілля і вугільний концентрат, одержаний в результаті переробки рядового вугілля, є власністю замовника. (п.1.5 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє з моменту підписання до 31.12.2016р. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. У разі відсутності заяви будь-якої із сторін про свій намір розірвати цей договір протягом одного місяця до закінчення терміну його дії, договір вважається пролонгованим на подальший рік на тих же умовах. (п.п.9.1-8.2 договору).

У Додатку №1 до договору визначені показники якості на рядове вугілля, що постачається по шахтам ПАТ «Лисичанськвугілля» (шахти ім. Г.Г. Капустіна, Привільнянськ, Новодружеська, ОСОБА_4) та показники якості на вугільний концентрат. При цьому у п.3 вказаного додатку зазначено, що уточнена зольність відходів буде встановлена згідно даних спеціально проведеного ситово-фракційного аналізу.

Згідно специфікації до договору передбачено надання послуг з переробки вугілля на збагачувальних фабриках обсягом 320 000 тон, загальною вартість 17 600 000 грн. з ПДВ (вартість збагачення 1т рядового вугілля з урахуванням ПДВ становить 55 грн.).

Судом встановлено, що телеграмою Департаменту вугільно-промислового комплексу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №34.4-ВИХ/201-16 від 01.07.2016р. зобовязано ПАТ «Лисичанськвугілля» разом з представниками ДП «Держвуглепостач» і працівниками збагачувальних фабрик провести ситові і фракційні аналізи з метою здійснення розрахунку практичних балансів збагачення рядового вугілля, що видобувається на шахтах ПАТ «Лисичанськвугілля» і переробляється на збагачувальних фабриках.

11.07.2016р. між ПАТ «Лисичанськвугілля» та ДП «Держвуглепостач» укладені три аналогічні за змістом договори про надання послуг №1-11/0716, №2-11/0716, №3-11/0716, відповідно до умов яких ДП «Держвуглепостач» зобовязалося надати послуги по виконанню ситового та фракційного аналізів та розрахунку балансу продуктів збагачення рядового вугілля ВП «ОСОБА_5 ОСОБА_4», ВП «Шахта ім. Г.Г. Капустіна», ВП «Шахта Новодружевська».

29.08.2016р. відповідачем разом з представником ДП «Держвуглепостач», який одночасно представляв інтереси позивача на підставі довіреності №59 від 29.08.2016р., здійснено відбір проб рядового вугілля, видобутого в шахтах ім. Г.Г. Капустіна, Новодружеська, ім. Д.Ф. Мельникова та проведено їх ситовий і фракційний аналіз, про що складено відповідні акти відбору проб та акти аналізу, які наявні в матеріалах справи.

За результатами проведеного аналізу ДП «Держвуглепостач» складені Звіти від 30.09.2016р. про проведення ситових і фракційних аналізів рядового вугілля шахт ім. Г.Г. Капустіна, Новодружеська, ім. Д.Ф. Мельникова ПАТ «Лисичанськвугілля», про розрахунки практичних балансів у відповідності до технологічної схеми збагачення ЦЗФ «Комсомольська».

Відповідно до Балансів продуктів збагачення гірничої маси з урахуванням шламоутворень по шахті ім. Д.Ф. Мельникова зольність відходів становить 80,3%, по шахті ім. Г.Г. Капустіна 80,5%, по шахті Новодружеська 80,8%.

З огляду на викладене, позивач звернувся до відповідача з листами від 09.12.2016р. №01/12-945, від 02.02.2017р. №01/12-109, від 07.02.2017р. №01/12-130, в яких просив відповідача з грудня 2016р. при розрахунку фактичного обсягу випуску готової вугільної продукції у «Балансі переробки на отримане рядове вугілля та відвантажені продукти збагачення» враховувати уточнені показники зольності відходів згідно даних спільно проведених ситових та фракційних аналізів.

В свою чергу, відповідач у листах від 13.12.2016р. №1044, від 03.02.2017р. №194, від 13.02.2017р. №250 заперечив проти врахування у «Балансі переробки на отримане рядове вугілля та відвантажені продукти збагачення» показників зольності відходів по шахті по шахті ім. Д.Ф. Мельникова 80,3%, по шахті ім. Г.Г. Капустіна 80,5%, по шахті Новодружеська 80,8%, оскільки розрахунки за результатами проведених ситових та фракційних аналізів для визначення зольності відходів збагачення в рамках договору №380 від 30.06.2016р. спільно з представниками фабрики не проводились, будь-якого документа, підписаного представниками фабрики, в якому фіксувались конкретні дані про зольність відходів збагачення не існує.

Судом також встановлено, що відповідач за період жовтень 2016р.-березень 2017р. надав позивачу послуги збагачення рядового вугілля, видобутого із шахт ім. Г.Г. Капустіна, Новодружеська, ім. Д.Ф. Мельникова ПАТ «Лисичанськвугілля» та здійснив випуск вугільного концентрату у загальному розмірі 18 636,942 тн, про що свідчать підписані сторонами та скріплені печатками підприємства акти наданих послуг, а також баланси продуктів збагачення, відомості обліку рядового вугілля і продуктів збагачення.

