РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"30" листопада 2017 р. Справа № 918/509/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Василишин А.Р. ,

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

за участю представників сторін:

позивача- Драюк С.С. (довіреність №14-112 від 22.05.2017р.);

відповідача- Волкошовець М.А. (сільський голова);

Калька Я.З. (договір від 17.11.2017р.);

третьої особи 1- не з'явився;

третьої особи 2- Редько Н.П. (довіреність від 05.07.2017р.);

третьої особи 3- Чеховська Є.А. (довіреність №73/0/01-22/17 від 03.01.2017р.);

третьої особи 4- не з'явився;

третьої особи 5- не з'явився;

третьої особи 6- Поліщук А.А, (довіреність №619/01-67 від 14.09.2017р.);

третьої особи 7- Янкевич Л.Д. (довіреність від 30.12.2016р.);

третьої особи 8- не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача-Публічного акціонерно-го товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в особі філії «Центр метро-логії та газорозподільних систем» ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Рівненської області від 02.10.2017р. у справі №918/509/17

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія

«Нафтогаз України» в особі філії «Центр метрології та газорозподільних

Систем» ПАТ «НАК «Нафтогаз України» м.Київ

до Синівської сільської ради с.Синів Гощанського р-ну Рівненської області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача -

1. Міністерство енергетики та вугільної промисловості України м.Київ

2. Кабінет Міністрів України м.Київ

3. Рівненської обласної державної адміністрації м.Рівне

4. Головного управління Державної казначейської служби України у

Рівненській області м.Рівне

5. Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської

обласної державної адміністрації м.Рівне

6. Гощанської районної державної адміністрації смт.Гоща Рівненської області

7. Публічного акціонерного товариства «Рівнегаз» м.Рівне

8. Міністерства фінансів України м.Київ

про стягнення 8 229 605 грн. 96 коп. боргу, інфляційних втрат та річних,-

Представникам роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.22, 28 ГПК України. Кло-потання про технічну фіксацію судового процесу задоволено, у задоволенні заяви про відвід голо-вуючого судді - відмовлено.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 02.10.2017р. у справі №918/509/17 (суддя Політика Н.А.) відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «На-ціональна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в особі філії «Центр метрології та газорозпо-дільних систем» ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (надалі в тексті - НАК «Нафтогаз України») до Синівської сільської ради (надалі в тексті - Сільська рада), треті особи, які не заявляють самос-тійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Міністерство енергетики та вугільної про-мисловості України (надалі в тексті - Міненерго), Кабінет Міністрів України (надалі в тексті - КМУ), Рівненської обласної державної адміністрації (надалі в тексті - Облдержадміністрація), Го-ловного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області (надалі в текс-ті - Головне управління), Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської державної адміністрації, Гощанської районної державної адміністрації (надалі в тексті - Райдержадміністра-ція), Публічного акціонерного товариства «Рівнегаз» (надалі в тексті - ПАТ «Рівнегаз»), Міністерс-тва фінансів України (надалі в тексті - Мінфін) про стягнення 8 229 605 грн. 96 коп. боргу, інфля-ційних втрат та річних.(т.1, арк.справи 168-177).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач в повному обсязі не виконав свої договірні зобов'язання щодо вчинення всіх необхідних дій для повернення грошо-вих коштів, отриманих від Позивача на добудову об'єкта, що підтверджується довідкою казначей-ства. При цьому, спірний договір був укладений без необхідного бюджетного асигнування, а тому в позові належить відмовити.(т.1, арк.справи 173-176).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Позивач подав скаргу до Рівненського апеляцій-ного господарського суду, у якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської об-ласті від 02.10.2017р. у даній справі та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі та покласти судові витрати на Відповідача.(т.1, арк.справи 192-202).

