ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р.Справа № 922/3868/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "КРИВБАСПРОЕКТ", м.Кривий Ріг
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрелектросервіс", м. Харків
про стягнення 62.431,45грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. б/н від 27.06.2017,

відповідача - ОСОБА_2, дов. б/н від 14.08.2017, ОСОБА_3 (директор),

ВСТАНОВИВ:

20.11.2017 Державне підприємство "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "КРИВБАСПРОЕКТ" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрелектросервіс", в якому просить суд стягнути з останнього 62.431,45 грн., з яких: 21.954,40 грн. - основного боргу, 3.242,63 грн. - 3% річних, 37.234,42 грн. - інфляційні витрати. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 2935/12265 на виконання проектних та вишукувальних робіт (послуг) від 24.02.2012. В якості правових підстав посилається на положення ст. ст. 526, 527, 610,611,625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 21.11.2017 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 07.12.2017 об 11:00.

04.12.2017 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 40265), в якому він зазначає про те, що сума основного боргу в розмірі 21.954,40 грн. ним сплачена та проти позовних вимог щодо стягнення 3% та інфляційних заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Наданий відзив було долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 07.12.2017 представник позивача надав заяву (вх.№ 40911), в якій просить суд долучити до матеріалів справи розрахунок суми позовної заяви станом на 06.12.2017, виписку з банку від 22.11.2017, а також ОСОБА_2 звірки розрахунків станом на 04.12.2017 та представник позивача зазначив про те, що відповідачем було сплачено суму основного боргу у розмірі 21.954,40 грн. та просив суд задовольнити позовні вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 3.242,63 грн., а також інфляційних втрат в розмірі 37.234,42 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.12.2017 проти позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що основний борг у розмірі 21.954,40 грн. ним було сплачено та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

24.02.2012 між Державним підприємством "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "КРИВБАСПРОЕКТ", (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрелектросервіс" (Замовник) було укладено договір №2935/12265 на виконання проектних та вишукувальних робіт (послуг) (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Замовник доручає (приймає), а Виконавець приймає на себе (передає) виконання: Робоча документація з модернізації станції управління вентиляторної установки головного провітрювання блоку 2/2 СП «Шахтоуправління» Суходольське-Східне» ПАТ «Краснодонвугілля». Зміст та строки виконання основних етапів визначаються календарним планом, який є невід'ємною частиною Договору (Додаток №2).

09.07.2012 між Державним підприємством "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "КРИВБАСПРОЕКТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрелектросервіс" було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 2935/12265 від 24.02.2012р. на виконання проектних і вишукувальних робіт (послуг).

За умовами п. 2.1 вищевказаного Договору та Додаткової угоди № 1 до нього за виконану науково-технічну продукцію Відповідач перераховує Позивачу 155 954,40 грн., в тому числі ПДВ 20% - 25 992.40 грн.

Згідно п. 3.1 Договору передача Замовнику - ТОВ "Укрелектросервіс" оформленої в установленому порядку технічної та другої документації в цілому за об'єкт або окремі етапи здійснюється Виконавцем у строки, передбачені календарним планом робіт.

Відповідно до п. 2.2 Договору оплата проводиться з авансовим платежем у розмірі 50%, залишок 50% сплачується Замовником протягом 10 робочих днів на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт, оформленого в установленому порядку згідно п. 3.2. Договору.

Замовник, відповідно до п. 3.2 Договору, зобов'язаний в строк не пізніше 10-ти днів з дня отримання (або передачі безпосередньо) науково-технічної продукції розглянути її та підтвердити прийняття актом приймання-передачі виконаних робіт і провести їх оплату. У випадку відсутності претензій та не оформлення Замовником акту в указаний термін, проектна продукція згідно договірної ціни вважається прийнятою.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що у випадку мотивованої відмови в оплаті Замовником і Виконавцем у 10-денний термін складається перелік доробок та строки їх виконання.

26 листопада 2012 року між Відповідачем та Позивачем було підписано ОСОБА_2 № 615 здачі-приймання проектних робіт (послуг) за договором № 2935/12265 від 24.02.2012р. (з урахуванням Додаткової угоди №1 від 09.07.2012р.) на суму 155.954.40 грн., сума зарахованого авансового платежу склала 40 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 6 666,67 грн. Сума до сплати за вищевказаним актом становить 115.954,40 грн.(а.с.25).

Згідно вищевказаного акту здачі-приймання проектних робіт (послуг) відповідачем були прийняті виконані позивачем роботи без жодних зауважень та заперечень.

Не зважаючи на те, що п. 2.2 Договору встановлено, що остаточний розрахунок між Сторонами проводиться протягом 10 днів на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт, оформлених у встановленому порядку відповідно до п. 3.2 Договору, свої зобов'язання з оплати виконаних робіт Відповідач виконав не в повному обсязі.

В порушення своїх зобов'язань за Договором відповідач надані та прийняті роботи позивача оплатив частково, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 21.954.40 грн. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи з умов укладеного між сторонами Договору, даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а отже права та обов'язки сторін визначаються, зокрема, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно із ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

В ч.1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов'язання щодо оплати виконаних робіт у розмірі 21.954,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, вже після порушення провадження у справі, відповідачем на рахунок позивача 22.11.2017 було сплачено суму основного боргу в розмірі 21.954,40 грн.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості у розмірі 21.954,40 грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3.242,63 грн. та суму інфляційних нарахувань в розмірі 37.234.42 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 3.242,63грн. та інфляційних втрат в розмірі 37.234.42 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ч. 2 ст.43 ГПК України).

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1.600,00грн., покладаються на відповідача та підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрелектросервіс" (61023, м.Харків. вул.Весніна, 7, , р/р 367 ПАТ "Діамантбанк", МФО 320854) на користь Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "КРИВБАСПРОЕКТ" (50000, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, пр.Поштовий,40, , МФО 334851) 3% річних у розмірі 3.242,63 грн. та інфляційні в розмірі 37.234.42 грн., а також судовий збір в розмірі 1.600 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості у розмірі - 21.954,40 грн.

Відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 08.12.2017 р.

Суддя ОСОБА_4

/Справа №922/3868/17/