номер провадження справи 18/92/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 Справа № 908/1944/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Запорожпроект (69035, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 145, корпус В, кв. 37 )

до відповідача комунального підприємства Управління капітального будівництва (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 60-Б)

про стягнення 109567,60 грн. основного боргу за договором № 37.АС/014/211 від 16.06.2016, 2278,39 грн. - 3% річних та 7538,21 грн. втрат від інфляції грошових коштів,

Суддя Носівець В.В.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1, договір б/н від 01.03.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № юр/07360 від 26.12.2016

Розглядаються позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Запорожпроект про стягнення з комунального підприємства Управління капітального будівництва 109567,60 грн. основного боргу за договором № 37.АС/014/211 від 16.06.2016, 2278,39 грн. - 3% річних та 7538,21 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Ухвалою суду від 28.09.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1944/17, присвоєно справі номер провадження 18/92/17; розгляд справи, призначеної на 19.10.2017, відкладався на 02.11.2017; у судовому засіданні оголошувалася перерва до 15.11.2017 та до 06.12.2017; на підставі ст. 69 ГПК України строк розгляду справи продовжено на п'ятнадцять днів.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 06.12.2017.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві з урахуванням поданої до початку судового засідання заяви про відмову від стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Так, письмовою заявою № б/н від 06.12.2017 позивач просив прийняти відмову від позовних вимог в частині стягнення 3% річних в сумі 2278,39 грн. та інфляційних втрат в сумі 7538,21 грн.

Відповідно до частини 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно із п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Слід зазначити, що заява про відмову від позову за вимогами про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підписана від імені позивача адвокатом ОСОБА_1, який представляє інтереси ТОВ «Запорожпроект» на підставі договору про надання правовою допомоги від 01.03.2017. Зазначений договір надає право адвокату представляти інтереси підприємства в усіх судових органах будь-якого рівня з усіма необхідними повноваженнями, які надані позивачу, в тому числі щодо відмови від позову.

З урахуванням викладеного, розглянувши заяву ТОВ «Запорожпроект» про відмову від позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, враховуючи, що відмова позивача від позову в цій частині є процесуальним повноваженням позивача та не суперечить законодавству і фактичним обставинам справи, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, суд визнав за можливе прийняти відмову позивача від позову за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Провадження у справі № 908/1944/17 за вимогою про стягнення суми 2278,39 грн. 3% річних та суми 7538,21 грн. інфляційних втрат на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України слід припинити.

Таким чином, предметом спору у справі є позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 109567,60. основного боргу.

Обґрунтовуючи позов позивач вказує, що у відповідності умов договору та наданого відповідачем замовлення позивачем виготовлена проектна документація, яка надана відповідачу супровідним листом № 984/16 від 26 серпня 2016 року. Також відзначає про складання та надання акта здавання-приймання проектно-вишукувальної, науково-технічної продукції № 1 від 29.08.2016, який додатково засвідчує факт передачі проектно-кошторисної документації відповідно до вимог договору. Наданий відповідачу супровідним листом № 992/16 від 29.08.2016 примірник акта здавання-приймання проектно-вишукувальної, науково-технічної продукції відповідачем не підписано та на адресу виконавця не повернуто. За доводам позивача, цей акт за своїм змістом є актом приймання-передачі виконаних робіт у розумінні умов п. 2.6., п. 3.5, п. 3.6. Договору та є підставою для оплати. При цьому позивач зауважує, що на підставі п. 3.3 Договору ціна робіт була змінена в бік зменшення до 109567,60 грн., у зв'язку з чим на адресу відповідача направлений новий кошторис та додаткова угода у двох примірниках, яку відповідачем також не підписано. За твердженням позивача, станом на момент звернення з позовом заборгованість відповідача за виконані за договором роботи складає 109567,60 грн. Посилаючись на приписи статей 525, 526, 610, 837 ЦК України просить позов задовольнити.

У відзиві на позов відповідач вказує на визначення договором підстав та умов оплати виконаних робіт, а саме, оплата робіт повязана з настанням певної події - надходженням коштів від головного розпорядника та проходженням експертизи, що в даному випадку відсутні. Також, за доводам відповідача, позивачем не надано належних доказів передачі проектних робіт відповідно до п. 2.6 договору, оскільки надана накладна від 26.08.2016 з боку КП «Управління комунального будівництва» не підписана. Крім того вказує, що 09.06.2016 за участю представників сторін у даній справі та представників інших зацікавлених сторін відбулася виїзна нарада з питання проведення проектних робіт по реконструкції будівлі КУ «Центральна клінічна лікарня № 4 Заводського району» у м.Запоріжжя під жіночу консультацію, на якій прийнято рішення провести додаткове обстеження конструктивних елементів будівлі і лише після отримання відповідного висновку вирішувати питання продовження робіт по проектуванню та реконструкції будівлі. Даний висновок зазначений у відповідному протоколі, який супровідним листом № 691/16 від 17.06.2016 позивач направив на адресу відповідача, вимога про призупинення робіт також викладена в листі від 09.08.2016 № 03/04463, який направлений позивачу на електронну адресу. Відзначає, що право замовника призупинити виконання робіт передбачено умовами договору і про необхідність виконання робіт підряднику не повідомлялось.

Відповідач проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорожпроект» (підрядником, позивачем у справі) та комунальним підприємством «Управління комунального будівництва» (замовником, відповідачем у справі) укладено 16.06.2016 договір № 37.АС/014/211 на виконання проектних робіт (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору підрядник, в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязався виконати проектні роботи - виготовити проектно-кошторисну документацію «Реконструкція приміщень будівлі (літера А-2) КУ «Центральна клінічна лікарня № 4 Заводського району» у м. Запоріжжя під жіночу консультацію» згідно завдання на проектування коригування та вихідних даних, узгодити проектні рішення з організаціями, які видали технічні умови (у разі відхилення від технічних умов), а замовник зобов'язався прийняти виконані роботи та сплатити підряднику вартість виконаних робіт.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що результатом виконання проектно-вишукувальних робіт по договору є виготовлена підрядником проектно-кошторисна документація та отриманий позитивний експертний звіт ДП «Укрдержбудекспертиза».

Отримання експертного звіту в ДП «Укрдержбудекспертиза» проектної документації здійснюється замовником (п. 1.5 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору замовник надає підряднику вихідні дані (завдання на проектування, копія плану БТІ, завірена замовником, технічні умови та іншу інформацію) щодо предмету договору, визначеного п. 1.1 договору, в строк, не пізніше 20 робочих днів з дня отримання замовником від підрядника листа-вимоги про надання відповідних даних. Надання вихідних даних оформлюється актом приймання-передачі.

За визначенням п. 2.6 Договору, підрядник зобов'язується не пізніше 1-го календарного дня після настання кінцевого терміну, визначеного графіком виконання робіт (додаток № 2), передати замовнику матеріали виконаних проектних робіт, що є предметом договору, на паперових носіях у чотирьох примірниках, додатково на електронному носії, та скласти і підписати акт приймання-передачі виконаних робіт.

Замовник зобовязується підписати акт приймання передачі протягом 10 робочих днів з моменту його надання (п. 2.8 Договору).

У разі виявлення недоліків у матеріалах виконаних проектних робіт, в т.ч. за результатами проведеної експертизи, замовник вправі вимагати від підрядника усунення таких недоліків у 14-денний термін після виявлення недоліків (п. 2.9 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що замовник здійснює фінансування підрядника на потреби виконання робіт за договором за рахунок коштів, перерахованих Головним розпорядником коштів - управління з питань охорони здоров'я Запорізької міської ради, у розмірі 169 988 грн. 87 коп. (сто шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім грн. 87 коп.) в тому числі ПДВ 28 331 грн. 48 коп. (двадцять вісім тисяч триста тридцять одна грн. 48 коп.), наданих для фінансування предмету договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору ціна робіт може уточнюватися протягом виконання зобов'язань у випадках: уточнення фактично виконаних робіт, уточнення вартості будівельних робіт по главам 1-9 зведеного кошторисного розрахунку, уточнення фактично понесених підрядником витрат змінення проектних рішень за ініціативою замовника, виявлення необхідності проведення непередбачених робіт, які не було враховано на стадії укладання договору, а також отримання додаткових технічних умов, узгоджень, виникнення обставин непереборної сили, змінення законодавства у ціноутворенні, або змінення порядку відрахувань податків, надання замовником додаткового завдання на проектування.

Перегляд ціни договору обґрунтовується розрахунками та оформлюється сторонами шляхом укладання додаткових угод з обґрунтуванням обставин (п. 3.4 Договору).

Згідно із п. 3.5 Договору оплата виконаних робіт здійснюється у термін 10 календарних днів після надходження коштів для фінансування предмету договору на рахунок замовника від Головного розпорядника коштів, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт.

Остаточний розрахунок за виконані роботи (в обсязі 100% від загальної вартості робіт) замовник сплачує підряднику за актом приймання-передачі робіт після отримання позитивного звіту ДП «Укрдержбудекспертиза» (п. 3.6 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору строк виконання робіт визначено Графіком виконання робіт (Додаток № 2).

