ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа № 922/1469/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А.,

за участі секретаря судового засідання Кохан Ю.В.

за участі

прокурора - Захарова Н.О. посвідчення № 032916 від 10.04.2015 року

представників сторін:

стягувача - ОСОБА_1 за дорученням № 03 від 04.01.2017 року

боржника ОСОБА_2 за дорученням від 25.10.2017 року

ВДВС ОСОБА_3 за дорученням від 17.10.2017 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні ОСОБА_4 апеляційного господарського суду апеляційну скаргу боржника (вх. № 3660 Х/3-28) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.11.17 у справі № 922/1469/16, винесену за результатами заяви державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області про заміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Харківської області від 30.06.2016 у справі № 922/1469/16

за позовом Керівника ОСОБА_4 місцевої прокуратури № 1 Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інверс-ТІМ", м. Харків;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 національний медичний університет, м. Харків;

про визнання недійсним договору та повернення майна,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.11.2017 у справі № 922/1469/16 (суддя Сальнікова Г.І.) заяву державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області про заміну способу та порядку виконання рішення (вх. № 35148 від 25.10.2017) задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/1469/16 від 30.06.2016 із зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інверс-Тім" (61022, м. Харків, вул. Трінклера, буд. 6; ) звільнити нежитлові приміщення - кімнати з № 1 по № 23 у підвалі 3-поверхової будівлі з триповерховою надбудовою у центральній частині та двома 4-х поверховими будівлями Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань ОСОБА_4 медичного університету загальною площею 334,35 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Трінклера, 6 (вартістю 1704400 грн), та повернути їх Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області () змінити спосіб та порядок виконання рішення на: виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Інверс-Тім" (61022, м. Харків, вул. Трінклера, буд. 6; ) з нежитлових приміщень - кімнати з № 1 по № 23 у підвалі 3-поверхової будівлі з триповерховою надбудовою у центральній частині та двома 4-х поверховими будівлями Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань ОСОБА_4 медичного університету загальною площею 334,35 кв.м, які розташовані за адресою; м. Харків, вул. Трінклера, 6 (вартістю 1704400 грн) з подальшою передачею цих приміщень Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області ().

Боржник - ТОВ "Інверс-Тім" звернувся до ОСОБА_4 апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Посилається на те, що заявником та сторонами не надано доказів, які б свідчили, що спірні приміщення не звільнені, а перешкоду чинили особи, які мають відношення до боржника. Також, на його думку, судом не були встановлені обставини, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим. Вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не були встановлені нові заходи для реалізації рішення щодо звільнення боржником житлового приміщення, а фактично було змінене це рішення по суті.

ОСОБА_4 місцева прокуратура № 1 Харківської області у запереченнях на апеляційну скаргу зазначає, що На цій підставі просить а апеляційну скаргу боржника залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.11.2017 у справі № 922/1469/16 залишити без змін. Вказує на те, що Державним виконавцем повідомлялось ТОВ «Інверс-Тім» про час та дату здійснення виконавчих дій з примусового виконання вищезазначеного рішення суду. Проте, згідно актів державного виконавця від 13.01.2017, 13.09.2017, 29.09.2017 невідомими особами чиняться перешкоди при виконанні вказаного рішення суду, боржником не надається допуск до приміщень. У зв'язку з наведеним, рішення господарського суду Харківської області до теперішнього часу залишається не виконаним. Крім того, не звільнення ТОВ «Інверс-Тім» спірних приміщень підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 20.1 1.2017 у справі №922/3360/17. Твердження боржника про те, що ухвала суду від 06.11.2017 не стосується безпосередньо зміни порядку і способу виконання рішення від 30.06.2016, вважає не обґрунтованим, оскільки під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Стягувач відзив на апеляційну скаргу не надав, у судовому засіданні його представник зазначив, що оскаржена ухвала прийнята при повному та всебічному зясуванні обставин справи, вона є обґрунтованою і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. Вказує на те, що при зміні способу та порядку виконання рішення суду з зобовязання боржника звільнити нерухоме майно на виселення, рішення по своїй суті не змінюється, оскільки кінцевим результатом його виконання є передача майна стягувачу. На цій підставі просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.11.2017 у справі № 922/1469/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Присутній у судовому засіданні представник ВДВС у підтримав позицію прокурора та стягувача та зазначив, що у примусовому порядку виданий господарським судом наказ відповідно до чинного законодавства виконати неможливо, у звязку з чим необхідно змінити порядок та спосіб виконання рішення суду. На цій підставі просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.11.17 у справі № 922/1469/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та представників сторін в судовому засіданні, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила таке.

З матеріалів справи вбачається, що Керівник ОСОБА_4 місцевої прокуратури № 1 Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Інверс-ТІМ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 національний медичний університет, про визнання недійсним договору оренди № 5936-Н від 13.07.2015, який було укладено між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та ТОВ "Інверс-ТІМ"; припинення зобов'язання за договором оренди № 5936-Н від 13.07.2015 на майбутнє; зобов'язання ТОВ "Інверс-ТІМ" звільнити нежитлові приміщення - кімнати з №1 по №23 у підвалі 3-поверхової будівлі з триповерховою надбудовою у центральній частині та двома 4-х поверховими будівлями Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань ОСОБА_4 медичного університету загальною площею 334,35 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Трінклера, 6 (вартістю 1 704 400 грн) та повернення їх регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.06.2016 у справі № 922/1469/16, залишеним без змін постановою ОСОБА_4 апеляційного господарського суду від 29.08.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 23.11.2016, позов задоволено в повному обсязі. Визнано недійсним договір оренди державного майна № 5936-Н від 13.07.2015, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Харківській області та ТОВ "Інверс-Тім". Припинено зобов'язання за договором оренди №5936-Н від 13.07.2015 на майбутнє. Зобов'язано ТОВ "Інверс-Тім" звільнити нежитлові приміщення - кімнати з № 1 по № 23 у підвалі 3-поверхової будівлі з триповерховою надбудовою у центральній частині та двома 4-х поверховими будівлями Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань ОСОБА_4 медичного університету загальною площею 334,35 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Трінклера, 6 (вартістю 1704400 грн), та повернути їх Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області.

09.09.2016 р. на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 30.06.2016 у справі № 922/1469/16, видано відповідний наказ.

25.10.2017 до Господарського суду Харківської області від державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області надійшла заява про зміну способу та порядку виконання рішення від 25.10.2017 за вх. № 35148.

Заява державного виконавця мотивована тим, що боржником у добровільному порядку не виконується рішення суду. Так, за навмисне невиконання рішення суду боржником без поважних причин постановою державного виконавця від 15.11.2016 відповідно до вимог ст.ст. 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» на боржника ТОВ «Інверс-Тім» накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. За повторне навмисне невиконання рішення суду боржником без поважних причин постановою державного виконавця від 30.11.2016 на боржника ТОВ «Інверс-Тім» накладено штраф. Державним виконавцем повідомлялось ТОВ «Інверс-Тім» про час та дату здійснення виконавчих дій з примусового виконання вищезазначеного рішення суду. Проте, згідно актів державного виконавця від 13.01.2017, 13.09.2017, 29.09.2017 невідомими особами чиняться перешкоди при виконанні вказаного рішення суду, боржником не надається допуск до приміщень. Таким чином, провадження виконавчих дій відповідно до порядку і способу, встановленого наказом суду, державний виконавець у примусовому порядку виконати не може.

Колегія суддів погоджується з ухвалою суду першої інстанції про задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду з таких підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ч. 1 ст. 116 ГПК України).

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 20.06.2016 визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, відповідно до приписів якої:

1.За рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

2.У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

3.Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом,

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області на виконанні перебуває наказ Мі 922/1469/16 виданий господарським судом Харківської області 09.09.2016р. про зобов'язання боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інверс-Тім" (61022, м. Харків, вул. Трінклера, буд. 6, ) звільнити нежитлові приміщення - кімнати з № 1 по № 23 у підвалі 3-поверхової будівлі з триповерховою надбудовою у центральній частині та двома 4-х поверховими будівлями Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань ОСОБА_4 медичного університету загальною площею 334,35 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Трінклера. 6 (вартістю 1704400 грн.), та повернути їх Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області () (ВП № 52803225).

Постановою державного виконавця від 02.11.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого документа та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду.

15.11.2016 року державним виконавцем, керуючись ст.ст. 18, 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду та повторно надано строк для виконання вищезазначеного рішення суду.

30.11.2016 року державним виконавцем, керуючись ст.ст. 18. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200,00 грн., за повторне невиконання рішення суду та попереджено боржника про відповідальність, що передбачена ст. 382 Кримінального кодексу України.

