ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Справа № 922/4619/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.

за участі секретаря судового засідання Марченко В.О.

за участі представників:

ПАТ КБ "Приватбанк" - Левицької А.В. (довіреність №2319-К-О від 11.01.2017),

Київської ОДПІ м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області - Холявки Т.В. (довіреність №8634/10/20-31-10-1 від 10.08.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" (вх.№2957 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.09.2017 у справі №922/4619/16

за заявою ТОВ "Союз-Ойл", м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.09.2017 у справі №922/4619/16 (суддя Швидкін А.О.) затверджено наданий суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс; ліквідовано юридичну особу - ТОВ "Союз-Ойл"; визнано вимоги кредиторів, що були не задоволені за недостатністю майна банкрута ТОВ "Союз-Ойл", погашеними; провадження у справі припинено; зобов'язано державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та передати органам, які здійснювали облік, відповідне повідомлення про зняття юридичної особи з обліку.

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" з ухвалою місцевого господарського суду не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.09.2017 у справі №922/4616/16 та направити справу до суду першої інстанції для продовження ліквідаційної процедури.

Скарга обґрунтована, зокрема, тим, що ліквідатор не в повній мірі провів розшук майна бржника.

09.11.2017 до суду від Київської ОДПІ м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№11376), в якому кредитор підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, провадження у справі припинити, посилаючись на те, що 18.09.2017 розпочато досудове розслідування за ч.2 ст.205-1 КК України за №0000156 відносно осіб, які в період 2016-2017р.р., діючи за попередньою змовою, використовуючи процедуру банкрутства, з метою уникнення податкових перевірок та визначення заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, внесли до статутних та реєстраційних документів завідомо неправдиві відомості щодо місцезнаходження платників податків за юридичними адресами та подали державному реєстратору зазначені документи стосовно 287 товариств з обмеженою відповідальністю до переліку якого відноситься ТОВ "Союз-Ойл".

09.11.2017 до суду від представника боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№11377), в якому боржник проти апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник Київської ОДПІ м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив суд ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Ліквідатор Бакрадзе К.А. у судове засідання не з'явилась, вимоги ухвали суду від 09.11.2017 не виконала.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників апелянта та Київської ОДПІ м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

В грудні 2016 року ТОВ "Союз-Ойл" звернулось до Господарського суду Харківської області з заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.12.2016 прийнято заяву ТОВ "Союз-Ойл" про порушення справи про банкрутство до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.01.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Союз-Ойл".

Постановою Господарського суду Харківської області від 08.02.2017 визнано ТОВ "Союз-Ойл" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором боржника Бакрадзе Катерину Андріївну, яку зобов'язано виконати ліквідаційну процедуру та інші дії, передбачені Законом про банкрутство.

09.02.2017 на офіційному сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

07.03.2017 ПАТ "Приватбанк" звернулось до суду з заявою про визнання грошових вимог (вх.№8098), в якій просило визнати грошові вимоги ПАТ "Приватбанк" у розмірі 118 026 678,11 грн та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Ліквідатором зазначені вимоги визнано у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.05.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Союз-Ойл" з яких вимоги:

-Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області у розмірі 32290,20 грн - третя черга задоволення вимог кредиторів, 2898,93 грн - шоста черга задоволення вимог кредиторів.

- ПАТ КБ "Приватбанк" у розмірі 1760,62 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 118021717,49 грн - шоста черга задоволення вимог кредиторів

Ухвалено, що витрати на оплату судового збору за подання заяв з кредиторськими вимогами до боржника задовольняються відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, у тому числі ТОВ "Провід групп" у розмірі 490000,00 грн не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

12.09.2017 Господарським судом Харківської області винесено оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Статтею 99 ГПК України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі статтею 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом " провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Приписами частин 1, 2 статті 95 "Особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником" Закону про банкрутство встановлено, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Спрощена процедура банкрутства, що передбачена статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Відповідне правило передбачено частиною 3 статті 110 ЦК України, яка містить загальні положення про ліквідацію юридичної особи.

Як зазначено вище, з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство звернувся ліквідатор ТОВ "Союз-Ойл" Бакрадзе К.А.

