ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017р. Справа № 914/770/17

Господарський суд Львівської області у складі колегії суддів: Бортник О.Ю головуюча, суддів Іванчук С.В. та Фартушка Т.Б. за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», м. Львів,

до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Тювик», м. Сколе,

про стягнення штрафних санкцій на суму 107602,5 грн.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_3 - представник,

від відповідача - ОСОБА_4 не з»явився.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство Укрзалізниця в особі регіональної філії Львівська залізниця ПАТ Укрзалізниця звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 підприємства Тювик 107602,5 грн. штрафних санкцій (пені та штрафу) за неналежне виконання умов договору. Позовні вимоги мотивовано порушенням відповідачем строків виконання робіт за Договором № Л/Е-161483/НЮ від 07.12.2016 р., нормами пунктів 1.1., 5.1., 8.3., 8.4. Договору № Л/Е-161483/НЮ, ст.ст. 525-527, 612, 627, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 218 ГК України.

Відповідач у відзиві просить позовні вимоги задовольнити частково. При цьому відповідач посилається на те, що за правовою природою договір № Л/Е-161483/НЮ від 07.12.2016 р. є змішаним та містить елементи договору купівлі-продажу та договору підряду. За твердженням відповідача, виходячи із умов п. 8.3 спірного договору, до підрядника може бути застосована господарсько-правова відповідальність у вигляді штрафних санкцій лише за несвоєчасне виконання робіт, виходячи з погодженої сторонами у акті прийманні виконаних будівельних робіт за лютий 2017 р. вартості робіт у розмірі 23032,38 грн. На думку відповідача, за неналежне виконання ним умов договору до стягнення з нього підлягають 714 грн. пені та 1612,27 грн. штрафу.

Позивач у поясненнях від 22.05.2017 р., додаткових поясненнях від 01.06.2017 р. та від 19.06.17 р. заперечує твердження відповідача про змішаний характер Договору № Л/Е-161483/НЮ від 07.12.2016 р. та наявність у ньому елементів договору купівлі-продажу, а також посилається на те, що відповідно до п.п. 8.2., 8.3., 8.4. Договору штрафні санкції повинні нараховуватись, виходячи з договірної базової ціни робіт, яку встановлено у п. 3.1. Договору.

У додаткових поясненнях від 22.05.2017 р. відповідач знову доводить, що Договір № Л/Е-161483/НЮ від 07.12.2016 р. містить елементи договору купівлі-продажу та договору підряду. Тому, на думку відповідача, штрафні санкції за несвоєчасне виконання робіт за договором повинні обчислюватись, виходячи з реальної вартості цих робіт, і вартість придбаного обладнання не повинна братись до уваги при обчисленні штрафних санкцій. У клопотанні від 29.05.2017 р. відповідач наводить аналогічні міркування.

Розгляд справи відкладався з підстав, наведених у наявних в матеріалах справи ухвалах суду. У судових засіданнях 15.05.2017 р., 12.06.2017 р. та 30.08.2017 р. оголошувались перерви. Ухвалою суду від 20.06.2017 р. строк розгляду справи продовжувався. Ухвалою суду від 03.07.2017 р. призначено колегіальний розгляд справи № 914/770/17. За результатами проведеного автоматизованого розподілу членами колегії визначено суддів Пазичева В.М. та Горецьку З.В. В зв»язку з перебуванням судді Горецької З.В. 30.08.2017 р. у відпустці, її за результатами автоматичної заміни замінено суддею Фартушком Т.Б. У зв»язку з перебуванням судді Пазичева В.М. 25.09.2017 р. у відпустці його замінено внаслідок автоматичної заміни складу колегії на суддю Іванчук С.В. Ухвалами суду від 08.11.2017 р. у задоволенні заяви відповідача про відвід судді Пазичева В.М. відмовлено, продовжено строк розгляду справи за клопотанням позивача на 15 днів.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

