ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 р. Справа № 909/1018/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., секретар судового засідання Кучма І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія", вул. Індустріальна,34, м. Івано-Франківськ, 76014

до відповідача: Приватного підприємства "Галсервіс" вул. Максимовича, буд.10а, м. Івано-Франківськ,76009

про стягнення 4 958 грн. 60 коп.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1 ( довіреність №29 від 02.10.17)-представник;

Від відповідача представники не з'явилися

ВСТАНОВИВ

товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного товариства "Галсервіс" про стягнення 4958,60 грн. збитків заподіяних завищенням вартості виконаних робіт.

Представник позивача в судове засідання з"явився, вважає, що внаслідок оплати завищеної вартості виконаних ремонтних робіт ПП "Галсервіс" завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 4958,60 грн. Крім того, подав суду клопотання з розрахунком збитків №13/2980 від 05.12.2017року ( вх. 19304/17 від 05.12.2017року).

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ухвалою від 21.11.17 .

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична

компанія» ( далі - позивач) та Приватним підприємством «Галсервіс» ( далі відповідач) 26

травня 2014 року було укладено договір на виконання робіт № ДГ- 0000114.

Відповідно до п.1.1. та п.1.2 договору ГІП «Галсервіс» зобов'язується виконати роботи з відновлення благоустрою пішохідних зон та асфальтнобетонного покриття доріг після ремонту теплових мереж в м.Івано-Франківськ, а ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» зобов'язується прийняти їх та своєчасно оплатити.

З 06.12.2016 року по 27.02.2017 року Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області було проведено ревізію використання коштів субвенції, наданої у 2015 році з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення. опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» за період з 01.08.2015року по 30.11.2016року та складено акт ревізії № 06-21/2 від 27 лютого 2017 року.

Зустрічною звіркою щодо документального та фактичного підтвердження у ПП Гілсервіс» виду, обсягу операцій та розрахунків, для з 'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку ТОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» від 18 січня 2017 № 06-21/2-3 встановлено, що суміші асфальтобетонні гарячі і теплі придбавались відповідачем у постачальників за меншою ціною, ніж вказана у Актах приймання виконаних будівельних робіт (форми №КБ-2в) та Поточній вартості матеріальних ресурсів з розрахунком транспортних витрат .

У Поточну вартість матеріальних ресурсів з розрахунком транспортних витрат до Акта ф.№ КБ-2в за жовтень 2014 року №5-0-1-1 включено суміші асфальтобетонні гарячі і теплі, що застосовуються у верхніх шарах покриттів, дрібнозернисті, тип Б, марка 2 (шифр позиції СІ421-9838) в кількості 29,75 тонн по ціні 1145,0 грн. за 1 тонну на загальну суму 38 618,75 грн.

Вказані цінності придбано відповідачем у ПП ОСОБА_2 за ціною 1 075,0 грн. за 1 тонну, таким чином, у відомість ресурсів включено вартість суміші асфальтобетонної на 2082,50 грн. більше, ніж придбано ((1145,0-1075,0)*29,75).

У Поточну вартість матеріальних ресурсів з розрахунком транспортних витрат (копія додається) до Акта ф. № КБ-2в за жовтень 2014 року №6-0-1-1 (копія додається) включено суміші асфальтобетонні гарячі і теплі, що застосовуються у верхніх шарах покриттів, крупнозернисті, тип Б, марка 2 (шифр позиції С1421-985Г) в кількості 10,02 тонн по ціні 1125,0 грн. за 1 тонну на загальну суму 11 272,5 грн. Вказані цінності придбано ПП «Галсервіс» у ПП ОСОБА_2 за ціною 925,0 грн. за 1 тонну. Таким чином, у відомість ресурсів включено вартість суміші асфальтобетонної на 2004,00 грн. більше, ніж придбано ((1125,0-925,0)* 10,02).

Також, у Поточну вартість матеріальних ресурсів з розрахунком транспортних витрат до Акта ф. № КБ-2в за листопад 2014 року №15-0-1-1 включено суміші асфальтобетонні гарячі і теплі, що застосовуються у верхніх шарах покриттів, дрібнозернисті, тип Б, марка 2 (шифр позиції СІ421-9838) в кількості 23,52 тонн по ціні 1300,0 грн. за 1 тонну на загальну суму 30576,0 грн.

Вказані цінності придбано відповідачем у ПП «Науково-виробниче приватне підприємство «Комбі» за ціною 1 083,33 грн. за 1 тонну. Таким чином, у відомість ресурсів включено вартість суміші асфальтобетонної на 5 096,00 грн. більше, ніж придбано ((1300,0-1083,33)*23,52).

Вищезазначене призвело до завищення з боку відповідача вартості виконаних ремонтних робіт з відновлення благоустрою пішохідних зон та асфальтнобетонного покриття доріг після ремонту теплових мереж в м. Івано-Франківськ на загальну суму 9 182,50 грн. без ПДВ.

