РІШЕННЯ

11 грудня 2017 року Справа №913/810/17

Провадження №14/913/810/17

За позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ «Укртелеком», м. Харків

до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації, м. Сватово Луганської області

про стягнення 118100 грн. 66 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А.

Секретар судового засідання Бережна Л.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №743 від 12.12.2016;

від відповідача: представник не прибув.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ «Укртелеком» (далі позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації (далі відповідач) заборгованість у сумі 118100 грн. 66 коп., в тому числі:

- 104974 грн. 71 коп. заборгованість по витратах, понесених внаслідок надання послуг звязку пільговим категоріям населення згідно вимог чинного законодавства;

- 10878 грн. 80 коп. інфляційні втрати;

- 2247 грн. 15 коп. 3% річних.

Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористався, проте надіслав відзив на позовну заяву №03-09/3405 від 24.10.2017, яким проти позову заперечує з огляду на наступне.

Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік» не було передбачено надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для надання пільг окремим категоріям громадян з оплати послуг звязку. Таким чином, на 2016 рік був відсутній кошторис на оплату послуг звязку пільговій категорії громадян.

Статтею 89 Бюджетного кодексу України (далі - Кодекс) (у редакції станом на 01.01.2016) визначено перелік видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського, Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад. До них відносяться, зокрема, видатки на виконання державних програм соціального захисту, визначені підпунктом «б» пункту 4 частини першої статті 89 Кодексу, в т.ч. на оплату послуг звязку, які згідно з частинами першою та пятою статті 102 Кодексу фінансуються за рахунок субвенцій з Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, яким також визначено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік.

Таким чином, діючим законодавством у 2016 році не було врегульовано питання фінансування видатків на виконання програм соціального захисту населення за рахунок коштів місцевих бюджетів, що також підтверджується п. 2.17 бюджетних висновків Верховної Ради України (додаток 1 до Постанови Верховної Ради України від 20.10.2016 №1706-VІІІ «Про висновки пропозиції до проекту Закону України про Державний бюджет України на 2017 рік»), який було викладено в такій редакції: «Внести пропозиції щодо врегулювання питання фінансового забезпечення компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян та/надання громадянам пільг з послуг звязку за рахунок коштів державного бюджету або законодавчого унормування права органів місцевого самоврядування на надання таких пільг».

Крім того, від Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації надійшла заява, в якій відповідач просить суд провести судове засідання за відсутності представника відповідача.

На адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення №26-15/844 від 16.11.2017, в яких він зазначив, що згідно ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги (послуги звязку) споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг встановлені законами пільги з оплати послуг звязку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Пунктом 3 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення) визначено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення організовують збирання, систематизацію і зберігання інформації про пільговиків, забезпечують її автоматизоване використання для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, ведуть облік пільговиків, вносять до Реєстру відповідні уточнення тощо.

З огляду на викладене, підставою для початку надання послуг на пільгових умовах є факт предявлення споживачем надавачу послуг документа, що підтверджує право на пільги (при цьому отримання від споживача копії такого документа не вимагається).

Оскільки надавачі послуг не мають доступу до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, органи соціального захисту відповідно до п. 11 Положення після отримання від підприємств та організацій, що надають послуги розрахунків за формою « 2-пільга», зобовязані звіряти їх з даними Реєстру та уточнювати інформацію щодо виявлених розбіжностей.

Отримання інформації про виявлені розбіжності є підставою для внесення змін до розрахунків за формою « 2-пільга» та проведення відповідних перерахунків.

Розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295, інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги (послуги звязку) споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно з п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг звязку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

У період з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року (включно) Харківською філією ПАТ «Укртелеком» надано послуги звязку на пільгових умовах населенню м. Сватове та Сватівського району Луганської області, що включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги та на яких поширюється дія п. 19 ч. 1 ст. 12, п. 10 ч. 1 ст. 13, п. 18 ч. 1 ст. 14, п. 20 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. 11 ст. 20, ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 6 ч. 1 ст. 6, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», ч. 5 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 4 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» на загальну суму 104974 грн. 71 коп.

Згідно із ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з Державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Крім того, відповідно до пп. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України (субвенцій з Державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 (надалі - Постанова №256), якою затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок №256), встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з Державного бюджету України. Зокрема, п. 2 Постанови №256 встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

При цьому, згідно п. 3 Порядку №256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг м. Сватове та Сватівського району Луганської області є Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації, а отже відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання населенню м. Сватове та Сватівського району Луганської області послуг звязку на пільгових умовах, повинен був здійснювати відповідач за рахунок державних субвенцій.

Згідно роз'яснень Міністерства фінансів України від 31.08.2016 за №31-09010-16- 16/24984, надання вказаних пільг в 2016 році здійснюється місцевими органами виконавчої влади за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

З 01.01.2017 внесено зміни до ст. ст. 89, 91, 102 Бюджетного кодексу України, відповідно до яких замість субвенції з державного бюджету на видатки з надання пільг з послуг звязку фінансування пільг здійснюється з місцевих бюджетів.

