ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" грудня 2017 р.Справа № 924/1051/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши матеріали

за позовом міського коммунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" м.Хмельницький

до Благодійної організації "Продуктова допомога" м.Хмельницький

про стягнення 39234,13 грн., з яких: 29817,11 грн. - заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.11.16р. до 01.10.17р., 6245, 89 грн. - пені, 757,54 грн. - 3% річних, 2413,59 грн. - інфляційні втрати.

Представники сторін:

позивач - ОСОБА_1 за довіреністю від 03.01.2017р.,

відповідач - ОСОБА_2 за довіреністю від 11.01.2017р.

Відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача суму 29817,11 грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.11.2016р. до 01.10.2017р., 6245,89 грн. пені, 757,54 грн. 3% річних, 2413,59 грн. інфляційних втрат. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідно до укладеного з відповідачем договору про надання послуг з теплопостачання від 22.11.2016р. №5135/1737 відповідачу надані послуги з теплопостачання на суму 79514,63грн. Оплата одержаних послуг здійснена відповідачем частково на суму 49697,52грн., у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 29817,11грн., на яку згідно з ст.625ЦК України нараховано 3% річних та інфляційні втрати, а на підставі п.11 договору нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який стягується пеня, за кожний день прострочення. В обґрунтування вимог посилається на положення ст.193 ГК України, ст.19 Закону України "Про теплопостачання", ст.32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач та його повноважний представник в судовому засіданні проти стягнення суми основного боргу в розмірі 29817,11грн. не заперечує, проти вважає, що розмір штрафних санкцій надмірно великий порівняно із збитками кредитора, тому просить суд зменшити розмір штрафних санкцій. При цьому просить суд врахувати, що основною метою діяльності благодійної організації „Продуктова допомога є безкорисна діяльність, спрямована на надання матеріальної, фінансової, організаційної та іншої допомоги особам, які її потребують з метою розвязання соціально-економічних, культурних, освітніх та інших проблем суспільства. Стверджує, що організація не має на меті одержання прибутку та сплата комунальних платежів у реаліях сьогодення під час постійного їх зростання, стає важким фінансовим платежем. Зазначене підтверджує наданими в матеріали справи фінансовими звітами за 2016 рік та на 30.09.2017р., а також довідкою обслуговуючого банку.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

Згідно договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної форми власності, від 05.08.2016р. благодійна організація "Продуктова допомога" (надалі, відповідач) орендує приміщення в адміністративній будівлі загальною площею 592,1кв.м., яке розміщене за адресою: вул. Героїв Майдану, 36, м. Хмельницький на другому поверсі конференц-зал з допоміжними приміщеннями та коридором площею 411,5кв.м. та підвал площею 180,6кв.м, що перебуває на балансі Головного управління статистики у Хмельницькій області.

22.11.2016р. між відповідачем та міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" (надалі, позивач) укладено договір на постачання теплової енергії №5135/1737, за умовами п. 1.1 якого позивач як енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а відповідач як споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п.3.1 договору опалювальна площа займаного споживачем приміщення складає 564,10кв.м.

Відповідно до п. 5.6 договору вартість централізованого опалення становить 1297,39грн. за одну використану Гкал., вартість втрат в теплових мережах, що знаходяться на балансі споживача становить 1246,25грн. за одну використану Гкал.

Пунктом 6 договору передбачено, що плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за їх показниками згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення.

Відповідно до п. 6.7 договору тариф на постачання теплової енергії та порядок розрахунків вказані у договорі на день укладення договору і можуть змінюватись за рішенням компетентних державних органів, а згідно з п. 6.9 договору в разі зміни тарифів споживач оплачує за надані послуги за новими тарифами з моменту введення їх в дію.

Сторони у п.7.1 передбачили, що розрахунковим періодом є календарний місяць, а у п.7.2 визначили, що оплата використаної теплової енергії здійснюється споживачем шляхом попередньої оплати у розмірі 50% розрахункової місячної норми споживання теплоенергії до 15 числа поточного розрахункового місяця, остаточний розрахунок проводиться до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Цей договір діє з 22.11.2016р. до 22.11.2017р. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його дії однією із сторін не буде письмово направлено заяву про його розірвання або необхідність перегляду.