30.11.2016 року державним виконавцем направлено до Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП у Харківській області повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення згідно ст. 382 Кримінального кодексу України.

Виходом державного виконавця за адресою, що зазначена у виконавчому документі, а саме: м. Харків, вул. Трінклера, 6, з метою примусового виконання рішення суду, встановлено, що невідомі особи, які відмовилися назвати свої прізвища, імена та по-батькові вчиняли перешкоди при виконанні рішення суду, про що складено відповідний акт від 13.01.2017 року.

Виходом державного виконавця за адресою, що зазначена у виконавчому документі, а саме: м. Харків, вул. Трінклера, 6, з метою примусового виконання рішення суду, встановлено, що потрапити до нежитлових приміщень, визначених у виконавчому документі не виявилося можливим, оскільки вхід був заставлений предметами меблі. Встановити власників меблів не виявилося можливим, про що складено відповідний акт від 13.09.2017 року.

Виходом державного виконавця за адресою, що зазначена у виконавчому документі, а саме: м. Харків, вул. Трінклера, 6, з метою примусового виконання рішення суду, встановлено, що потрапити до нежитлових приміщень, визначених у виконавчому документі не виявилося можливим, оскільки вхідні двері були зачинені, про що складено відповідний акт від 29.09.2017.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується вжиття державним виконавцем всіх заходів для виконання наказу господарського суду Харківської області від 09.09.2016 року у справі №922/1469/16.

Однак, вжиті державним виконавцем заходи не призвели до виконання рішення суду про зобовязання боржника звільнити нерухоме майно, а без участі боржника, у встановленому законом порядку, дане рішення виконати неможливо.

Таким чином, обставиною, що ускладнює виконання рішення суду у даній справі є те, що боржник не виконує безпосередньо обов'язку щодо звільнення орендованого приміщення, як було визначено судовим рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 121 ГПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений (вказана правова позиція міститься в постанові Верховного суду України в постанові № 6-1829цс15 від 25.11.2015 року).

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення.

За практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Виконання судового рішення повинно розглядатися як стадія судового провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Моргуненко проти України" (Заява № 43382/02) від 06.09.2007 року наголошено, що виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Матківська проти України" (Заява № 38683/04) від 12.03.2009 року Суд підкреслює, що виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року зазначено, що неможливість для заявника отримати результат виконання рішення суду, винесеного на його або її користь, складає втручання у право на мирне володіння майном, яке викладене у першому параграфі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Конституційний Суд України в абз. 11 пп. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 11.03.2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Зміни одного способу та порядку виконання судового рішення на інший пов'язані з обов'язковим його виконанням незалежно від того, яким чином це відбувається - добровільно чи примусово (Рішення Конституційного Суду України "У справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень п. 20 ч. 1 ст. 106, ч. 1 ст. 11113 ГПК України у взаємозв'язку з положеннями п. п. 2, 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України" від 25.04.2012 року № 11-рп/2012 у справі № 1-12/2012).

Як розяснено в п.п. 7.1.3, 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р.: Зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Статтею 66 Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII від 20.06.2016 визначено порядок виконання рішення про виселення боржника, яке за своєю суттю відповідає прийнятому судом рішенню про звільнення орендованого нерухомого майна.

Таким чином, при зміні способу та порядку виконання рішення суду з зобовязання боржника звільнити нерухоме майно на виселення, останнє по своїй суті не змінюється, оскільки кінцевим результатом його виконання є передача майна стягувачу.

У даному випадку судом лише вживаються нові заходи, спрямовані на реалізацію рішення суду, оскільки встановлений в рішенні спосіб виконання (звільнення нерухомого майна) у даному випадку є неефективним, а у примусовому порядку державний виконавець виданий наказ виконати не може.

Крім того, колегія суддів відзначає, що задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення шляхом примусового виселення з приміщення також не змінює по суті і саме зобов'язання щодо звільнення приміщення, а є лише способом виконання судового рішення спрямованого на отримання безпідставно наданого в оренду приміщення, яке безпідставно використовується боржником у цій справі.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення господарського суду.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що Господарського суду Харківської області від 06.11.2017 у справі № 922/1469/16 винесена відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування, в звязку з чим апеляційна скарга боржника не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями п. 1 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу боржника залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 06.11.2017 у справі № 922/1469/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції через ОСОБА_4 апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.