В порушення вимог Бюджетного кодексу України, Постанови №256 та Порядку №256, а також вимог, встановлених Порядком перерахування деяких субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субвенцій та компенсацій від 11.01.2005 №20 (в редакції згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 №64 «Про внесення змін до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субвенцій та компенсацій»), відповідач протягом 2016 року не здійснював відшкодування позивачу наданих послуг звязку пільговим категоріям населення, в результаті чого станом на 01.01.2017 заборгованість відповідача становить 104974 грн. 71 коп.

Позивач звернувся з позовом про стягнення:

- 104974 грн. 71 коп. заборгованість по витратах, понесених внаслідок надання послуг звязку пільговим категоріям населення згідно вимог чинного законодавства;

- 10878 грн. 80 коп. інфляційні втрати;

- 2247 грн. 15 коп. 3% річних.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», виключно Законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 за №295, телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

У п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг звязку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Право окремих категорій громадян на пільги з оплати телекомунікаційних послуг встановлено Законом України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту», Законом України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України від 23.03.2000 №1584-ІІІ «Про жертви нацистських переслідувань», Законом України від 26.04.2001 №2402-ІІІ «Про охорону дитинства», Законом України від 24.03.1998 №203/98-ВР «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до вищенаведених законодавчих актів України надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян є обов'язком позивача. При цьому в силу положень Конституції України та законів України, якими встановлені пільги окремим категоріям громадян, держава взяла на себе обов'язок відшкодовувати витрати підприємств, що такі пільги надають.

Таким чином, надання пільг відбувається за відшкодуванням витрат підприємствам, які надають послуги пільговим категоріям громадян.

Згідно з п.п. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 (далі Постанова №256) затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі Порядок №256), яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Пунктом 2 Постанови №256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Згідно з п. 3 Порядку №256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення - є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Враховуючи викладене, головним розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг в м. Сватове та Сватівському районі Луганської області є Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації.

Таким чином, саме на відповідача згідно положень Порядку та Постанови №256 покладено обов'язок щодо здійснення розрахунків з постачальниками послуг, в тому числі і операторами телекомунікацій, за послуги, надані особам, які мають право на відповідні пільги.

Постановою Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003 було запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги та затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення).

Згідно з п. 3 Положення, відповідача визначено уповноваженим органом, який, в тому числі, здійснює ведення обліку пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою « 1-пільга».

Відповідно до ч. 1 п.10 Положення, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга».

У п. 11 Положення зазначено, що уповноважений орган щомісяця:

1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає:

- реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою « 5-пільга» та реєстр розрахунків згідно з формою « 7-пільга»;

- акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою « 3-пільга».

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2007 №535 затверджено форму для розрахунку видатків на відшкодування витрат, повязаних наданням пільг « 2-пільга» та Інструкцію про порядок її заповнення.

Як свідчать матеріали справи, позивачем були заповнені та надіслані відповідачу форми « 2-пільга» для розрахунку видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг на паперових та електронних носіях.

На виконання п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 (надалі - Положення № 117), позивач подавав на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці.

Розрахунки за формою «№2-пільга» щомісячно надсилались позивачем на електронну адресу відповідача, що підтверджується доданими скріншотами (знімками екрану) компютера позивача, з якого були відправлені розрахунки.

Також списки за формою «№2-пільга» щомісячно надавались відповідачу у паперовому вигляді.

Відповідно до п. 11 Положення №117 та п. 2 Постанови №256, відповідач був зобовязаний щомісяця звіряти інформацію, що міститься в Реєстрі з отриманою від позивача інформацією, та здійснювати розрахунки з ним на підставі поданих позивачем щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги, однак порушив свої зобовязання та розрахунків не здійснив.

Відповідач, який є розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг у м. Сватове та Сватівського району Луганської області, був зобовязаний здійснювати відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг (послуг звязку) на пільгових умовах.

При цьому неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг (послуг звязку) пільговим категоріям населення м. Сватове та Сватівського району Луганської області, та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання.

За таких підстав, позовні вимоги про стягнення 104974 грн. 71 коп. заборгованість по витратах, понесених внаслідок надання послуг звязку пільговим категоріям населення обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В силу приписів ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, нарахування процентів та інфляційних з боку позивача є правомірним.

У звязку з несвоєчасною оплатою відповідачу нараховані інфляційні в розмірі 10878 грн. 80 коп. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 2247 грн. 15 коп. за період з 01.04.2016 по 31.05.2017 включно.

Оскільки борг не погашено, позовні вимоги про стягнення інфляційних нарахувань і 3% річних також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації про стягнення 118100 грн. 66 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації (ідентифікаційний код 03197018, адреса: 92600, Луганська область, Сватівський район, м. Сватове, Майдан Злагоди, буд. 25) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (ідентифікаційний код 21560766, адреса: 01601, м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18) в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (ідентифікаційний код: 25614660, адреса: 61010, м. Харків, Нетіченська набережна, буд. 8) грошові кошти у сумі 104974 грн. 71 коп., інфляційні нарахування в сумі 10878 грн. 80 коп., три відсотки річних в сумі 2247 грн. 15 коп. та судовий збір у сумі 1771 грн. 51 коп. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 11.12.2017 було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Дата підписання рішення - 13 грудня 2017 року.

Суддя Є.А. Лісовицький