Відповідно до частини 1 статті 110 ЦК юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі, у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

До матеріалів справи надано рішення загальних зборів учасників ТОВ "Союз-Ойл", оформлене протоколом від 22.09.2016, з якого вбачається, що учасники товариства прийняли рішення: припинити діяльність ТОВ "Союз-Ойл" у зв'язку з ліквідацією; призначити ліквідатором Бакрадзе К.А; встановити двомісячний строк для пред'явлення вимог кредиторів з моменту оприлюднення повідомлення про припинення юридичної особи; доручити ліквідатору проведення ліквідаційної процедури, зокрема: вчинити всі необхідні заходи щодо виявлення кредиторів та дебіторів, а також повідомити їх про припинення товариства; вжити всіх заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості; виявити юридичні особи, учасником яких є ТОВ "Союз-Ойл" та здійснити вихід з даних юридичних осіб; здійснити інвентаризацію майна і фінансових зобов'язань товариства, основних фондів та нематеріальних активів, фінансових вкладень, товарно-матеріальних цінностей, незавершеного виробництва, грошових коштів і бланків документів суворої звітності; здійснити оцінку майна товариства; провести формування ліквідаційної маси; здійснити заходи щодо звільнення працівників товариства відповідно до законодавства України; після завершення розрахунків з кредиторами у встановленому порядку скласти ліквідаційний баланс, який подати на затвердження учасникам товариства тощо (т.1 а.с.12-14).

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що на зборах учасників товариства були присутні всі учасники (Компанія Глевісс Венчерз ЛТД, компанія Грандос Ентерпрайзес ЛТД, Компанія Експрес Таймс ЛТД, Компанія Кріспекс Інк, Компанія Ончар Лімітед, Транссалф Лімітед, Юнайтед Шіпментс Трейдінг Лімітед, Глобал Чемікал Сервіс Лімітед,Транссіа Трейдінг Лімітед ), від імені яких діяла одна особа - ОСОБА_5 на підставі довіреностей.

Відповідно до статті 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Учасники можуть брати участь у загальних зборах особисто або через представника. Довіреність представника повинна відповідати загальним вимогам, передбаченим цивільним законодавством, зокрема, частиною третьою статті 247 ЦК України. Якщо довіреність учасника на право участі та голосування на загальних зборах оформлена (складена або посвідчена) з порушенням встановлених законодавством вимог, голоси учасника, передані за такою довіреністю, не можуть враховуватися під час визначення кворуму на загальних зборах та результатів голосування.

Відповідно до частин 2, 3 статті 244 ЦК України представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частиною 1 статті 246 ЦК України визначено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Статуту ТОВ "Союз-Ойл" та з протоколу загальних зборів учасників товариства вбачається, що засновниками товариства є іноземні юридичні особи.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 3 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Протокол зборів учасників ТОВ "Союз-Ойл" не містить інформації, ким та коли видані довіреності ОСОБА_5 для представництва інтересів усіх засновників. Також в матеріалах справи відсутні довіреності, видані учасниками боржника (довірителями) ОСОБА_5 для представництва їх інтересів, які б містили відомості про наявність у неї права брати участь у голосуванні на загальних зборах з питань ліквідації товариства, а отже матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження права ОСОБА_5 представляти інтереси учасників ТОВ "Союз-Ойл" під час проведення загальних зборів. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наданий до матеріалів справи протокол загальних зборів ТОВ "Союз-Ойл" від 22.09.2016 не свідчить про прийняття учасниками товариства рішення про ліквідацію товариства та призначення ліквідатором Бакрадзе К.А.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 було зобов'язано ліквідатора боржника Бакрадзе К.А. надати суду: оригінали всіх документів, копії яких надавалися в обґрунтування заяви про порушення справи про банкрутство; докази на підтвердження повноважень представників засновників ТОВ "Союз-Ойл" приймати участь у загальних зборах засновників, оформлених протоколами від 29.11.2016 та від 22.09.2016. Проте, вимоги ухвали суду не виконано.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність доказів на підтвердження волі учасників ТОВ "Союз-Ойл" щодо ліквідації товариства та призначення ліквідатором Бакрадзе К.А.

Згідно з частиною 1 статті 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

На виконання вказаних вимог ліквідатором 26.09.2016 передано державному реєстратору документи, необхідні для внесення в Єдиний державний реєстр запису про рішення щодо припинення юридичної особи та внесено запис про припинення юридичної особи.

Відповідно до частин 3, 4 статті 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що з заявою про визнання кредиторських вимог звернулось ПАТ "Приватбанк", в якій просило визнати грошові вимоги ПАТ "Приватбанк" у розмірі 118 026 678,11 грн та включити їх до реєстру вимог кредиторів; Київської ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області у розмірі 35 189,13 грн; ТОВ "Провід групп", в якій кредитор просив визнати кредиторські вимоги в сумі 490 000,00 грн, що виникли на підставі договору про відступлення права вимоги від 15.10.2015. Ліквідатором зазначені вимоги визнано у повному обсязі.

Згідно з частиною 3 статті 110 ЦК України, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності боржника або його визнання банкрутом.

Відповідно до частини 1 статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Союз-Ойл", оформленим протоколом від 22.09.2016, зобов'язано ліквідатора вжити всіх заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості.

Ліквідатором боржника подано до матеріалів справи акт інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами і кредиторами від 29.11.2016, в якому зазначено, що дебітором боржника є ТОВ "Компанія Аміна-ЛТД" з розміром заборгованості у сумі 500000,00 грн. (т.1 а.с.52).

Однак, в матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідних дій щодо стягнення суми дебіторської заборгованості, що свідчить про порушення ліквідатором боржника вимог статті 111 ЦК України та невиконання рішення зборів учасників ТОВ "Союз-Ойл", оформленого протоколом.

Згідно із частинами 3, 4 статті 111 ЦК України під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов'язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов'язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов'язань, які не відповідають критеріям визнання.

Пунктом 6 Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 N 879 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за N 1365/26142 встановлено, що суцільною інвентаризацією охоплюються всі види зобов'язань та всі активи підприємства незалежно від їх місцезнаходження, у тому числі предмети, що передані у прокат, оренду або перебувають на реконструкції, модернізації, консервації, у ремонті, запасі або резерві незалежно від технічного стану. Також інвентаризації підлягають активи і зобов'язання, які обліковуються на позабалансових рахунках, зокрема цінності, що не належать підприємству, але тимчасово перебувають у його користуванні, розпорядженні або на зберіганні (об'єкти оперативної (операційної) оренди основних засобів, матеріальні цінності на відповідальному зберіганні, переробці, комісії, монтажі), умовні активи і зобов'язання (непередбачені активи та зобов'язання) підприємства (застави, гарантії, зобов'язання тощо), бланки документів суворої звітності, інші активи.

Вищезазначене Положення встановлює, що інвентаризація активів та зобов'язань включає в себе інвентаризацію основних засобів, матеріальних активів, незавершених капітальних інвестицій, запасів, біологічних активів, готівки, грошових коштів та їх еквівалентів, бланків документів суворої звітності, дебіторської та кредиторської заборгованості, витрат і доходів майбутніх періодів.

Відповідно до п.1 розділу ІІ вищезазначеного Положення для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об'єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства. У тих випадках, коли бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства самостійно. За рішенням керівника підприємства до складу інвентаризаційної комісії можуть бути включені члени ревізійної комісії господарського товариства. У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації. До складу робочих інвентаризаційних комісій включаються представники апарату управління, бухгалтерської служби та досвідчені працівники підприємства, які знають об'єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери).

29.11.2016 ліквідатором Бакрадзе К.А. видано наказ про проведення інвентаризації, у якому зазначено: провести повну інвентаризацію активів та зобов'язань товариства з перевіркою їх фактичної наявності станом на 29.11.2016р. та обов'язковим складанням відповідних інвентаризаційних описів; інвентаризацію провести в присутності матеріально відповідальної особи; встановлено інвентаризаційній комісії в п'ятиденний строк після закінчення інвентаризації розглянути її результати та передати її результати на затвердження керівнику підприємства (т.1 а.с.48).

Ліквідатором до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство надані інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей від 29.11.2016, який не містить жодної інформації, зокрема, про наявність чи відсутність у товариства товарно-матеріальних цінностей за даними бухгалтерського обліку та по факту (т.1 а.с.50).

З витягу із Державного реєстру обтяжень вбачається, що на підставі договору застави від 19.03.2015 №Г21.1.2.0/5-1297 ТОВ "Союз-Ойл" передало ПАТ КБ "Приватбанк" у заставу майнові права на товар у вигляді: бензин А-95, паливо дизельне, а 06.05.2016 накладено податкову заставу на майно платника податків згідно акту опису майна №89 від 29.04.2016 (т.3 а.с.184-185).

Вказані відомості жодним чином не відображені ні в інвентаризаційному описі, ні в актах інвентаризації, що свідчить про неналежне проведення суцільної інвентаризації товариства боржника.

Також до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Союз-Ойл" ліквідатором надані акти інвентаризації наявності грошових коштів, які знаходяться в касі підприємства та на розрахункових рахунках, та розрахунків з постачальниками, покупцями та іншими дебіторами і кредиторами, які складені 29.11.2016 без участі матеріально відповідальної особи, одноособово Бакрадзе К.А. (т.1 а.с.51-52).

