РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017Справа №910/16889/17

За позовом приватного акціонерного товариства "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ЕКСПРЕС"

про стягнення 97 730,00 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - Гамза Т.О. за дов.

від відповідача - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа № 910/16889/17 за позовом приватного акціонерного товариства "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ЕКСПРЕС" про стягнення 97 730,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2017 року порушено провадження у справі № 910/16889/17.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань за Договором № 043-16/1 на розробку науково-технічної документації від 30.03.2016 року, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати в розмірі 40 600,00 грн та суму неустойки в розмірі 57 130,00 грн.

Відповідач у судове засідання не з'явився, своїм правом на надання відзиву не скористався.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 05.12.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2016 року між ПАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" (замовник) та ТОВ "ЕКО-ЕКСПРЕС" (виконавець) укладено договір №043-16/1 на розробку науково-технічної документації від 30.03.2016р. (далі - Договір).

Відповідно до п.п.1.1.Договору виконавець зобов'язався за завданням замовника розробити науково-технічну документацію, згідно листа №5/3-12/1253-14 від 31.01.2014, виданого Міністерством екології та природних ресурсів України, у сфері охорони навколишнього середовища, а саме по отриманню Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (далі - науково-технічна робота), а замовник зобов'язався прийняти виконану роботу та оплатити її у відповідності до умов даного Договору.

Згідно з п.1.2.Договору склад, строки (терміни) та результати наданих послуг погоджується Протоколом на розробку науково-технічної документації (Додаток №1), який є невід'ємною частиною договору.

15.07.2016р. сторонами Договору укладено Додаткову угоду №1 до Договору.

Відповідно до п.2.1.Договору, в редакції Додаткової угоди №1 від 15.07.2016р., ціна договору складає - 58 000,00 грн.

Відповідно до п.п. 2.2. Договору, в редакції Додаткової угоди №1 від 15.07.2016р., протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання Договору, замовник згідно рахунку-фактури перераховує на розрахунковий рахунок виконавця 70% від вартості послуг, а саме 40 600,00 грн.

Згідно з п.2.3. Договору після отримання оплати та надання відповідного пакету документів (додаток №2) виконавець приступає до надання послуг.

Відповідно до п.2.4. Договору, в редакції Додаткової угоди №1 від 15.07.2016р., після виконання останнім всіх етапів викладених у Додатку №1 до Договору сторони підписують акт виконаних робіт, замовник протягом 10 банківських днів проводить кінцевий розрахунок шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виконавця 30 % від вартості послуг, а саме 17 400,00 грн.

Пунктами 3.1. 3.2 Договору сторони погодили, що виконавець зобов'язується надати платні послуги екологічного характеру протягом 120 (сто двадцять) робочих днів з дня наступного за днем зарахування плати за послуги на розрахунковий рахунок Виконавця та дати подання повного пакету документів, визначеного в додатку №2 до Договору.

Судом встановлено, що позивач здійснив попередню оплату в розмірі 40 600,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №3952 від 02.06.2016 року на суму 29 400,00 грн та №4207 від 29.07.2016 року на суму 11200,00 грн.

На підтвердження передачі повного пакету документів представниками сторін було підписано та скріплено печатками Додаток 2 до Договору.

З огляду на те, що позивачем передано відповідачу необхідний для виконання робіт пакет документів та 29.07.2016р. сплачено в повному обсязі передоплату, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був виконати обумовлені договором роботи в строк не пізніше 18.01.2017 року.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Як встановлено судом вище, відповідач взяв на себе зобов'язання виконати роботи у строк встановлений договором, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити їх.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Згідно ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до п.8.1 Договору він діє до 31.12.2016, але в будь-якому разі до повного виконання зобов'язань Сторонами.

В матеріалах справи не міститься доказів того, що за згодою сторін договір було продовжено, в зв'язку з чим станом на час звернення позивача до Господарського суду м. Києва з позовом дія Договору припинена.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що у строк, встановлений Договором, ним були виконані роботи, обумовлені Договором, на суму перерахованої позивачем передоплати.

Листом №249 від 23.06.2017р. позивач звертався до відповідача із вимогою про повернення суми передоплати, в зв'язку із невиконанням відповідачем обумовлених договором робіт.

Правовим наслідком прострочення боржника є право кредитора відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків, якщо виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора (ч. 3 ст. 612 ЦК України).

Право вимагати збитки у випадку, якщо стане очевидним, що робота не буде виконана належним чином надана замовнику ст. 849 ЦК України.

Вимогами статті 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

З огляду на те, позивачем перераховано в якості попередньої оплати суму коштів в розмірі 40 600,00 грн., відповідачем не надано доказів, що у порядку та строки, передбаченими умовами Договору, ним виконані роботи, обумовлені договором, строк дії договору після 31.12.2016 року припинено, суд приходить до висновку, що сплачені кошти як попередня оплата за Договором у розмірі 40 600,00 грн підлягають поверненню позивачу для відновлення його порушеного права, що є реальними збитками (ст. 22 ЦК України).

У зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання робіт позивач також просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 2900,00 грн, нараховану на підставі п.5.3. Договору за порушення строків виконання відповідачем робіт щодо остаточних результатів наданих послуг та неустойку в розмірі 54 230,00 грн за період з 26.01.2017р. по 31.07.2017р. на підставі п.5.5.Договору за порушення строків надання послуг.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.5.3. Договору за порушення строків надання послуг, (в т.ч. строків усунення зауважень), а також, за порушення строків отримання від виконавця остаточних результатів наданих послуг - Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, виконавець сплачує замовнику неустойку в розмірі 5% від загальної ціни Договору, визначеної в п.2.1 Договору.

Відповідно до п.5.5. Договору за порушення виконавцем строків (термінів) надання послуг, передбачених цим Договором, виконавець сплачує замовнику неустойку в розмірі 0,5% вартості (ціни) послуг, що передбачена п. 2.1. цього Договору, за кожен день такого порушення.

За приписами ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. (п.3 ст.549 ЦК України).

При цьому, пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов'язань, а не тільки за невиконання грошового зобов'язання, про що вказано в Постанові Верховного Суду України від 27 вересня 2005 року.

Таким чином, встановлена у п.5.3. Договору неустойка за своєю правовою природою є штрафом та визначена у п.5.5. Договору неустойка за своєю правовою природою є пенею.

Одним із видів господарських санкцій згідно ч.2 ст.217 ГК України є штрафні санкції, до яких згідно ст.230 ГК України віднесено штраф та пеню.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Таким чином одночасне стягнення пені та штрафу не суперечить вимогам чинного законодавства та ст.61 Конституції України.

Судом перевірено розрахунок штрафу, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 2900,00 грн.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 ГК України).

З огляду на те, що відповідачем не виконано зобов'язання на суму 58 000,00 грн., суд приходить до висновку, що позивач має право на нарахування пені за період з 19.01.2017 року по 19.07.2017р. (в межах шестимісячного строку для нарахування пені) з суми вартості невиконаного зобов'язання 58 000,00 грн, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення пені частково в розмірі 52 780,00 грн.

Одночасно з цим, пунктом п.5.3. Договору передбачено відповідальність за порушення строків отримання від виконавця Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, в той час як п.5.5. Договору передбачена відповідальність за порушення строків надання послуг, передбачених цим Договором.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ЕКСПРЕС" (03039, м.Київ, проспект Голосіївський, будинок 6, ) на користь приватного акціонерного товариства "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" (08300, Київська обл., місто Бориспіль, вул.Запорізька, будинок 16, ) 40 600 (сорок тисяч шістсот) грн 00 коп - суму боргу, 52 780 (п'ятдесят дві тисячі сімсот вісімдесят) грн 00 коп - пеню, 2900 (дві тисячі дев'ятсот) грн 00 коп - штраф та 1576 (тисячу п'ятсот сімдесят шість) грн 26 коп - витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 10 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 10-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повне рішення складено: 07.12.17р.