Сторонами підписано Додаток №1 до договору Акт розмежування балансової належності (експлуатаційної відповідальності), Додаток №3, згідно якого визначено адреси та опалювальну площу ( вул. Героїв Майдану, 36, 542,10кв.м. лічильник, 50,00м.куб. лічильник), Розрахунок втрат теплової енергії через ізольовану поверхню трубопроводів за рахунок охолодження води у тепломережах Облстатуправління (1,4 Гкал./міс в опалювальний період) та Розподіл втрат теплової енергії у зовнішніх теплових мережах на ОП пропорційно площі споживача (592,1кв.м., 1,123 Гкал. Споживач та 6174,60кв.м., 1,277 Гкал. інші споживачі).

Додатковою угодою від 07.03.2017р. до договору від 22.11.2016р. №5135/1737 сторонами узгоджено зміну п.3 договору, а саме визначено, що приміщення, у яке подається теплова енергія знаходиться за адресою, визначеною у Додатку 3 до договору: вул. Героїв Майдану, 36, 1424,50м.куб. (лічильник), 50,00м.кв. (лічильник), згідно п.3.2 опалювальна площа займаного споживачем приміщення становить 411,50кв.м.

На виконання договору позивачем надано відповідачу послуги з теплопостачання на загальну суму 79514,63грн. за період з листопада 2016р. по 01.05.2017р. та виставлено рахунки на оплату зазначених послуг №1737 від 23.11.2016р. на суму 6488,15грн., від 19.12.2016р. на суму 19575,85грн. від 17.01.2017р. на суму 20647,63грн., від 21.02.2017р. на суму 23752,34грн., від 20.03.2017р. на суму 8233,55грн., від 18.04.2017р. на суму 817,11грн.

Відповідачем здійснено оплату одержаних послуг частково в сумі 49697,52грн.: 27.01.2017р. 6488,15грн., 10.02.2017р.- 5000,00грн., 15.02.2017р. 10064,00грн., 14.03.2017р. 4000,00грн., 15.03.2017р. 4000,00грн., 16.03.2017р. 1711,63грн., 22.03.2017р. 3000,00грн., 02.06.2017р. 4000,00грн., 21.06.2017р. 1433,74грн., 03.08.2017р. 3000,00грн., 14.08.2017р. 3000,00грн., що підтверджується банківськими виписками позивача.

Після здійснених розрахунків заборгованість відповідача склала 29817,11грн.

За несвоєчасну оплату послуг з теплопостачання позивачем за період з 11.12.2016р. по 30.09.2017р. відповідачу нараховано пеню у розмірі 6245,89грн., 3% річних за період з 11.12.2016р. по 23.10.2017р. у розмірі 757,54грн. та інфляційні втрати за період з грудня 2016р. по квітень 2017р. у розмірі 2413,59грн.

З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача суму 39234,13грн., з яких 29817грн.11коп. заборгованості, 6245,89грн. пеня, 757,54грн. 3%, 2413,59грн. інфляційні втрати.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 ГК України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір про надання послуг з теплопостачання №5135/1737 від 22.11.2016р.

Згідно зі ст.193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1757 від 29.09.2016р. «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлено в 1081,16 грн/Гкал без ПДВ або 1297,39 грн/Гкал з ПДВ. Постановою Національної комісії № 2126 від 02.12.2016р. тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлено в розмірі 1321,14грн/Гкал без ПДВ або 1585,37 грн/Гкал з ПДВ. Постановою Національної комісії №151 від 01.02.2017р. тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлено в 1444,63 грн/Гкал без ПДВ або 1733,56 грн/Гкал з ПДВ.