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення та отримання від керівника ТОВ "Союз-Ойл" ОСОБА_6 будь-яких первинних документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності та інших документів, необхідних для проведення інвентаризації.

Колегія суддів зазначає, що завданням ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. У разі виявлення фактів незаконного відчуження майна ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси.

Зі звіту ліквідатора вбачається, що боржник не має можливості надати контролюючому органу первинні документи, регістри бухгалтерського та податкового обліку для призначення на проведення перевірки, внаслідок відсутності на підприємстві вказаних документів. Згідно акту прийому-передачі від 22.09.2016 директором підприємства вказані документи ліквідатору передані не були.

Тобто, на протязі усього часу здійснення ліквідатором повноважень дії останнього полягали лише у направленні запитів про наявність майна боржника за відсутності відомостей про те, які дії здійснив ліквідатор з метою розшуку та відновлення первинної документації боржника (у т.ч. шляхом звернення до правоохоронних органів). Разом з тим, первинна документація боржника може містити дані про існування як активів, так і дебіторської заборгованості.

Враховуючи викладене, наявні в матеріалах справи інвентаризаційні описи та акти інвентаризації, складені ліквідатором Бакрадзе К.А. за відсутності доказів отримання та дослідження первинних документів ТОВ "Союз-Ойл" від керівника товариства, не свідчать про здійснення ліквідатором боржника належної та повної інвентаризації активів та зобов'язань ТОВ "Союз-Ойл", а її проведення здійснено в порушення вимог чинного законодавства.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням загальних зборів ТОВ "Союз-Ойл" зобов'язано ліквідатора, зокрема, виявити юридичні особи, учасником яких є ТОВ "Союз-Ойл" та здійснити вихід з даних юридичних осіб; здійснити заходи щодо звільнення працівників товариства відповідно до законодавства.

Однак, ліквідатором не надано до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство жодних документів, які б свідчили про виконання ним рішення загальних зборів ТОВ "Союз-Ойл" від 22.09.2016 в цій частині.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в порушення вищевказаних вимог Закону про банкрутство, ліквідатором ТОВ "Союз-Ойл" саме при зверненні із заявою про порушення провадження у даній справі не надано доказів наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство.

Суд першої інстанції не врахував, що відсутність у боржника активу, достатнього для покриття судових витрат, саме на момент звернення боржника із заявою про порушення справи про банкрутство, виключає можливість здійснення судом провадження у справі про його банкрутство, в силу імперативних приписів ч. 4 ст. 11 Закону про банкрутство.

Відповідно до частини 7 статті 111 ЦК України для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку. До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Відповідно до п.п.78.1.7 п.78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно з частиною 10 статті 111 ЦК України до затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази подання до податкових органів, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування звітів за останній звітний період та доказів проведення контролюючим органом позапланової перевірки, що свідчить про порушення вимог статті 111 ЦК України.

Крім того, зі Статуту ТОВ "Союз-Ойл" вбачається, що товариство первісно було зареєстровано виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 27.05.2010 за №0020017 (т.1 а.с.15-29). Проте, в матеріалах справи відсутні докази звернення до податкових органів та інших державних органів за місцем первинної реєстрації з метою отримання інформації щодо діяльності товариства на наявності у нього матеріальних та нематеріальних активів.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи (ч.8 ст.111 ЦК України).

Частиною 11 статті 111 ЦК України встановлено, що після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів.

Проведення аналізу активів та пасивів боржника є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника, відповідно до пункту 3 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

До заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ліквідатором ТОВ "Союз-Ойл" не надано проміжного ліквідаційного балансу, а надано лише фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва станом на 31.12.2016, який поданий до органів статистики 29.11.2016. та який не відповідає вимогам частини 8 статті 111 ЦК України (т.1 а.с.46).

Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про подання ліквідатором ТОВ "Союз-Ойл" проміжного ліквідаційного балансу до податкових органів.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що при затвердженні проміжного ліквідаційного балансу боржника рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Союз-Ойл", інтереси кожного з учасників товариства представляла ОСОБА_5 на підставі довіреностей, номер та дата яких не зазначена у протоколі від 29.11.2016, та вказані довіреності відсутні в матеріалах справи, що свідчить про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження у неї прав діяти в інтересах учасників товариства та приймати відповідні рішення.

Також не було з'ясовано судом першої інстанції, якими належними та допустимими доказами підтверджується закриття боржником всіх рахунків в банках, оскільки довідки ДПІ з переліком всіх рахунків юридичної особи боржника та відомостей про їх закриття до заяви про порушення провадження у справі не додано.