Згідно із п. 5.2 Договору строк виконання робіт переглядається в наступних випадках: у разі внесення змін у завдання на проектування, якщо таке не тягне за собою збільшення обсягу робіт; у разі ненадання вихідних даних замовником у передбачений договором строк, якщо несвоєчасне надання унеможливлює закінчення виконання робіт підрядником в строк відповідно до п. 5.1 договору. В цьому випадку термін виконання робіт продовжується на строк затримки надання вихідних даних.

Відповідно до п. 10.1 Договору договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно умов укладеного сторонами Договору, замовником надано підряднику завдання на проектування по об'єкту «реконструкція приміщень будівлі (літера А-2) КУ «Центральна клінічна лікарня № 4 Заводського району» у м. Запоріжжя під жіночу консультацію» 08.06.2016 (арк. справи 20, 21, 93-94).

Листом від 29.08.2016 за вих. № 992/16 позивачем надано відповідачу для підписання Акт № 1 здавання-приймання проектно-вишукувальної, науково-технічної продукції за договором № 37.АС/014/211 від 16.06.2016 у двох примірниках.

Також, листом від 29.08.2016 за вих. № 993/16, у з вязку із зміною ціни договору у бік зменшення до 109567,60 грн. направлено відповідачу відповідний кошторис та додаткову угоду у двох примірниках з пропозицією зменшення вартості виконаних робіт.

У відведений Договором строк підрядник Акт № 1 здавання-приймання проектно-вишукувальної, науково-технічної продукції за договором № 37.АС/014/211 від 16.06.2016 не підписав, не підписаною залишилась також і додаткова угода.

Повторно позивачем акт та додаткову угоду надано відповідачу 04.10.2016 листом за вих. № 1152, лист залишився без відповіді.

За доводами позивача, ним взяті на себе зобовязання щодо виготовлення проектно-кошторисної документації та передачі її замовнику виконано належним чином, а відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обовязку їх оплати.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, заслухавши представників сторін, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини... Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 877 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Частиною 2 цієї статті передбачено, що підрядник зобов'язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Статтею 889 ЦК України визначено, що замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, зокрема, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом; відшкодувати підрядникові додаткові витрати, пов'язані із зміною вихідних даних для проведення проектних та пошукових робіт внаслідок обставин, що не залежать від підрядника.

Статтею ж 890 ЦК України визначено обовязок підрядника передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Статтею 882 ЦК України визначено порядок передання та прийняття робіт.

Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, акт № 1 здавання-приймання проектно-вишукувальної, науково-технічної продукції за договором № 37.АС/014/211 від 16.06.2016 наданий відповідачу на підписання 29.08.2016, про що свідчить відмітка на супровідному листі про його отримання. Вартість робіт за актом складає 109567,60 грн.

Отримання зазначеного акта та розмір зміненої у сторону зменшення вартості робіт за Договором відповідачем не заперечується. Проте, акт здавання-приймання виконаних робіт відповідачем не підписано, вартість робіт виконавцю не сплачено.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки умови Договору є обов'язковими до виконання обома сторонами і зобов'язання має виконуватися належним чином, позивач повинен був виконати свої зобов'язання за договором щодо виконання робіт, належного оформлення їх і передачі відповідачу належним чином і у встановлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ч. 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Разом з тим, ст. 882 ЦК України визначає порядок передання і прийняття виконаних належним чином робіт і надає замовнику право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети.

Пунктом 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)" розяснено, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі №23/236.

Як вже зазначалося вище, відповідно до умов п. 2.8 та п. 2.9 Договору замовник зобовязується підписати акт приймання передачі протягом 10 робочих днів з моменту його надання, а у разі виявлення недоліків у матеріалах виконаних проектних робіт, в т.ч. за результатами проведеної експертизи, замовник вправі вимагати від підрядника усунення таких недоліків у 14-денний термін після виявлення недоліків.

Жодних зауважень щодо строку виконання та якості і обсягів виконаних робіт від відповідача на адресу позивача у визначений договором строк не надходило.

Відносно посилання відповідача у доповненні до відзиву на позов, що виконаний позивачем розділ проекту інженерно-технічне вишукування (технічне обстеження) по обєкту: «реконструкція приміщень будівлі (літера А-2) КУ «Центральна клінічна лікарня № 4 Заводського району» у м. Запоріжжя під жіночу консультацію» не містить п.п. 3 п. 10 технічного завдання - заміна мереж, а також п.п.5 п. 10 технічного завдання - встановлення пожежної сигналізації, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Разом з тим, обовязок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Проте, відповідачем в порушення ст. ст. 33, 34 ГПК України не доведено таких обставин.