Як підтверджується наявними в матеріалів справи доказами, позивачем у період з листопада 2016р. по квітень 2017р. надано відповідачу послуги з теплопостачання на суму 79514,63грн. При цьому позивач на оплату послуг з теплопостачання виставляв відповідні рахунки. Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі свої договірні зобов'язання щодо оплати спожитої теплової енергії не виконав, оплативши одержані послуги лише частково в сумі 49697,52грн. Відтак, заборгованість відповідача на дату розгляду справи встановить 29817,11грн.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобовязання.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, позивач на оплату послуг з теплопостачання виставляв відповідні рахунки, однак відповідач своєчасно (до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим) та у повному обсязі свої договірні зобов'язання щодо оплати спожитої теплової енергії не виконав.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п.11 договору за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, з простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проаналізувавши поданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про те, що позивачем правомірно за період з 11.12.2016р. по 30.09.2017р. нараховано пеню у розмірі 6245,89грн. та 3% річних у розмірі 757,54грн., а також інфляційні втрати у розмірі 2413,59грн. із застосуванням індексів інфляції за період з грудня 2016. по вересень 2017р. Зазначені нарахування здійснені в межах максимально можливого розміру згідно вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного вище суд вважає позовні вимоги про стягнення основного боргу, пені, інфляційних втрат та 3% річних правомірними та обґрунтованими. Проте, при їх стягненні з відповідача судом враховується подана відповідачем заява про зменшення нарахованих штрафних санкцій у сумі 9417,02грн., які становлять третину від основного боргу, яка обґрунтовується тим, що Благодійна організація «Продуктова допомога» не має не меті одержання прибутку, а спрямована на безкорисливе надання матеріальної, фінансової та організаційної допомоги особам, що цього потребують, тому сплата комунальних платежів стає для неї важким фінансовим тягарем.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, зменшується, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Відповідно, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Аналогічна за змістом і норма ст.233 ГК України, згідно якої у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

При цьому судом приймається до уваги, що сплата 3% річних від простроченої суми, так само як і інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації за користування ним коштами, належними до сплати кредитору. Аналогічна позиція викладена у п.4.1 постанови пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань».

З огляду на зазначене, судом враховується значний розмір нарахованої позивачем до стягнення пені, незначний період прострочення та фінансове становище відповідача як організації, що не має на меті одержання прибутку та у якої відсутні доходи згідно фінансових звітів за 2016 рік, станом на 30.09.2017р. та грошові кошти на рахунку згідно довідки банку від 12.12.2017р., а також, зважаючи на заявлені позивачем вимоги про стягнення також 3% річних та інфляційних, суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваної з відповідача пені на 50%, тобто, до 3122,95грн. з врахуванням правової позиції, зазначеної у п.3.17.4 постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У зв'язку з частковим задоволенням позову згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати по справі (судовий збір) покладаються на відповідача у повному обсязі без урахування зменшення пені. Аналогічна позиція викладена у п.3.17.4 постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Керуючись ст. ст. 1, 2, 13, 33, 43, 49, 82, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" м.Хмельницький

до Благодійної організації "Продуктова допомога" м.Хмельницький про стягнення 39234,13 грн., з яких: 29817,11 грн. - заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.11.16р. до 01.10.17р., 6245,89 грн. - пені, 757,54 грн. - 3% річних, 2413,59 грн. - інфляційні втрати задовольнити частково.

Стягнути з Благодійної організації "Продуктова допомога" м.Хмельницький (Вінницьке шосе, 6/2, код 38565608) на користь міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, буд. 5 (код 03356571) 29817,11грн. (двадцять девять тисяч вісімсот сімнадцять гривень 11 коп.) заборгованості, 3122,95грн. (три тисячі сто двадцять дві гривні 95 коп.) пені, 757,54грн. (сімсот пятдесят сім гривень 54 коп.) 3% річних, 2413,59грн. (дві тисячі чотириста тринадцять гривень 59 коп.) інфляційних втрат, 1600,00 грн. (одну тисячу шістсот гривень 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 12.12.2017

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" (29009, м.Хмельницький, вул. Пересипкіна,5) за заявою

3 - відповідачу,Благодійна організація "Продуктова допомога"(29000, м.Хмельницький, Вінницьке шосе, 6/2) за заявою