Скаржник вважає, що місцевим господарським судом прийнято рішення з невірним засто-суванням норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням обставин справи, що призвело до невірних висновків і тому є незаконним і необґрунтованим. На думку Скаржника, суд першої інстанції безпідставно вказав, що кошти не мають повертатися із місцевого бюджету. Суд також не звернув уваги на те, що побудований об'єкт не набутий Нафтогазом у власність, а йо-го передано у державну власність, трубопровід перебуває на балансі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України. Скаржник також зауважує, що Договір укладено саме із Відпові-дачем, а тому на нього і покладається обов'язок повернути отримані кошти. При цьому, спірні пра-вовідносини не є бюджетними, а майновими, і тому при вирішенні спору безпідставним є посилан-ня на бюджетне законодавство.(т.1, арк.справи 195-200).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.11.2017р. скаргу Позивача прийнято до провадження, справу призначено до слухання.(т.1, арк.справи 190).

Ухвалою від 20.11.2017р. відмовлено НАК «Нафтогаз України» у задоволенні заяви про від-від головуючого судді у справі №918/509/17.(т.2, арк.справи 3-6, 38-40).

Розгляд справи відкладався з 20 на 30 листопада 2017р.(т.2, арк.справи 42-43).

17.11.2017р. до канцелярії суду надійшов відзив, у якому Відповідач просить залишити апе-ляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Рівненської області - без змін.(т.1, арк.справи 233-238).

Крім того, 29.11.2017р. на електронну адресу суду та 30.11.2017р. через канцелярію від По-зивача надійшли додаткові пояснення, у яких він наголошує, що до даних правовідносин не може застосовуватися Бюджетний кодекс України, а також просить суд задоволити апеляційну скаргу. (т.2, арк.справи 52-56, 58-59).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 30.11.2017р. представник Позивача підтримав до-води апеляційної скарги в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової по-зиції. Представники Відповідача заперечили проти доводів та вимог апеляційної скарги. Представ-ники третіх осіб надали свої пояснення щодо обставин даної справи. Крім того, у своїх поясненнях представник Облдержадміністрації посилався на листи Міненерго та Мінфіну, які колегія суддів з підстав статті 101 ГПК України долучила в судовому засіданні до матеріалів справи.(т.2, арк.спра-ви 89-97).

Треті особи 1, 4, 5 та 8 не забезпечили явку своїх представників хоч про час та місце розг-ляду скарги були повідомлені у встановленому порядку. (т.2, арк.справи 44-51). При цьому, колегія суддів зауважує, що така неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк явка представників сто-рін не визнавалась обов'язковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, НАК «Нафтогаз України» та Синівська сільська рада- замовник, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009р. №1001-р «Про добудову підвідних газопроводів» із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2010р. №1881-р, уклали договір від 06.08.2012р. №596/02-21 (надалі в тексті - Договір), за умовами якого НАК «Нафтогаз України», відповідно до Розпорядження та на підставі затвердженого рішенням правління «Переліку об'єктів газопостачання, у спорудженні яких передбачено фінансову участь Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (Перелік) та графіку фінансування спорудження об'єкта газопостачання (Додаток 1), здійснює фінансування до-будови об'єкта газопостачання: «Підвідний газопровід високого тиску до с.Терентіїв Гощанського району Рівненської області», а замовник зобов'язується здійснити добудову об'єкта, введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України і умовами договору, забезпечити переда-чу його, як цілісного об'єкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації та повернути грошові кошти, отримані від Компанії на добудову об'єкта.(т.1, арк.спра-ви 11-15).

Відповідно до п.2.1.1 Договору, НАК «Нафтогаз України» зобов'язаний при наявності фі-нансової можливості здійснити фінансування добудови об'єкта за рахунок власних коштів (не кош-тів державного бюджету) в обсягах, передбачених фінансовим планом Нафтогазу на відповідний період, згідно з Додатком 1. Фінансування здійснюється шляхом банківських переказів грошових коштів на рахунок замовника або іншими способами, що не суперечать діючому законодавству Ук-раїни.

Пунктом 2.3.1 Договору передбачено, що замовник зобов'язаний забезпечити виконання всіх належних дій для добудови об'єкта у відповідності до діючого законодавства України та умов до-говору, в тому числі отримання необхідних дозвільних документів та розробку проектно-кошторис-ної та іншої документації, надання підтверджуючих документів щодо права власності замовника на інші частки об'єкта та введення в експлуатацію об'єкта і передачу його у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс відповід-ного спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації, яке здійснює ліцензійну діяль-ність на території розташування об'єкта, згідно з діючим законодавством України.

У разі неможливості виконання договірних зобов'язань повідомити Нафтогаз протягом 3 (трьох) робочих днів з дати виникнення обставин, що перешкоджають виконанню договору, з обо-в'язковим зазначенням цих обставин, для прийняття спільного з Нафтогазом рішення щодо пода-льшого виконання договору (пункт 2.3.9 Договору).

Згідно пункту 2.3.14 Договору, замовник зобов'язується своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову об'єкта газопостачання для забезпечення повер-нення Нафтогазу в установлений даним договором термін суми грошових коштів, перерахованих ним на добудову об'єкта газопостачання.

Крім того, замовник зобов'язаний та протягом року, наступного за роком введення об'єкта в експлуатацію, повернути Нафтогазу шляхом перерахування коштів на його розрахунковий раху-нок суму грошових коштів, отриманих від Нафтогазу на добудову об'єкта.(п.2.3.15 Договору).

Загальний обсяг фінансування за цим договором складає 4 641 124 грн. 00 коп.(пункт 3.1 До-говору).

У пункті 4.5 Договору сторони дійшли згоди, що замовник несе повну відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Пунктом 4.7 Договору передбачено, що невиконання замовником п.2.3.15 Договору через відсутність бюджетного фінансування в зв'язку із відхиленням Кабінетом міністрів України пропо-зицій щодо включення до Державного бюджету видатків на погашення заборгованості замовника перед Нафтогазом не може бути підставою для нарахування Нафтогазом пені та штрафів та звер-нення до суду, проте, не позбавляє замовника обов'язку повернути Нафтогазу кошти, отримані згі-дно з договором.

Договір вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення їх підписів печатками і діє до повного повернення Нафтогазу суми грошових коштів, перерахованих ним в якості фінансування добудови об'єкта згідно з договором.(п.7.1 До-говору).

Договір підписано уповноваженими представниками НАК «Нафтогаз України» та головою Сільської ради, скріплено відтисками печаток сторін.(т.1, арк.справи 15).

Сторонами також погоджено Графік фінансування спорудження об'єкта газопостачання. Так, обсяг фінансування за рахунок коштів Нафтогазу, необхідний для введення об'єкту в експлуатацію в сумі 4 641 124 грн. з виплатою у ІІ кварталі 2012 року. Строк введення в експлуатацію - 2012 рік. Додатком №2 до Додаткової угоди передбачено форму звіту про використання коштів.(т.1, арк.спра-ви 16, 17).

Матеріалами справи стверджено, що НАК «Нафтогаз України» на підставі Договору перера-хував на рахунок Сільської ради грошові кошти в сумі 4 641 124 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень та виписок з банку по рахунку.(т.1, арк.справи 19-34).

З матеріалів справи вбачається, що 09.04.2013р. Інспекцією державного архітектурно-буді-вельного контролю у Рівненській області за номером РВ85 зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації - підвідного газопроводу високого тиску до села Терентіїв Гощанського району Рівненської області.(т.1, арк.справи 37-43).

Матеріали справи свідчать, що 23.04.2013р. Сільська рада повернула НАК «Нафтогаз Украї-ни» 29 568 грн. невикористаних згідно Договору коштів.(т.1, арк.справи 144).

Матеріали справи також містять:

- довідку Управління державної казначейської служби України у Гощанському районі Рів-ненської області від 28 вересня 2017р. №01-08/512, у якій зазначено, що на рахунки Ради у період з 01 січня 2012р. по даний час не надходили кошти Державного бюджету з цільовим призначенням для повернення коштів Компанії за будівництво підвідного газопроводу високого тиску до с.Терен-тіїв.(т.1, арк.справи 136).

- рішення Синівської сільської ради від 29.05.2013р. №283 «Про передачу в державну влас-ність підвідного газопроводу до села Терентіїв Гощанського району Рівненської області на баланс Гощанського управління по експлуатації газового господарства «ПАТ «Рівнегаз».(т.1, арк.справи 141).

- адресований голові Гощанської районної державної адміністрації лист Сільської ради № 359/02-21 від 05.06.2015р., із клопотанням щодо включення до Державного бюджету коштів для по-гашення заборгованості перед НАК «Нафтогаз України».(т.1, арк.справи 142).

- адресований НАК «Нафтогаз України» лист Сільської ради №360/02-21 від 05.06.2015р., в якому повідомляється, що Сільська рада проводить роботу для повернення витрачених на фінансу-вання добудови газопроводу коштів.(т.1, арк.справи 143);

А також долучені судом апеляційної інстанції:

- адресований КМУ лист Рівненської ОДА від 20.03.2017р.. з проханням включити у 2017р. до Державного бюджету України видатки на фінансування добудови газопроводу.(т.2, арк.справи 94 -95).

- адресовані Мінфіну листи Рівненської ОДА від 28.03.2017р. та 31.03.2017р. з проханням включити у 2017 році до Державного бюджету України видатки на фінансування добудови газопро-воду.(т.2, арк.справи 97,96).

- адресований Рівненській ОДА лист Міністерства фінансів України від 14.06.2017р., в яко-му повідомляється про відсутність підстав для виділення коштів з Державного бюджету України на повернення коштів НАК «Нафтогаз України» за добудову об'єктів газифікації.(т.2, арк.справи 93).

- адресований КМУ лист Рівненської ОДА від 16.08.2017р. із повторним проханням вклю-чити у 2017 році до Державного бюджету України видатки на фінансування добудови газопроводу. (т.2, арк.справи 92).

- адресований Рівненській ОДА лист Міненерговугілля від 17.10.2017р. із повідомленням, що питання по виплаті НАК «Нафтогаз України» на нараді під головуванням Віце-премєр-мініст-ра В.Кістіона 08.08.2017р. запропоновано доручити Мінфіну.(т.2, арк.справи 90-91).

Вбачається, що з огляду на неповернення Синівською сільською радою 4 611 556 грн. через відсутність субвенцій НАК «Нафтогаз України» звернулась до господарського суду з позовом про стягнення крім вказаних коштів додатково 3 278 816 грн. 32 коп. втрат від інфляції та 339 233 грн. 64 коп. -3% річних за 2015-2017 роки.(т.1, арк.справи 9-10).

Як вже зазначалося вище, рішенням від 02.10.2017р. господарський суд Рівненської області повністю відмовив у задоволенні позову.(т.1, арк.справи 168-177).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Позивача безпідставна та не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Предметом даного спору є стягнення боргу за договором.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України) - гос-подарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов'язань і є обов'язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов'язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України).

Зобов'язанням, відповідно до ст.509 ЦК України - є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Такі ж правила встановлює і ст.174 ГК України.

Обов'язок доказування і подання доказів встановлено статтею 33 ГПК України. Докази по-даються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Так, звертаючись із позовом, НАК «Нафтогаз України» зазначає, що Синівська сільська рада не виконала умов п.2.3.15 Договору та не повернула кошти на розрахунковий рахунок Позивача.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільно-го законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вирішуючи даний спір, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допуска-ється, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або ін-ших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, матеріалами справи стверджено, що Договір укладений сторонами на виконан-ня розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009р. №1001-р «Про добудову підвідних газопроводів» із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2010р. №1881-р.

У відповідності до даного Розпорядження для забезпечення добудови газопроводів:

- Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» укладає відповідні договори із замо-вниками їх будівництва на загальну суму фінансування, визначену фінансовим планом Національ-ної акціонерної компанії «Нафтогаз України»;

- замовник будівництва газопроводів (у даному випадку за Договором - Сільська рада) здій-нює за державні кошти закупівлю товарів, робіт і послуг, пов'язаних із завершенням їх будівницт-ва, згідно із законодавством;

- Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міські держадмі-ністрації сприяють відведенню земельних ділянок для добудови газопроводів та підготовці необ-хідних дозвільних документів, а також введенню добудованих газопроводів в експлуатацію та пе-редачі їх у державну власність.

Відповідно до статті 12 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України), дер-жава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і про-грам економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Серед основних засобів регулюючого впливу держави на діяльність суб'-єктів господарювання визначено державне замовлення.

Статтею 13 ГК України визначено, що державне замовлення є засобом державного регулю-вання економіки шляхом формування на договірній (контрактній) основі складу та обсягів продук-ції (робіт, послуг), необхідної для пріоритетних державних потреб, розміщення державних контрак-тів на поставку (закупівлю) цієї продукції (виконання робіт, надання послуг) серед суб'єктів госпо-дарювання, незалежно від їх форми власності.

Договір за державним замовленням (державний контракт) - це договір, укладений держав-ним замовником від імені держави з суб'єктом господарювання - виконавцем державного замовлен-ня, в якому визначаються економічні та правові зобов'язання сторін і регулюються їх господарські відносини.

Колегія суддів дійшла висновку, що розпорядження №1001-р від 26.08.2009р. (із змінами і доповненнями) є державним завданням, яке встановлено Кабінетом Міністрів, з метою виконання якого сторонами у справі укладено договір від 06.08.2012р. №596/02-21.

При цьому, специфікою договорів, укладених на виконання державного замовлення, вихо-дячи з норм ст.ст.12,13,183 ГК України, є те, що держава гарантує оплату за такими контрактами, що узгоджується з п.3 Розпорядження №1001-р, яким замовник будівництва газопроводів здійснює за державні кошти закупівлю товарів, робіт, послуг, пов'язаних із завершенням будівництва.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ч.ч.1,2 ст.183 ГК України передбачено, договори за державним замовленням укладаються між визначеними законом суб'єктами господарювання - виконавцями державного замовлення та державними замовниками, що уповноважені від імені дер-жави укладати договори (державні контракти), в яких визначаються господарські зобов'язання сто-рін та регулюються відносини замовника з виконавцем щодо виконання державного замовлення. Держава в особі Кабінету міністрів України виступає гарантом за зобов'язаннями державних замов-ників.

Тому згідно розпорядження та аналізу Договору як такого, що укладений за державним за-мовленням, Синівська сільська рада (відповідач) є стороною договору - замовником, уповноваже-ним від імені держави на його укладення. При цьому, переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів звертає увагу, що з умов п.2.3.15 Договору, вбачається, що протягом року, наступного за ро-ком введення об'єкта в експлуатацію - Синівська сільська рада зобов'язана перерахувати Нафтога-зу кошти, отримані від нього на добудову об'єкта - підвідного газопроводу високого тиску до села Терентіїв Гощанського району Рівненської області.

Звертаючись із позовом та апеляційною скаргою НАК «Нафтогаз України», посилаючись са-ме на зазначені умови вважає, що між сторонами виникли майнові відносини, а тому саме Сільська рада зобов'язана повернути кошти за Договором.

Однак, враховуючи, що Договір укладався на підставі Розпорядження, а умовами пункту 2.1.14 Договору сторони погодили, що Сільська рада зобов'язується своєчасно здійснити всі необхід-ні дії для отримання компенсації витрат на добудову об'єкта газопостачання для забезпечення по-вернення Нафтогазу в установлений даним договором термін суми грошових коштів, перерахованих ним на добудову об'єкта газопостачання, у даних правовідносинах Відповідач є особою, яку дер-жава уповноважила на укладення такої угоди, покладаючи на неї окремі обов'язки в частині орга-нізації та виконання договору, водночас держава була й залишилася гарантом за зобов'язаннями державних замовників, що узгоджується з п.3 Розпорядження, згідно якого замовник будівництва газопроводів здійснює за державні кошти закупівлю товарів, робіт і послуг, пов'язаних із завершен-ням їх будівництва, згідно із законодавством.