7 грудня 2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», м. Львів (замовник) та ОСОБА_2 підприємством Тювик (підрядник) укладено договір № Л/Е-161483/НЮ (далі Договір), згідно з умовами якого замовник доручає, а підрядник зобовязується на власний ризик виконати у встановлений строк будівельно-монтажні роботи обєкту «Технічне переоснащення тягової підстанції Розлуч (заміна трансформаторів струму ТФЗМ-110 на ВРП-110)», а замовник зобовязаний після затвердження акту здачі-приймання робіт, прийняти надані роботи і оплатити підряднику їх вартість відповідно до умов цього договору. Згідно з п. 1.2. Договору зміст та обсяги робіт по договору визначаються договірною ціною по обєкту «Технічне переоснащення тягової підстанції Розлуч (заміна трансформаторів струму ТФЗМ-110 на ВРП-110)», складеними у відповідності з вимогами ДСТУ (додаток №1). Підрядник зобовязувався виконати роботи власними силами та засобами, та за рахунок самостійно придбаного ним устаткування та обладнання (п. 1.3. Договору). Згідно з п. 3.1. Договору сума цього договору становила 889500 грн. у тому числі ПДВ 20% - 148 250 грн. Сума визначається договірною ціною та кошторисними розрахунками (додаток до договору №1). Сторони у п. 3.2. Договору погодили, що ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Відповідно до пунктів 5.1., 5.2. Договору термін виконання робіт з моменту підписання сторонами договору і до 31.12.2016 р. Роботи виконуються з матеріалів підрядника. У Додатку №1 до Договору від 07.12.2016р. вказано, що договірна ціна складається з вартості будівельних робіт в розмірі 34883,46 грн. та вартості устаткування в розмірі 845458,25 грн., в тому числі ПДВ. 01.02.2017 року між сторонами у справі підписано акт приймання виконаних будівельних робіт № 2 за лютий 2017 року (форма №КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 року (форма КБ-3). Відповідно зазначених документів сторони погодили, що вартість виконаних відповідачем будівельних робіт за договором № Л/Е-161483/НЮ становить 23032,38 грн. з ПДВ, а вартість змонтованого устаткування - 845458,27 грн. з ПДВ.

Згідно з пунктами 8.3. та 8.4. Договору за несвоєчасне виконання робіт за договором відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1% договірної базової ціни робіт за кожну прострочену добу затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. За невиконання обсягів виконаних робіт підрядник сплачує замовнику штраф в розмірі 2 % вартості невиконаних робіт.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 629, ч.ч. 1, 2 ст. 837, ст.ст. 839, 846 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Підрядник зобовязаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Предметом договору Л/Е-161483/НЮ від 07.12.2016 р. було виконання відповідачем для позивача робіт по обєкту «Технічне переоснащення тягової підстанції Розлуч (заміна трансформаторів струму ТФЗМ-110 на ВРП-110)». Відповідач зобовязувався виконати роботи власними силами та засобами, за рахунок самостійно придбаного ним устаткування та обладнання (п.п. 1.3., 5.2. Договору).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно 5.1. Договору термін виконання робіт з моменту підписання сторонами договору і до 31.12.2016 р.

З акту № 2 приймання виконаних за договором № Л/Е-161483/НЮ будівельних робіт за лютий 2017 р. вбачається, що його підписано сторонами 01.02.2016 р. За таких обставин, суд дійшов висновку, що передбачені Договором № Л/Е-161483/НЮ від 07.12.2016р. роботи відповідач виконав з порушенням строку, встановленого п. 5.1. цього договору, а саме 01.02.2016 р. Вказане не заперечується відповідачем.

Згідно з нормами ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач виконав умови договору з порушенням встановленого ним договором строку і вважається боржником, що прострочив.

У статті 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.230 ГК України, у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, пеню, штраф). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.231 ГК у разі, якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких зокрема розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань господарським судам необхідно мати на увазі, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовуються за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Відповідно до п. 8.3. Договору за несвоєчасне виконання робіт згідно з умовами цього договору підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% договірної базової ціни робіт за кожну прострочену добу затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. Пунктом 8.4. договору передбачено сплату відповідачем позивачу штрафу в розмірі 2 % вартості невиконаних робіт за невиконання обсягів виконаних робіт.

У звязку із простроченням відповідачем виконання робіт, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі в сумі 27547,5 грн. за 31 день прострочення виконання зобов»язання, штраф за прострочення виконання робіт понад 30 днів в сумі 62265 грн. та штраф за невиконання обсягів робіт за договором в розмірі 17790 грн.

