ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
"06" грудня 2017 р.Справа № 922/1887/16
Господарський суд Харківської області у складі:
судді Міньковського С.В.
розглянувши справу
за заявою Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області
до ТОВ "Вотекс-Спецмонтаж-Плюс", м. Південне
про визнання банкрутом
Постановою господарського суду від 29.09.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вотекс-Спецмонтаж-Плюс" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2, зобов'язавши його виконати ліквідаційну процедуру у відповідності до приписів ст.ст. 37-48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Ухвалою суду від 26.10.17 р. затверджено звіт ліквідатора та припинено провадження по справі.
Розглянувши матеріали справи, заяву арбітражного керуючого, суд встановив наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після 19.01.13 р. (далі - Закон про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчим актами України.
Згідно ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядаються справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство. Тобто, при вирішенні питань процесуального характеру під час розгляду справ про банкрутство господарські суди повинні керуватися Законом і застосовувати ті статті або відповідні частини статей ГПК України, які мають універсальний характер для будь-якої форми судового процесу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 88 ГПК України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення.
Згідно приписів норм Закону про банкрутство, надання послуг арбітражного керуючого, як суб'єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.
Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено положеннями статті 115 Закону про банкрутство та здійснюється за рахунок коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу його майна (майнових прав), або із фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, якщо такий створено комітетом кредиторів боржника. При цьому, оскільки законодавцем виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до статті 26 Закону про банкрутство, господарський суд вправі застосувати такий принцип до розподілу між кредиторами витрат, пов'язаних з проведенням ліквідаційної процедури (в тому числі на виплату грошової винагороди ліквідатора), за відсутності у боржника коштів від господарської діяльності, від реалізації його майна та рішення комітету кредиторів про утворення фонду для оплати грошової винагороди ліквідатору чи відшкодування його витрат.
Суд зазначає, що звернення у справі про банкрутство з кредиторськими вимогами є одним із способів захисту своїх майнових прав кредиторами боржника, яке не тільки надає право конкурсному кредитору у процедурі банкрутства отримати задоволення своїх грошових вимог, але й покладає на нього певні обов'язки, як учасника конкурсного процесу, зокрема, обов'язки оплати витрат в проведенні процедури банкрутства (обов'язки з оплати грошової винагороди ліквідатора, який здійснює таку процедуру).
Висновки суду про необхідність оплати грошової винагороди ліквідатора за рахунок кредиторів боржника зроблені із застосуванням положень статті 115 Закону про банкрутство та гарантій на оплату праці згідно статті 43 Конституції України, принципу верховенства права згідно статті 8 Конституції України, що надає право суду прийняти рішення, яке б відповідало загальним засадам справедливості в межах тих правових регулювань, які передбачені законодавством.
Враховуючи, що в ухвалі суду від 26.10.2017 р. у справі №922/1887/16 не було вирішено питання щодо стягнення грошової винагороди на користь арбітражного керуючого ліквідатора, суд, керуючись статтею 88 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне прийняти по справі додаткову ухвалу, якою стягнути вище зазначену суму оплати основної грошової винагороди.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 86, 88 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
1. Прийняти додаткову ухвалу по справі №922/1887/16.
3. Ухвалу направити ліквідатору ОСОБА_2, комітету кредиторів.
Суддя ОСОБА_1