При цьому, на виконання умов Договору, Сільська рада здійснила добудову об'єкта, введен-ня його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України і умовами договору, а також пере-дала його, як цілісний об'єкт у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації, про що свідчать Декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 09.04.2013р.(т. 1, арк.справи 37-43) та рішення Синівської сільської ради від 29.05.2013р. №283 «Про передачу в дер-жавну власність підвідного газопроводу до села Терентіїв Гощанського району Рівненської області на баланс Гощанського управління по експлуатації газового господарства «ПАТ «Рівнегаз».(т.1, арк. справи 141).

За змістом п.4.7 Договору - що невиконання замовником п.2.3.15 Договору через відсутність бюджетного фінансування у зв'язку із відхиленням Кабінетом міністрів України пропозицій щодо включення до Державного бюджету видатків на погашення заборгованості замовника перед Нафто-газом не може бути підставою для нарахування Нафтогазом пені та штрафів та звернення до суду, проте, не позбавляє замовника обов'язку повернути Нафтогазу кошти, отримані згідно з договором.

Колегія суддів зазначає, що укладаючи Договір Сільська рада розраховувала на субвенції з Державного бюджету України на будівництво газопроводу. Сторони передбачили обов'язок Відпо-відача своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову об'єк-та газопостачання для забезпечення повернення Нафтогазу у встановлений даним договором тер-мін суми грошових коштів, перерахованих ним на добудову об'єкта газопостачання та протягом ро-ку, наступного за роком введення об'єкта в експлуатацію, повернути Нафтогазу, шляхом перера-хування коштів на розрахунковий рахунок Нафтогазу, суму грошових коштів отриманих від Нафто-газу на добудову об'єкта.

Так, матеріалами справи стверджується, що Відповідач вчинив усі дії для отримання коштів з державного бюджету, що вбачається з листа №359/02-21 від 05.06.2015р. голові Гощанської рай-держадміністрації із клопотанням про включення до Державного бюджету коштів для погашення заборгованості перед НАК «Нафтогаз України».(т.1, арк.справи 142); листом №360/02-21 від 05.06. 2015р. НАК «Нафтогаз України», в якому повідомляється, що Сільська рада проводить роботу для повернення витрачених на фінансування добудови газопроводу коштів.(т.1, арк.справи 143); а також адресованим КМУ листом Рівненської ОДА від 20.03.2017р. з проханням включити у 2017р. до Дер-жавного бюджету України видатки на фінансування добудови газопроводу.(т.2, арк.справи 94-95) адресованими Мінфіну листами Рівненської ОДА від 28.03.2017р. та 31.03.2017р. з проханням вклю-чити у 2017р. до Державного бюджету України видатки на фінансування добудови газопроводу.(т.2, арк.справи 97, 96); адресованим КМУ листом Рівненської ОДА від 16.08.2017р. із повторним про-ханням включити у 2017р. до Державного бюджету України видатки на фінансування добудови газо-проводу.(т.2, арк. справи 92).

Разом з тим, названа у Договорі замовником - Сільська рада зобов'язана виконувати роботи організаційного характеру, які споживаються в момент їх надання, а по завершенню будівництва винагороди за надані послуги не отримує, при цьому створений об'єкт (газопровід) переходить у власність держави, тому колегія суддів вважає помилковим твердження Позивача, що оскільки Сі-льська рада названа замовником, то і обов'язок відшкодування належить покласти на неї.

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів дійшла висновку, що правочин сторо-нами укладено на виконання державного замовлення (Розпорядження КМ №1001-р), результати ро-біт, профінансовані Позивачем, перейшли у державну власність, а тому зобов'язаною стороною у даному випадку є держава. Таким чином, умови договору щодо покладення обов'язку з повернення коштів на Відповідача є порушенням ст.ст. 12, 13, 183 ГК України та бюджетного законодавства, ос-кільки дані витрати місцевого бюджету не передбачалися, не погоджені в установленому законом порядку.

Так, положеннями статті 2 Бюджетного кодексу України (надалі в тексті - БК України), в ре-дакції чинній на момент укладення спірного договору, визначено, що бюджетне асигнування - пов-новаження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обме-ження; бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розмі-щення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогіч-них операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Пунктом 3 частини 5 статті 22 БК України встановлено, що головний розпорядник бюджет-них коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюд-жет України (рішенні про місцевий бюджет).

Будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності від-повідного бюджетного призначення.(ч.1 ст.23 БК України).

Постановою Кабінету міністрів України від 06.02.2012р. №106, затверджено Порядок та умо-ви надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соці-ально-економічного розвитку окремих територій, згідно п.3 якого субвенція надається для забезпе-чення здійснення відповідних заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих адміністра-тивно-територіальних одиниць та спрямовується, зокрема, на проведення робіт з газифікації. На-дання субвенції здійснюється в обсягах, передбачених законом України про Державний бюджет на відповідний рік. Головним розпорядником субвенції є Міністерство фінансів України (п.п.2.5 По-рядку).

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.48 БК України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошто-рисами.

Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення ін-ших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних кош-тів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворює-ться бюджетна заборгованість. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зо-бов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підляга-ють оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного за-конодавства.

Пунктом 20 частини 1 статті 116 БК України встановлено, що порушенням бюджетного зако-нодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме - взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України.

При цьому, з 2012 року кошти на добудову об'єктів газопроводу не передбачалися, про що свідчить довідка Управління державної казначейської служби України у Гощанському районі Рів-ненської області від 28 вересня 2017р. №01-08/512 (т.1, арк.справи 136), а тому взяття бюджетних зобов'язань без відповідних асигнувань є порушенням бюджетного законодавства, але саме таке зо-бов'язання Договір передбачає для замовника.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у ви-падках та порядку, визначеному законодавством.

Правове регулювання визнання правочинів недійсними здійснюється на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недій-сності, передбачених законом.

Так, підставою недійсності правочину, відповідно до ст.215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - тре-тьою, п'ятою та шостою ст.203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Ко-дексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

За приписами частини першої статті 207 ГК України господарське зобов'язання, що не від-повідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспіль-ства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господар-ської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відпо-відного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Таким чином, умови Договору в частині покладення обов'язку на Відповідача з повернення коштів, наданих для виконання робіт по добудові газопроводу, у разі відсутності бюджетного фінан-сування, є прийняттям Сільською радою зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань, а то-му підлягають визнанню недійсними, як такі, що суперечать вимогам закону.

На підставі наведеного, застосовуючи норму ст.83 ГПК України, якою суду надано право виз-нати недійсним повністю або в частині, пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить за-конодавству, суд визнає недійсним п.2.3.15 та п.4.7 Договору від 06.08.2012р. №596/02-21.

Крім того, на переконання колегії суддів, зобов'язаною особою за даним правочином є дер-жава, а переведення обов'язку держави на територіальну громаду в особі сільської ради не відпові-дає вимогам закону.

Враховуючи, визнання п.2.3.15 та п.4.7 Договору від 06.08.2012р. №596/02-21 недійсними, в задоволенні вимоги про стягнення основного боргу належить відмовити, а тому також не підля-гають задоволенню вимоги про стягнення 3 278 816 грн. 32 коп. втрат від інфляції та 339 233 грн. 64 коп. -3% річних за 2015-2017 роки.

Із зазначених мотивів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача основного боргу, інфляційних втрат та річних. До вис-новку про безпідставність позовних вимог дійшов і суд першої інстанції. Разом з тим, враховуючи невідповідність нормам закону - пункти п.2.3.15 та п.4.7 Договору від 06.08.2012р. №596/02-21 на-лежить визнати недійсними, доповнивши рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, однак рішення суду першої інстанції з підстав п.1 ч.1 ст.104 ГПК України через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи належить змінити.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 83, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуаль-ного кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компа-нія «Нафтогаз України» в особі філії «Центр метрології та газорозподільних систем» ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Рівненської області від 02.10.2017р. у справі №918/509/17 залишити без задоволення.

2. Рішення суду першої інстанції змінити, доповнивши його частиною наступного змісту:

«Визнати недійсними пункти 2.3.15 та 4.7 Договору №596/02-21 від 06.08.2012р.».

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу №918/509/17 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Мельник О.В.