Відповідно до актів наданих послуг та Балансів продуктів збагачення за вказаний період зольність відходів гірничої маси шахт ім. Г.Г. Капустіна, Новодружеська, ім. Д.Ф. Мельникова ПАТ «Лисичанськвугілля» становила 77%.

Згідно довідки позивача кількість недопоставленого позивачу вугільного концентрату за період жовтень 2016р. березень 2017р. становить 1417,359 тон., що зумовлено застосуванням відповідачем при розрахунку фактичного обсягу випуску готової продукції невірного показника зольності відходів - 77%.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому останній просить суд зобовязати ПАТ «ЦЗФ «Комсомольська» провести розрахунки виходу продуктів збагачення вугілля з рядового вугілля шахт ПАТ «Лисичанськвугілля» за період з жовтня 2016р. по березень 2017р. на підставі звітів про проведені ситові та фракційні аналізи рядового вугілля шахт ім. Д.Ф. Мельникова, ім. Г.Г. Капустіна, Новодружеська, які затверджені ДП «Держвуглепостач».

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних мотивів.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатись на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір від 30.06.2016р. № 06-380 про надання послуг по переробці рядового вугілля на збагачувальних фабриках, за результатами конкурсних торгів, які відбулись 23.05.2016р., згідно з яким відповідач зобовязується переробити рядове вугілля на збагачувальних фабриках, відвантажити та передати по акту одержаний вугільний концентрат, а позивач зобовязується сплатити відповідачу вартість робіт по переробці рядового вугілля.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору за період жовтень 2016р.-березень 2017р. відповідач надав позивачу послуги збагачення рядового вугілля, видобутого із шахт ім. Г.Г. Капустіна, Новодружеська, ім. Д.Ф. Мельникова ПАТ «Лисичанськвугілля» та здійснив випуск вугільного концентрату у загальному розмірі 18 636,942 тн.

При цьому з Балансів продуктів збагачення за період жовтень 2016р.-березень 2017р.

вбачається, що при розрахунку фактичного обсягу випуску готової продукції відповідачем використано показник зольності відходів гірничої маси шахт ім. Г.Г. Капустіна, Новодружеська, ім. Д.Ф. Мельникова ПАТ «Лисичанськвугілля» - 77%.

Між тим, згідно з розрахунками балансів продуктів збагачення рядового вугілля, які

виконані ДП «Держвуглепостач» на підставі укладених з позивачем договорів, без участі та погодження відповідача, фактичні показники зольності відходів гірничої маси склали по ВП «ОСОБА_5 ОСОБА_4» - 80,3%, ВП «Шахта ім. Г.Г. Капустіна» - 80,5%, ВП «Шахта Новодружевська» - 80,8%.

Судом встановлено, що показник зольності відходів гірничої маси безпосередньо впливає на обсяг випуску вугільного концентрату, а саме, чим більший вказаний показник, тим більше вугільного концентрату має бути випущено відповідачем.

Відповідно до довідки позивача внаслідок застосування відповідачем невірного показника зольності відходів гірничої маси при розрахунку фактичного обсягу випуску готової продукції кількість недопоставленого відповідачем вугільного концентрату за період жовтень 2016р. березень 2017р. становить 1417,359 тон.

Таким чином, дослідження судом обставин, повязаних з визначенням показника зольності відходів гірничої маси та проведенням відповідних розрахунків виходу продуктів збагачення має значення для встановлення обсягу вугільного концентрату, який має бути вироблений та переданий позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1. визнання права;

2. визнання правочину недійсним;

3. припинення дії, яка порушує право;

4. відновлення становища, яке існувало до порушення;

5. примусове виконання обов'язку в натурі;

6. зміна правовідношення;

7. припинення правовідношення;

8. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9. відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10. визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 ГК України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом:

- визнання наявності або відсутності прав;

- визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

- відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання;

- припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

- присудження до виконання обов'язку в натурі;

- відшкодування збитків;

- застосування штрафних санкцій;

- застосування оперативно-господарських санкцій;

- застосування адміністративно-господарських санкцій;

- установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

- іншими способами, передбаченими законом.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Конституційний Суд України у рішенні від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 зазначив, що кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Предметом позову може бути певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права, під якими слід розуміти заходи, прямо передбачені з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення.

В той же час, предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, проведення відповідних розрахунків виходу продуктів збагачення, оскільки такі розрахунки підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про зобовязання відповідача провести розрахунки виходу продуктів збагачення вугілля не відповідають матеріально-правовим способам захисту, які передбачені ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України, а також їх задоволення не призведе до поновлення порушеного права позивача. Крім того, заявлена позивачем вимога не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній правовий механізм виконання такого рішення.

Заяви або клопотання про зміну предмету позову в порядку ст. 22 ГПК України позивачем до суду не надано.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Лисичанськвугілля» у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 31 липня 2017р.

Суддя Л.В. Ніколаєва