КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2017 р. Справа№ 910/16470/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представників

позивача Рогачова А.К.

відповідача Лопатнікова А.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсол Трейд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 по справі №910/16470/17 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсол Трейд"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про присудження до виконання обов'язку в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 по справі №910/16470/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Абсол Трейд" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарською суду від 20.11.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено на 11.12.2017.

В судове засідання 11.12.2017 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017.

Колегія суддів, розглянувши клопотання представника позивача про залучення третіх осіб, прийшла до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки позивачем не обґрунтовано яким чином спір у даній справі може вплинути на права Національного банку та Національного антикорупційного бюро.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

04 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АБСОЛ ТРЕЙД" та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" укладено Договір поруки №4А13476Д/П (далі по тексту - Договір).

Відповідно до п.1. Договору предметом останнього є надання поруки ПОРУЧИТЕЛЕМ перед КРЕДИТОРОМ за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "АНАБІС" своїх зобов'язань за:

- кредитним договором від 08.08.2013 року №4А13476Л (далі - Кредитний договір 1), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору 1;

- кредитним договором від 09.08 2013 року №4А13477И (далі - Кредитний договір 2), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах га в терміни, відповідно до Кредитного договору2;

- кредитним договором від 14.08.2013 року №4А13486И (далі - Кредитний договір 3), а саме з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору 3.

Надалі за текстом Кредитний договір 1,2,3 - Кредитний договір/Кредитні договори.

ПОРУЧИТЕЛЬ відповідає перед КРЕДИТОРОМ за виконання обов'язку БОРЖНИКА за Кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору (п.2 Договору).

Згідно з п.3. Договору ПОРУЧИТЕЛЬ з умовами Кредитного договору ознайомлений

Відповідно до п. 4 Договору у випадку невиконання БОРЖНИКОМ зобов'язань за Кредитним договором. БОРЖНИК і ПОРУЧИТЕЛЬ відповідають перед КРЕДИІОРОМ, як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору.

У випадку невиконання БОРЖНИКОМ обов'язку п.1 цього Договору, КРЕДИТОР направляє на адресу ПОРУЧИТЕЛЯ письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання (п. 5 Договору).

Згідно з п. 6 Договору ПОРУЧИТЕЛЬ зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі КРЕДИТОРА, впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору

Відповідно до п. 8 Договору до ПОРУЧИТЕЛЯ, що виконав обов'язки БОРЖНИКА за Кредитним договором, переходять всі права КРЕДИТОРА за Кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань БОРЖНИКА перед КРЕДИТОРОМ за Кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Цей договір укладено/підписано із використанням електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа Акредитованого Центру Сертифікаті Ключів ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Законом України "Про електронний цифровий підпис", а також на підставі УГОДИ про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 01.04.2016 року, укладеної Сторонами (п. 17 Договору).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 08.11.2016р відповідно до договору поруки №4А13476Д/П виконав обов'язок боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "АНАБІС") перед Публічним акціонерним товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", здійснивши погашення заборгованості в повному обсязі

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Умовами договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 556 Цивільного кодексу України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

При цьому, зі змісту приписів частин першої та другої статті 556 ЦК України колегія суддів приходить до висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яка передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-466цс15 та від 07.10.2015 у справі №6-932цс15.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що станом на 08.11.2016 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "АНАБІС" за кредитними договорами від 08.08.2013 року №4А13476Л, від 09.08 2013 року №4А13477И та 14.08.2013 року №4А13486И становила саме ,68 грн.

Крім того, відповідно до п. п.5, 6 договору поруки, у випадку невиконання боржником п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмові вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання банком вимог позивачу щодо погашення заборгованості за боржника.

Також, не надано доказів того, що позивач звертався до відповідача з вимогою надати документи, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами, а також не надано доказів повного виконання Кредитних Договорів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсол Трейд" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 по справі №910/16470/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Абсол Трейд" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 по справі №910/16470/17 без змін.

2.Матеріали справи №910/16470/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай