РІШЕННЯ

05.12.2017Справа №910/19952/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/19952/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «СБІ-Скелябудінвест», м. Дніпро,

до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м. Київ,

про стягнення 33 338,65 грн.,

за участю представників:

позивача - Гончаренка С.М. (довіреність від 07.11.2017 №б/н);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «СБІ-Скелябудінвест» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі - Банк): 14 847,14 грн. основного боргу, що утворився у зв'язку із невиконанням відповідачем умов договору підряду від 25.11.2016 №25-11/16-СБИ (далі - Договір); 16 999,97 грн. пені; 279,44 грн. 3 % річних та 1 212,10 грн. втрат від інфляції, а всього 33 338,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 05.12.2017.

05.12.2017 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі.

Представник відповідача в судове засідання 05.12.2017 не з'явився; 05.12.2017 відповідач подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю уповноваженого представника відповідача.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та перейшов до розгляду справи по суті з огляду на таке:

- про дату, час та місце проведення судового засідання, призначеного на 05.12.2017, відповідача було повідомлено 22.11.2017, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення;

- відповідно до частин першої і третьої статті 28 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника; представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації;

- відповідач, маючи достатньо часу для підготовки до судового засідання, у разі неможливості участі його представника у судовому засіданні не був позбавлений права надати довіреність іншій особі для представлення інтересів відповідача у справі №910/19952/17;

- разом з тим, у підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова №18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представник позивача у судовому засіданні 05.12.2017 надав пояснення по суті спору та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 05.12.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.11.2016 Товариством (підрядник) та Банком (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик, власними силами і способами зі своїх матеріалів і матеріалів поставки замовника виконати роботи з організації водовідведення з проїжджої частини на об'єкті, розташованого за адресою: вул. Набережна Перемоги, 30 в м. Дніпро (пункт 2.1 Договору);

- підрядник приступає до роботи протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання Договору та зобов'язується виконати роботи не пізніше 30.12.2016 (пункт 3.1 Договору);

- договірна ціна встановлюється твердою і становить всього 14 847,17 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 2 474,53 грн., згідно з додатку №1 до Договору, який є невід'ємною частиною Договору (пункт 4.1 Договору);

- оплата за Договором проводиться шляхом перерахування замовником на розрахунковий рахунок підрядника безготівкових грошових коштів в такому порядку: розрахунок проводиться за фактом виконаних робіт протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту передачі сертифікатів на матеріали та підписання уповноваженими представниками двох сторін таких документів: акта приймання виконаних підрядних робіт; довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрати за формою №КВ-3; актів на приховані роботи; розрахунок за роботи може здійснюватися частинами (у міру виконання робіт) на підставі зазначених вище документів, підписаних уповноваженими представниками двох сторін (пункт 5.1 Договору);

- сторони до початку виконання робіт визначають осіб, уповноважених представляти їх на об'єкті, і визначають обсяг наданих їм повноважень (пункт 9.1 Договору);

- всі документи, оформлені цими особами, в межах їх повноважень, вважаються оформленими відповідно замовником, підрядником (пункт 9.2 Договору);

- приймання та оцінка виконаних робіт проводиться уповноваженими представниками двох сторін (пункт 9.3 Договору);

- приймання-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання актів приймання виконаних підрядних робіт двома сторонами Договору; відповідні роботи вважаються виконаними підрядником і прийняті замовником з моменту підписання уповноваженими представниками двох сторін відповідного акта приймання виконаних підрядних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрати за формою № КБ-3 та актів на приховані роботи (в разі наявності прихованих робіт) (пункт 9.4 Договору);

- Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами з використанням електронного цифрового підпису за допомогою папки24 на сайті https://papka24.com.ua/, і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором (пункт 15.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Дзозем О.А., який діяв на підставі статуту, від відповідача - заступником голови правління - керівника корпоративного VIP-бізнеса ГО Яценком В.А., який діяв на підставі довіреності від 07.03.2014 №843-Н, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним, не розірвано.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог Договору виконано роботи з організації водовідведення з проїжджої частини на об'єкті, розташованого за адресою: вул. Набережна Перемоги, 30 у м. Дніпро, на суму 14 847,14 грн., які були прийняті відповідачем, що підтверджується актом виконаних робіт від 14.12.2016 №СБІ00207 за грудень 2016 року на суму 14 847,14 грн.; крім того, 14.12.2016 сторонами підписана довідка про вартість виконаних робіт і затрати.

Вказаний акт виконаних робіт підписаний повноважними представниками сторін без зауважень, скріплений печатками та приймається судом як належний доказ виконання робіт підрядником на загальну суму 14 847,14 грн.

Згідно з частиною першою статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Проте, Банк умови Договору не виконав та у встановлений строк, а саме протягом 20 банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками двох сторін акта виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (пункт 5.1 Договору) за виконані роботи не розрахувався; доказів протилежного суду не подано.

Таким чином, заборгованість відповідача за виконані позивачем роботи складає 14 847,14 грн.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 14 847,14 грн. є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 16 999,97 грн. пені; 279,44 грн. 3 % річних та 1 212,10 грн. втрат від інфляції. Позивач визначає період прострочення з 13.01.2017 по 31.08.2017.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 11.3 Договору замовник у разі порушення пункту 5.1 Договору (щодо оплати вартості робіт), сплачує підряднику пеню у розмірі 0,5 % від простроченої суми за кожен день прострочення платежу.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні в частині визначення розміру втрат від інфляції і пені.

За перерахунком суду сума пені становить 2 477,24 грн., а сума втрат від інфляції - 1 196,05 грн.

З огляду на викладене стягненню з відповідача підлягає 2 477,24 грн. пені та 1 196,05 грн. втрат від інфляції; у решті стягнення суми пені (14 522,73 грн.) та втрат від інфляції (16,05 грн.) слід відмовити.

Що ж до періоду нарахування 3% річних, то він визначений позивачем з 13.01.2017 (12.01.2017 останній день сплати відповідачем заборгованості) по 31.08.2017 (дата, визначена позивачем у розрахунку) та є вірним, а тому стягненню з відповідача підлягає 3% річних у сумі 279,44 грн. за розрахунком позивача.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "СБІ-Скелябудінвест" (49000, м. Дніпро, вул. Підмогильного, буд. 5Б; ідентифікаційний код: 37989143): 14 847 (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок сім) грн. 14 коп. основного боргу; 2 477 (дві тисячі чотириста сімдесят сім) грн. 24 коп. пені; 279 (двісті сімдесят дев'ять) грн. 44 коп. 3 % річних; 1 196 (одну тисячу сто дев'яносто шість) грн. 05 коп. втрат від інфляції та 902 (дев'ятсот дві) грн. 25 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 12.12.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук