ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Справа № 904/2232/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Малетича М.М.,

Сибіги О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07 червня 2017 року

у справі № 904/2232/17

господарського суду Дніпропетровської області

за позовом Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України

до Комунального закладу "Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги"

про стягнення заборгованості у розмірі 71040,80 грн.,-

за участю представників:

позивача: не з'явилися

відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального закладу "Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги", в якому з урахуванням клопотання про зменшення суми позовних вимог від 11 квітня 2017 року, яке було прийнято судом до розгляду, просив стягнути 67 983,97 грн., які є переплатою пенсії громадянці ОСОБА_4, що була здійснена внаслідок видачі відповідачем недостовірних довідок про пільговий характер роботи № 225 від 01 квітня 1999 року та № 536 від 28 листопада 2003 року.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року (суддя Суховаров А.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07 червня 2017 року (склад колегії суддів: Чимбар Л.О. - головуючий, Антонік С.Г., Березкіна О.В.), у задоволенні позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій виходили з того, що підстави для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування збитків у розмірі переплаченої позивачем пенсії за статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відсутні, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі № 182/5548/15-а визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області щодо не зарахування ОСОБА_4 до пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи з 05 січня 1987 року по 31 грудня 2011року та зобов'язано Управління Пенсійного фонду в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_4 до пільгового стажу роботи за Списком №1 роботу період роботи на посаді лікаря-рентгенолога, завідуючого рентгенівським кабінетом та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 04 лютого 2015 року з урахуванням фактично сплачених сум пенсії. За висновком судів зазначена постанова апеляційного адміністративного суду не скасована, набрала законної сили, обставини, які підтверджують наявність пільгового стажу у ОСОБА_7, встановлені в зазначеній постанові, є преюдиційними та спростовують твердження позивача про недостовірність виданих відповідачем довідок про пільговий характер роботи.

Не погодившись із зазначеними рішенням та постановою Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07 червня 2017 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судами, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, громадянка ОСОБА_4 перебуває на обліку у відділі з призначення пенсії та отримує пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

31 березня 2015 року Управлінням пенсійного фонду України в місті Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області, правонаступником якого є позивач, проведено зустрічну перевірку Комунального закладу "Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" щодо достовірності довідок, уточнюючих особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії № 225 від 01 квітня 1999 року та № 536 від 28 листопада 2003 року, виданих громадянці ОСОБА_4 за період роботи на посаді лікаря-рентгенолога з 05 січня 1987 року по 28 листопада 2003 рік з 1968 року по 1971 рік, за результатами якої складено акти №60 та №61 від 31 березня 2015 року.

Під час перевірки встановлено, що ОСОБА_4 з 14 січня 1987 року працювала на посаді лікаря-рентгенолога але при цьому заміщувала та суміщувала роботу з іншими посадами, які не передбачені Переліком робочих місць, професій та посад, робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списками № № 1, 2, та не дають право на пільгову пенсію та, відповідно, встановлено, що достовірність виданих відповідачем довідок про пільговий характер роботи № 225 від 01 квітня 1999 року та № 536 від 28 листопада 2003 року не підтверджується.

Нікопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з даним позовом про стягнення з відповідача 67 983,97 грн., які є переплатою пенсії громадянці ОСОБА_4, посилаючись на те, що довідки відповідача про пільговий характер роботи № 225 від 01 квітня 1999 року та № 536 від 28 листопада 2003 року є недостовірними і на підставі цих довідок було здійснено неправильне нарахування та виплату пенсії громадянці ОСОБА_4, що завдало матеріальних збитків бюджету Пенсійного фонду України і бюджету держави, які відповідач відповідно до ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зобов'язаний відшкодувати.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Судами встановлено, що за результатами зустрічної перевірки Комунального закладу "Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги" Управлінням пенсійного фонду України в місті Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області, правонаступником якого є позивач, встановлено, що видані Комунальним закладом громадянці ОСОБА_4 довідки є недостовірними та не дають право на пільгову пенсію.

Разом з цим постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі №182/5548/15-а задоволено частково позов ОСОБА_4. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області щодо не зарахування ОСОБА_4 до пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи з 05 січня 1987 року по 31 грудня 2011 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_4 до пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи на посаді лікаря-рентгенолога, завідуючого рентгенівським кабінетом з 05 січня 1987 року по 31 грудня 2011 року та здійснити перерахунок і виплату пенсії з 04 лютого 2015 року з урахуванням фактично сплачених сум пенсії.

Так, під час розгляду справи №182/5548/15-а Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом встановлено, що ОСОБА_4 була єдиним лікарем-рентгенологом в рентгенологічному кабінеті, який працює з джерелами іонізуючої радіації, та, перебуваючи на посаді завідуючого рентгенологічним кабінетом, виконувала посадові обов'язки лікаря-рентгенолога, була зайнята повний робочий день на роботі в рентгенологічному кабінеті та проводила рентгенологічні обстеження в повному обсязі. З огляду на викладене адміністративний суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що, періоди роботи ОСОБА_4 з 05 січня 1987 року по 04 липня 2000 року, з 20 грудня 2001 року по 19 грудня 2006 року, з 14 квітня 2009 року по 31 грудня 2011 року на посаді лікаря-рентгенолога та завідуючого рентгенологічним кабінетом мають бути враховані до пільгового стажу за Списком №1.

Господарськими судами у даній справі встановлено, що зазначена постанова не скасована та набула законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються під час розгляду інших справ, у яких приймають участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суди попередніх інстанцій правильно прийняли до уваги постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі №182/5548/15-а та встановлені в ній обставини, і дійшли обґрунтованого висновку про те, що видані відповідачем довідки № 225 від 01 квітня 1999 року та № 536 від 28 листопада 2003 року є достовірними, а встановлені Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом в постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 904/2232/17 обставини підтверджують наявність у ОСОБА_4 пільгового стажу. Переплати пенсії не відбулось та, відповідно, збитки у позивача відсутні, підстави для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування збитків у розмірі переплаченої позивачем пенсії за статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відсутні, у зв'язку з чим суди правильно та обґрунтовано відмовили у задоволенні позовних вимог.

Матеріали справи свідчать про те, що приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення відповідно до вимог закону та обставин справи. Розглянувши справу повторно, в порядку ст.101 ГПК України, господарський суд апеляційної інстанції обґрунтовано залишив прийняте рішення без змін.

Посилання скаржника на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час винесення оскаржуваних рішення та постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових актів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07 червня 2017 року у справі № 904/2232/17 залишити без змін.

Головуючий І.А. Плюшко

Судді М.М. Малетич

О.М. Сибіга