ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.12.2017 Справа № 904/9075/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Крістал Плюс", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейдинг", м. Київ

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. № 1388 від 14.11.2017; ОСОБА_3, дов. №б/н від 05.01.2017; ОСОБА_4, директор;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Крістал Плюс" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейдинг" повернути позивачу наступне майно:

- резрвуар для ЗВГ СУг-5,7, V -5, 7 м3, 1986р.в., СРСР;

- автоцистерну для перевезення зрідженого газу, V-6,0 м3, 1974 р.в., СРСР;

- газороздавальну колонку Шельф 100 -LPG, 2016 р.в., Україна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його права, як орендаря спірного майна на підставі договору оренди торгівельного модуля, обладнання та інших технічних засобів від 10.04.2016, порушені відповідачем з огляду на наступні обставини. 12.07.2017, приблизно о 10 год.00 хв. у м. Дніпро по Запорізькому шосе, 55, де знаходиться «Автогаззаправка «Сristal», яка використовується позивачем на праві оренди, невідомі особи, які представились як працівники Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Трейдінг», за допомогою спецтехніки, без законного судового рішення, яке набрало законної сили, посилаючись на припис «за № 7627Д від 17.06.2017 року» виданого КП «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами», здійснили «демонтаж» майна, яке належить на праві оренди ТОВ «ТД «Крістал Плюс», а саме: резервуар для ЗВГ СУГ-5.7. V-5.7 м3, 1986 р.в. СРСР; автоцистерна для перевезення зрідженого газу, V-6.0 м3, 1974 р.в. СРСР, газороздавльна колонка Шельф 100-LРG, 2016р.в.. Україна. Після демонтажу даними невідомими особами зазначене майно було завантажено на вантажний транспорт і вивезено в невідому напрямку. Директору ТОВ «ТД «Крістал Плюс» надано «Акт усунення недоліків » без зазначення дати та часу демонтажу, з якого вбачається, що демонтаж та перевезення вилученого майна проведено ТОВ «ОСОБА_1 Плюс». З метою визначення місця знаходження демонтованого обладнання позивач в усній формі звертався до КП «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами», де отримав номер телефону контактної особи, після дзвінка до якої зясувалось, що майно можливо буде отримати лише після оплати рахунку ТОВ «ОСОБА_1 Трейдінг» за виконані роботи з демонтажу обладнання, перевезення та зберігання. Згідно надісланого відповідачем електронною поштою рахунку-фактури № 23 від 17.07.2017 вартість послуг відповідача становить 149 076 грн.. 00 коп. Позивач вважає, що у відповідача відсутнє будь-яке законне право демонтувати дане майно, зберігати і утримувати демонтоване майно, яке належить позивачеві на праві оренди, а також вважає дії відповідача з утримання цього майна втручанням в право позивача на мирне володіння своїм майном, яке йому гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ЦК України. Оскільки право позивача порушено, воно підлягає захисту в судових органах, що змусило позивача звернутись до суду шляхом подання позовної заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння відповідно до приписів ст. 387 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 23.10.2017 порушено провадження у справі, призначено розгляд справи у судовому засіданні 21.11.2017 та зобовязано сторони надати документи, необхідні для вирішення спору по суті, зокрема, зобовязано позивача надати докази на підтвердження права власності на спірне майно; придатні до читання копії доданих до позовної заяви документів; докази на підтвердження перебування на балансі позивача спірного майна та його балансової вартості станом на час звернення із даним позовом до суду; двосторонній акт приймання-передачі обладнання від 15.04.2016р., витяг з якого додано до позовної заяви (оригінал для огляду, належним чином засвідчену копію - до матеріалів справи); документи, що посвідчують правовий статус юридичної особи; оригінали доданих до позовної заяви документів - для огляду.

У призначене судове засідання 21.11.2017 відповідач явку повноважного представника не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

На адресу суду повернувся конверт з ухвалою, що направлялася на адресу відповідача, з відміткою відділення поштового звязку: «Не зареєстровано, не знаходиться».