До заяви про порушення провадження у справі надано довідку ПАТ КБ "Приватбанк" від 31.10.2016 про закриття 5-ти рахунків (а.с.44 т.1).

За відсутності доказів про наявність всіх відкритих рахунків або їх відсутність, руху коштів на них, залишку коштів на рахунках ТОВ "Союз-Ойл" на дату прийняття рішення про припинення діяльності боржника неможливо дійти до висновку про обґрунтоване співвідношення активу та пасиву за даними проміжного ліквідаційного балансу боржника.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за відсутності доказів дотримання вимог Цивільного кодексу України щодо ліквідації товариства, зокрема: рішення засновників про припинення юридичної особи; вжиття всіх необхідних заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, у тому числі за місцем попередньої реєстрації; повідомлення податкових органів про ліквідацію товариства; складання проміжного ліквідаційного балансу, на підставі якого можна з'ясувати питання про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів, ненадання доказів наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, відсутні правові підстави для порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При порушенні провадження у справі та винесенні постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури суд в обов'язковому порядку повинен встановити активи і пасиви боржника, їх наявність або відсутність, розмір та безспірність вимог кредитора.

Враховуючи відсутність проміжного ліквідаційного балансу, доказів належного проведення інвентаризації всіх активів та зобов'язань боржника, виконання ліквідатором рішення загальних зборів учасників ТОВ "Союз-Ойл", суд апеляційної інстанції вважає, що ліквідатором вчинені не всі дії, визначені нормами чинного законодавства, необхідні для порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 3 статті 11 Закону про банкрутство визначено перелік документів, які надаються до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що документи, які підтверджують дотримання ліквідаційною комісією (ліквідатором) всіх вимог ЦК України, ГК України щодо проведення дій, які передують зверненню до суду із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не можуть бути надані суду після порушення справи, а тим більше після визнання боржника банкрутом, оскільки на відміну від позовного провадження, порушення справи про банкрутство тягне за собою ряд правових наслідків.

Анаголічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 08.08.2017 у справі №904/7202/16 та від 31.05.2017 у справі 904/11388/16.

З матеріалів, доданих до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, вбачається, що ліквідатором боржника як на момент звернення до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, так і на момент прийняття оскаржуваної ухвали не надано проміжного ліквідаційного балансу, доказів звернення та отримання від керівника ТОВ "Союз-Ойл" будь-яких первинних документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності та інших документів, необхідних для проведення інвентаризації, доказів вжиття заходів щодо виявлення майна боржника за місцем попередньої реєстрації товариства, довідки органів приватизації стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу, переліку майна, що перебуває у заставі або є обтяженим, бухгалтерського балансу боржника на останню звітну дату, документів, які б підтверджували право ОСОБА_5 діяти від імені та в інтересах засновників ТОВ "Союз-Ойл" тощо.

Таким чином, заява про порушення провадження у праві про банкрутство подана в порушення приписів статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала про затвердження звіту ліквідатора є завершальним (підсумковим) документом у справі про банкрутство, та враховуючи здійснення провадження у справі про банкрутство за спрощеною процедурою в порядку ст.95 Закону про банкрутство, суд при затвердженні звіту ліквідатора зобов'язаний надати правову оцінку всьому здійсненому провадженню, починаючи з порушення провадження у справі. Однак, при винесенні вказаної ухвали судом першої інстанції не надано оцінки наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство за ознаками ст.95 Закону про банкрутство шляхом перевірки дотримання заявником всіх необхідних передумов для звернення до суду, передбачених ст.ст.105, 110, 111 ЦК України. Також не надано оцінки аналізу рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Союз-Ойл", активам та пасивам боржника, без чого неможливо з'ясувати питання про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції без належного дослідження всіх обставин справи, повної та всебічної перевірки зібраних по справі доказів безпідставно порушив провадження по справі, визнав боржника банкрутом та затвердив звіт ліквідатора.

Відповідно до приписів ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" підлягає задоволенню частково, ухвала Господарського суду Харківської області 12.09.2017 у справі № 922/4619/16 підлягає скасуванню як така, що прийнята з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, провадження у справі підлягає припиненню відповідно п. 1-1 ч.1 статті 80 ГПК України, статті 83 Закону про банкрутство.

Керуючись п.1-1 ч.1 ст.80, статтями 91, 99, 101, 102, п.3 ст.103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від "12" вересня 2017 р. у справі № 922/4619/16 скасувати.

Провадження у справі №922/4619/16 про банкрутство ТОВ "Союз-Ойл" припинити.

Повний текст постанови складено 08.12.2017.

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Лакіза В.В.