Як наслідок, позивачем було включено у розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах для населення завищену вартість виконаних робіт в сумі 6 060,40 грн. та відповідно зайво отримано з Державного бюджету у 2015 році субвенції в сумі 6 060,45 грн.

Під час ревізії кошти в розмірі 6 060,40 грн. відповідачем було перераховано до Державного бюджету кошти в розмірі 4958,60грн., які відповідачем позивачу не перераховані.

Відповідачу неодноразово направлялися листи із проханням повернути вищезазначені кошти і направити на адресу товариства відкореговані акти виконаних будівельних робіт за вказані у періоди виявлених порушень, а також відображених згідно чинного законодавства скоригованих податкових зобов'язань, проте від ПП «Галсервіс» жодної відповіді не надійшло.

Статтею 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч.З ст.843 ЦК України ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Беручи до уваги вищевикладене сума фактичних витрат відповідача була меншою на 9 182,5 грн. без ПДВ (дев'ять тисяч сто вісімдесят дві гривні 50 копійок). Таким чином, позивачем було зайво сплачено зазначені кошти, і зазнано збитків у розмірі 4958, 60 грн., оскільки 6 060,40 грн. відповідачем було перераховано до Державного бюджету України. .

Частинами 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з приписами ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором. Господарськими санкціями, виходячи зі змісту ст. 217 ГК України, визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, як відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно - господарські та адміністративно - господарські санкції.

У ст.ст. 224, 225 ГК України, на які посилається позивач в якості підстави для стягнення з відповідача збитків, закріплено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, крім іншого, включаються також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п.4.2. Договору № ДГ-0000114, укладеного між товариством та Відповідачем, збитки, однієї сторони, що утворилися внаслідок порушення другою стороною своїх зобов'язань за даним договором, відшкодовуються винною стороною у повному обсязі.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що відшкодування збитків (в контексті нормативного обґрунтування заявлених вимог) є видом відповідальності за правопорушення при здійсненні господарської діяльності. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Як і будь-яка інша юридична відповідальність, господарсько-правова відповідальність ґрунтується на певних правових підставах. Це нормативні підстави, тобто сукупність норм права про відповідальність субєктів господарських відносин. По-друге, це правосубєктність правопорушника, тобто сторонами правовідносин щодо застосування відповідальності у спорі, що розглядається у рамках господарського процесу, можуть бути підприємства, установи, організації тощо. Третя підстава це протиправні дії або бездіяльність особи (осіб), що порушують права і законні інтереси потерпілої особи. Зазначена підстава складається з чотирьох елементів, які називаються умовами господарсько - правової відповідальності. До них відносяться:

- наявність факту порушення, тобто порушення норми закону, внаслідок чого завдаються збитки або інша майнова шкода правам та інтересам потерпілого (позивача у справі);

- протиправність поведінки правопорушника;

- причинний звязок між протиправною поведінкою порушника і завданими потерпілому збитками;

- вина правопорушника.

Виходячи з норм цивільного законодавства, позивач має довести наявність збитків, їх розмір, протиправність поведінки правопорушника та причинний зв'язок між протиправними діями відповідача та завданими позивачу збитками.

Сукупність (склад) чотирьох названих умов утворює юридично-фактичні підстави господарсько-правової відповідальності.

Для застосування майнової відповідальності у вигляді відшкодування збитків потрібна наявність усіх чотирьох умов.

В даному випадку позивач вбачає свої збитки у сумі надлишкового перерахування відповідачу бюджетних коштів на оплату вартості робіт.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону або договору.

Відповідачем було завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 9182,50грн. Проте, частину коштів у розмірі 6060,40грн. відповідач повернув у бюджет.

У відповідності до ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з нормами ст. 614 ЦК України відповідальність за порушення зобовязань покладається на особу при наявності вини (умислу або необережності).

Частиною 2 ст. 883 ЦК України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання обовязків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Суд погоджується з доводами позивача щодо стягнення збитків, які виникли внаслідок завищення вартості виконаних робіт, оскільки факт порушення відповідачем завищення обсягів виконаних робіт позивачем доведений та документально підтверджений. Вищевикладені обставини свідчать про причинний звязок між протиправними діями відповідача та сумою перерахованої на рахунок відповідача, які в даному випадку є збитками понесеними позивачем.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст. 33 ГПК України, не надав до суду жодних пояснень та заперечень відносно встановлених перевіркою порушень та завданих позивачу збитків.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача збитків у сумі4958,50 грн. нормативно обґрунтовані, документально доведені та підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124, 129, 129-1 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 11, 837,843 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України , ст. ст.33, 34, 43, 44, 49, 55, 75, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" до Приватного товариства "Галсервіс" про стягнення 4958,60 грн. збитків заподіяних завищенням вартості виконаних робіт. задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Галсервіс» вул. Максимовича, 10а, м.Івано-Франківськ ( ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» , вул.Індустріальна, 34, м.Івано-Франківськ (р/р 2252, у Філії - Івано-Франківське ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 336503, ) -4958,60грн. заборгованості, 1600грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.12.17

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.