За таких обставин, наявний у матеріалах справи акт № 1 від 29.08.2016 здавання-приймання проектно-вишукувальної, науково-технічної продукції за договором №37.АС/014/211 від 16.06.2016 підтверджує факт належного виконання позивачем своїх обов'язків за договором.

Отже, з огляду на вище викладені норми чинного законодавства, не підписання замовником акта № 1 від 29.08.2016 здавання-приймання проектно-вишукувальної, науково-технічної продукції не звільняє замовника його від обов'язку щодо його оплати.

Стосовно доводів відповідача, що позивач виконав обумовлені договором роботи, незважаючи на направлений на його електронну адресу лист про призупинення робіт від 09.08.2016, а також відсутності експертного висновку та неотримання фінансування від Головного розпорядника коштів, і, відповідно, зобовязання по оплаті робіт не настало, суд зазначає наступне.

Так, за умовами Договору (п. 5.1 Договору) строки виконання робіт визначено Графіком виконання робіт (Додаток № 2). Згідно з підписаним сторонами та скріпленим печатками підприємств додатком № 2 до договору (Графік виконання робіт) терміни виконання: з моменту виконання п. 2.1 договору 45 календарних днів. Отже, графіком виконання робіт передбачено, що за 45 днів з моменту отримання вихідних даних (завдання) виконавець має надати виготовлену проектно-кошторисну документацію, а замовник має отримати позитивний експертний звіт ДП «Укрдержбудекспертиза».

Пункт 2.1 Договору передбачає надання замовником підряднику вихідних даних (завдання на проектування, копія плану БТІ, технічні умови та іншу інформацію) щодо предмету договору, визначеного п. 1.1 цього договору, в строк не пізніше 20 робочих днів з дня отримання замовником від підрядника листа-вимоги про надання відповідних даних.

В даному випадку надання замовником вихідних даних підтверджується наявним у матеріалах справи завданням на проектування (арк. справи 20-21, 93-94), який узгоджено сторонами. Дати підписання долучений до матеріалів справи примірник завдання на проектування не містить, проте, у судовому засіданні представником відповідача для огляду суду надавався примірник завдання, в якому зазначено про його отримання 08.06.2016. Отже, суд виходить з того, що одночасно з наданням підряднику завдання на проектування замовником надано підряднику вихідні дані на проектування, тому, оскільки замовником вихідні дані надані до моменту укладення договору, строк виконання робіт для отримання результату за договором 45 календарних днів, які вираховуються з 16.06.2016 і закінчуються 01.08.2016.

Відповідач на підтвердження факту звернення до підрядника з вимогою призупинення робіт посилається на направлення на електронну адресу позивача листа від 09.08.2016, проте, як свідчать обставини справи, на зазначену дату проектні роботи вже знаходились на стадії виконання, і позивач заперечує про отримання даного листа.

Суд вважає необхідним зазначити, що, незважаючи на надання виконавцем проектно-кошторисної документації замовнику пізніше, ніж передбачено договором, відповідач після отримання проектно-кошторисної документації та Акта № 1 здавання-приймання проектно-вишукувальної, науково-технічної продукції жодних заперечень та зауважень щодо строків виконання робіт або неналежної її якості не надав. Таким чином, відповідач проектно-кошторисну документацію прийняв і жодних дій відносно оспорювання результатів робіт на здійснив.

Посилання відповідача на прийняття 09.06.2016 виїзною нарадою з питання проведення проектних робіт по реконструкції будівлі КУ «Центральна клінічна лікарня № 4 Заводського району» у м. Запоріжжя під жіночу консультацію» рішення провести додаткове обстеження конструктивних елементів будівлі і лише після отримання відповідного висновку вирішувати питання продовження робіт по проектуванню та реконструкції будівлі судом відхиляється, оскільки підписання 16.06.2016 договору № 37.АС/014/211, пізніше ніж проведено нараду, свідчить про наміри сторін на одержання його результатів виконання проектно-вишукувальних робіт по договору.

Відносно відсутності позитивного експертного звіту ДП «Укрдержбудекспертиза», на що також посилається відповідач, суд відзначає, що згідно з п. 1.5 Договору обовязок отримання вказаного експертного звіту покладається саме на відповідача. При цьому суд вважає необхідним наголосити, що після отримання від позивача проектної документації КП Управління капітального будівництва не було надано жодних зауважень та вмотивованої відмови від підписання акта здавання-приймання робіт, а також не було здійснено жодних дій направлених на отримання експертного звіту. Ухилення ж замовника від виконання своїх зобовязань за договором дає підстави для висновку про невідповідність поведінки відповідача у спірних відносинах загальним засадам цивільного законодавства, зокрема принципам справедливості та добросовісності, які передбачають відповідність поведінки субєктів пануючим у суспільстві морально-етичним і моральним нормам; фактичну чесність субєктів у їх поведінці, сприянні у зустрічному виконанні зобовязань.