На виконання вимог суду позивач надав для долучення до матеріалів справи копію договору оренди торгового модуля, обладнання та інших технічних засобів від 10.04.2016, копію акту приймання-передачі обладнання до договору оренди, оригінал бухгалтерської довідки про балансову вартість обладнання та інших технічних засобів станом на 19.10.2017 тощо.

Ухвалою господарського суду від 21.11.2017 в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в межах строків, передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 07.12.2017, у зв'язку з необхідністю повторного виклику відповідача у судове засідання та витребування документів по справі.

Зазначеною ухвалою судом повторно зобовязано позивача надати докази на підтвердження права власності на спірне майно; придатні до читання копії доданих до позовної заяви документів; двосторонній акт приймання-передачі обладнання від 15.04.2016р., витяг з якого додано до позовної заяви (оригінал для огляду, належним чином засвідчену копію - до матеріалів справи); оригінали доданих до позовної заяви документів - для огляду.

У призначене судове засідання відповідач явку повноважного представника не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

На адресу суду повернувся конверт з ухвалою, що направлялася на адресу відповідача, з відміткою відділення поштового звязку: «Не зареєстровано, не знаходиться».

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки позовна заява з доданими до неї документами й ухвали суду направлялися за юридичною адресою, яка значаться у спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.10.2017, наданому за електронним запитом суду.

Розглянувши позовні вимоги, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Так, позивачем заявлено позов про витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі ст. 387 Цивільного кодексу України, а саме про витребування у ТОВ «ОСОБА_1 Трейдінг» наступного обладнання: резрвуару для ЗВГ СУг-5,7, V -5, 7 м3, 1986р.в., СРСР; автоцистерни для перевезення зрідженого газу, V-6,0 м3, 1974 р.в., СРСР; газороздавальної колонку Шельф 100 -LPG, 2016 р.в., Україна, яке на думку позивача зберігається у ТОВ «ОСОБА_1 Трейдинг» без достатньої правової підстави.

Проте, позивачем на вимогу суду не надано належних доказів, що саме те обладнання, яке знаходиться у позивача в оренді, відповідно до умов договору оренди торгового модуля, обладнання та інших технічних засобів від 10.04.2016, укладеного із ОСОБА_5, було демонтовано та вилучено відповідачем згідно акту усунення недоліків (а.с. 46). Більш того, матеріали справи не містять та позивачем не надано належних доказів того, що саме у відповідача на даний час зберігається спірне майно без достатньої правової підстави.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, саме позивач повинен був довести наявність підстав для задоволення його позовних вимог та відсутність підстав для відмови у задоволенні позову, а також надати суду докази, на підтвердження таких обставин.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів.

Судом здійснені всі можливі заходи щодо всебічного та повного з'ясування фактичних обставин справи; розгляд справи відкладався, з метою надання сторонам можливості реалізувати принцип змагальності, рівності всіх учасників процесу перед законом та судом, забезпечення участі представників у судовому засіданні та надання додаткових доказів в обґрунтування заявлених вимог та заперечень.

Згідно з пунктами 2 та 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відсутність у матеріалах даної справи доказів, які б підтверджували фактичні обставини справи, неповність матеріалів справи та суперечливість даних, повідомлених у позовній заяві позивачем та у наданих в обґрунтування позовних вимог доказів, унеможливлює виконання вимог процесуального закону щодо обґрунтованості судового рішення. При цьому це стосується як позитивного (про задоволення позову) так і негативного (про відмову в позові) рішення. Недопустимість доказування, котре ґрунтується на припущеннях унеможливлює як задоволення так і відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

За таких обставин, неповність матеріалів справи перешкоджає встановленню істини з питань, котрі виникають у суду з приводу обставин справи, унеможливлюють всебічний, повний та об'єктивний розгляд справи з урахуванням вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що позивач без поважних причин не подав матеріали, які необхідні для встановлення фактичних обставин у справі, що перешкоджає вирішенню спору, а закінчення строку розгляду справи унеможливлює його відкладення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

При цьому, оскільки позовна заява підлягає залишенню без розгляду з викладених вище підстав, за приписами п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп. підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду, у разі подання відповідного клопотання.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 5, ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити позов без розгляду.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя ОСОБА_6