Згідно умов п. 8.4. договору, підставою для застосування штрафу у розмірі 2% вартості невиконаних робіт, є невиконання Підрядником передбаченого обсягу робіт. Однак, як вбачається з наявного у матеріалах справи акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 р., відповідач фактично виконав передбачені умовами договору роботи із запізненням від запланованого графіку, що є підставою для покладення на нього відповідальності, передбаченої п. 8.3. Договору, та виключає підстави для застосування санкцій, визначених п. 8.4 договору. За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 17790 грн. штрафу на підставі п. 8.4. Договору є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Що стосується решти позовних вимог, то позивачем розраховано пеню та штрафи, виходячи із суми договору, яка встановлена у п. 3.1. Договору та становить 889500 грн. Однак, згідно з п. 3.2 ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. 01 лютого 2017 року сторонами підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 р. на суму 23032,38 грн. вартості виконаних робіт та 845458,27 грн. вартості змонтованого устаткування, разом на суму 868490,63 грн. Цього ж дня сторонами підписано Акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017 р., у якому зазначено, що вартість виконаних робіт за Договором становить 23032,38 грн. Таким чином, шляхом підписання сторонами вищезгаданої Довідки та акту приймання виконаних робіт ними відповідно до п. 3.2. Договору зменшено ціну цього договору, у тому числі й вартість виконаних за договором робіт, за взаємною згодою.

Висновок суду про те, що прийнявши роботи на іншу суму, ніж це передбачено договором, позивач та відповідач тим самим погодили їх проведення та вартість, змінивши умови договору щодо ціни, відповідає висновкам Вищого господарського суду України, викладеним у його постанові від 13 травня 2010 р. у справі № 8/68 та висновкам Львівського апеляційного господарського суду, викладеним у постанові від 18 вересня 2017 р. у справі № 914/775/17.

Враховуючи, що за згодою сторін зменшено ціну робіт за договором до 23032,38 грн., суд дійшов висновку, що штрафні санкції, встановлені п. 8.3. Договору, повинні обчислюватись саме з цієї ціни робіт, а не з суми Договору, передбаченої п. 3.1. Договору, виходячи з такого. Сума договору не є ціною робіт. Сторонами шляхом підписання акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт від 01.02.2017 р. змінено ціну робіт за Договором в сторону зменшення. Умови Договору та діюче законодавство України не містить визначення поняття «базова ціна». З відомостей єдиного державного реєстру юридичних осіб. фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що єдиним засновником позивача є держава Україна в особі Кабінету Міністрів України. Відповідно до норм частини 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Таким чином, норма ч. 4 ст. 231 ГК України теж не дає визначення поняття «базової» ціни робіт і з «базовою» ціною не пов»язується визначення розміру штрафних санкцій у договорі.

Враховуючи вищевикладене, приписи ст. 231 ГК України, а також те, що у п. 8.3. договору № Л/Е-161483/НЮ від 07.12.2016 та у ст. 231 ГК України не йдеться про визначення розміру пені і штрафу, виходячи із суми договору, встановленої п. 3.1. Договору, беручи до уваги зміну, за взаємною згодою сторін, умов згаданого договору в частині прийняття виконаних робіт та зменшення їх ціни (шляхом підписання акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт), суд дійшов висновку, що пеня та штраф, які підлягають стягненню на користь позивача, повинні обчислюватись, виходячи з договірної вартості робіт, зазначеної у Акті № 2, тобто із суми 23032,38 грн. Такий висновок суду відповідає висновкам Львівського апеляційного господарського суду, викладеним у його постанові від 18 вересня 2017 р. у справі № 914/775/17.

За наведених обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 714 грн. пені за 31 добу прострочення та 1612,27 грн. штрафу. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає.

Судові витрати у справі на підставі ст. 49 ГПК України слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 підприємства Тювик (82600, Львівська область, Сколівський район, м. Сколе, вул. Стрийська, буд. 35А, ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) 714 грн пені та 1612,27 грн. штрафу за прострочення виконання зобов»язання понад 30 днів та 34,89 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. В задоволенні решти позовних вимог в цій частині відмовити.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 08.12.2017 р.

Суддя Бортник О.Ю.

Суддя Іванчук С.В.

Суддя Фартушок Т.Б.