Стосовно доводів відповідача про відсутність фінансування від головного розпорядника коштів - Управління з питань охорони здоровя Запорізької міської ради, суд зазначає наступне.

Майново-господарські зобовязання між субєктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ЦК), сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (стаття 627 ЦК).

Згідно з вимогами частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 ЦК і статтею 193 ГК встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 617 ЦК особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що сама по собі відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобовязання. Зазначене також узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 905/2358/16.

Щодо визначення строку настання зобовязання по оплаті виконаних робіт, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), зобовязання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 251 Цивільного кодексу України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно зі ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що строк (термін) виконання зобов'язання мас бути або чітко встановлений роками, місяцями, тижнями, днями, годинами, датою або може визначатись подією, яка неминуче настане.

Так, умовами договору (п. 3.5 Договору) передбачено оплату виконаних робіт у термін 10 календарних днів після надходження коштів для фінансування предмету договору на рахунок замовника від Головного розпорядника коштів, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт. Разом з тим, зважаючи на висновки суду щодо належності акта здавання-приймання № 1 від 29.08.2016 та підтвердження ним належного виконання позивачем своїх обов'язків за договором, а також висновки Верховного Суду України, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобовязання, тому суд, враховуючи приписи ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, пов'язує момент виконання зобов'язання по оплаті виконаних робіт з моментом направлення відповідної вимоги.

Претензією від 23.12.2016 за вих. № 1613/16 позивач визначив строк оплати протягом семи днів з дня одержання цієї вимоги. Отримання повноважним представником відповідача зазначеної претензії 10.01.2017 підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштової кореспонденції (арк. справи 35).

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобовязання, та факт несплати відповідачем у визначений зобовязанням термін виконаних позивачем робіт суд вважає доведеним. Доказів погашення суми боргу відповідачем суду не надано.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно якої зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд вважає правомірною позовну вимогу позивача про стягнення з КП «Управління комунального будівництва» суми 109567,60 грн. основного боргу за договором і задовольняє її в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В даному випадку позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, обґрунтованість позовних вимог.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору в сумі 1643,51 грн. (з урахуванням прийнятої судом часткової відмови від позову) покладаються на відповідача.

Від ТОВ «Запорожпоект» надійшло письмове клопотання про включення до складу судових витрат оплату послуг адвоката в розмірі 8000,00 грн.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов`язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки, статтею 44 ГПК України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката, то суд вважає, що в контексті цієї норми, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають оплаті лише у тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами, а також у тому випадку, коли відповідні послуги надавались адвокатом стосовно конкретного боржника та повноваження адвоката підтвердженні відповідними документами.

Відповідно до приписів 6.5 постанови Пленуму вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не повязаних із сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову, може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження своїх витрат на послуги адвоката позивач посилається на договір про надання правової допомоги від 01.03.2017, укладений з адвокатом ОСОБА_1 (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серія ЗП № 001097 від 29.09.2015.), належним чином засвідчену копію якого надано до матеріалів справи. Згідно з цим договором адвокат зобовязався надати правову допомогу позивачу за позовом про стягнення з КП «Управління капітального будівництва» заборгованості за договором № 37.АС/014/211 від 16.06.2016.

В якості доказів понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем надано належним чином засвідчену копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 02.10.2017 на суму 8000,00 грн.

За приписами п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Враховуючи той факт, що заявлені позовні вимоги задоволенні судом повністю (з урахуванням прийнятої судом відмови від позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат), то і витрати на послуги адвоката, у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача повністю, що складає суму 8000,00 грн. Таким чином зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі № 908/1944/17 в частині стягнення 2278,39 грн. 3% річних та 7538,21 грн. інфляційних втрат.

2. Стягнути з комунального підприємства Управління капітального будівництва (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 60-Б, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Запорожпроект (69035, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 145, корпус В, кв. 37, ) 109567,60 грн. (сто девять тисяч пятсот шістдесят сім грн. 60 коп.) основного боргу, 1643,51 грн. (одну тисячу шістсот сорок три грн. 51 коп.) судового збору та 8000,00 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.) витрат зі сплати послуг адвоката.

Суддя В.В. Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 13 грудня 2017 року.